PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. července 2012,
kterým se mění přílohy I až IV rozhodnutí 2006/168/ES, pokud jde o některé požadavky na veterinární osvědčení pro dovoz embryí skotu do Unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 4816)
(Text s významem pro EHP)
(2012/414/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 89/556/EHS ze dne 25. září 1989 o veterinárních otázkách obchodu s embryi skotu ve Společenství a dovozů těchto embryí ze třetích zemí (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 a čl. 9 odst. 1 první pododstavec písm. b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2006/168/ES ze dne 4. ledna 2006, kterým se stanoví veterinární podmínky a požadavky na veterinární osvědčení pro dovoz embryí skotu do Společenství a kterým se ruší rozhodnutí 2005/217/ES (2), stanoví v příloze I seznam třetích zemí, z nichž členské státy povolují dovoz embryí skotu (dále jen „embrya“). Stanoví také doplňkové záruky týkající se konkrétních nákaz zvířat, které mají určité třetí země uvedené v dané příloze poskytnout.
(2)
V rozhodnutí 2006/168/ES se rovněž stanoví, že členské státy povolí dovoz embryí, která jsou v souladu s veterinárními požadavky uvedenými ve vzorových veterinárních osvědčeních v přílohách II, III a IV uvedeného rozhodnutí.
(3)
Veterinární požadavky týkající se katarální horečky ovcí ve vzorovém veterinárním osvědčení v přílohách II, III a IV rozhodnutí 2006/168/ES jsou založeny na doporučeních kapitoly 8.3 Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE), která se týká katarální horečky ovcí. Uvedená kapitola obsahuje celou řadu opatření ke zmírnění rizik zaměřených buď na ochranu hostitelů z řad savců před expozicí vektoru infekce, nebo na inaktivaci viru protilátkami.
(4)
Světová organizace pro zdraví zvířat dále v rámci Kodexu zdraví suchozemských živočichů stanovila kapitolu o dozoru nad členovci, kteří jsou přenašeči nákaz zvířat. V ní uvedená doporučení nezahrnují sledování přežvýkavců na protilátky virů Simbu, jako jsou viry Akabane a Aino čeledi Bunyaviridae, což bylo v minulosti do doby, než bylo k dispozici více informací o šíření těchto nákaz, považováno za úspornou metodu stanovení výskytu vektorů katarální horečky ovcí.
(5)
Světová organizace pro zdraví zvířat rovněž nákazy Akabane a Aino neuvádí v Kodexu zdraví suchozemských živočichů. Požadavek každoročního vyšetření na tyto nákazy k prokázání nepřítomnosti vektoru by proto měl být v příloze I rozhodnutí 2006/168/ES a ve vzorovém veterinárním osvědčení v příloze II, III a IV uvedeného rozhodnutí zrušen.
(6)
Kromě toho byly uzavřeny dvoustranné dohody mezi Unií a některými třetími zeměmi, které obsahují zvláštní podmínky pro dovoz embryí do Unie. V zájmu jednotnosti by proto v případě, že tyto dvoustranné dohody obsahují specifické podmínky a vzorová veterinární osvědčení pro dovoz, měly být místo podmínek a vzorů stanovených v rozhodnutí 2006/186/ES použity uvedené podmínky a vzory.
(7)
Nákazový status ve Švýcarsku je rovnocenný statusu členských států. Proto je vhodné, aby embrya získaná in vivo a vyprodukovaná in vitro dovážená do Unie z uvedené třetí země byla doprovázena veterinárním osvědčením vypracovaným v souladu se vzorem osvědčení pro obchod uvnitř Unie, které se používá v případě obchodu s embryi skotu v rámci Unie a které je uvedeno v příloze C směrnice 89/556/EHS. Dané osvědčení by mělo zohlednit úpravy stanovené v dodatku 2 kapitole VI oddíle B bodě 2 přílohy 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, schválené rozhodnutím Rady a Komise 2002/309/ES, Euratom týkajícím se dohody o vědeckotechnické spolupráci, ze dne 4. dubna 2002 o uzavření sedmi dohod se Švýcarskou konfederací (3).
(8)
Směrnicí 89/556/EHS byl jako třetí země s nákazovým statusem rovnocenným statusu členských států pro dovoz embryí získaných in vivo rovněž uznán Nový Zéland.
(9)
Proto je vhodné, aby embrya získaná in vivo, která byla odebrána na Novém Zélandu a z této třetí země dovezena do Unie, byla doprovázena zjednodušeným osvědčením vypracovaným v souladu s příslušným vzorovým veterinárním osvědčením stanoveným v příloze IV rozhodnutí Komise 2003/56/ES ze dne 24. ledna 2003 o veterinárních osvědčeních pro dovoz živých zvířat a živočišných produktů z Nového Zélandu (4) v souladu s Dohodou mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty (5), schválenou rozhodnutím Rady 97/132/ES (6).
(10)
Rozhodnutí Komise 2007/240/ES (7) stanoví, že předkládání různých veterinárních osvědčení a osvědčení o zdravotní nezávadnosti vyžadovaných pro dovoz živých zvířat, spermatu, embryí, vajíček a produktů živočišného původu do Unie probíhá na základě jednotných vzorů veterinárních osvědčení uvedených v příloze I uvedeného rozhodnutí. V zájmu jednotnosti a zjednodušení právních předpisů Unie by vzorová veterinární osvědčení stanovená v přílohách II, III a IV rozhodnutí 2006/168/ES měla zohledňovat rozhodnutí 2007/240/ES.
(11)
Přílohy I až IV rozhodnutí 2006/168/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(12)
Aby nedošlo k narušení obchodu, mělo by být za určitých podmínek v přechodném období povoleno používání veterinárních osvědčení vydaných v souladu s rozhodnutím 2006/168/ES ve znění platném před zavedením změn na základě tohoto rozhodnutí.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přílohy I až IV rozhodnutí 2006/168/ES se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Po přechodné období do 30. června 2013 budou členské státy nadále povolovat dovoz zásilek embryí skotu ze třetích zemí, které jsou doprovázeny veterinárním osvědčením vydaným nejpozději 31. května 2013 v souladu se vzory stanovenými v přílohách II, III a IV rozhodnutí 2006/168/ES ve znění platném před zavedením změn na základě tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2013.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. července 2012.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 17 de julho de 2012
que altera os anexos I a IV da Decisão 2006/168/CE no que se refere a certos requisitos de certificação veterinária aplicáveis às importações para a União de embriões de bovinos
[notificada com o número C(2012) 4816]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2012/414/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 89/556/CEE do Conselho, de 25 de setembro de 1989, que estabelece as condições de polícia sanitária aplicáveis às trocas comerciais intracomunitárias e às importações provenientes de países terceiros de embriões de animais da espécie bovina (1), nomeadamente o artigo 7.o, n.o 1, e o artigo 9.o, n.o 1, primeiro parágrafo, alínea b),
Considerando o seguinte:
(1)
A Decisão 2006/168/CE da Comissão, de 4 de janeiro de 2006, que estabelece as condições de sanidade animal e os requisitos de certificação veterinária aplicáveis às importações para a Comunidade de embriões de bovinos e que revoga a Decisão 2005/217/CE (2), estabelece no seu anexo I a lista de países terceiros a partir dos quais os Estados-Membros devem autorizar as importações de embriões de animais domésticos da espécie bovina («embriões»). Também estabelece garantias complementares, no que se refere às doenças dos animais, a prestar por certos países terceiros que figuram no anexo.
(2)
A Decisão 2006/168/CE dispõe igualmente que os Estados-Membros autorizam as importações de embriões que cumpram os requisitos de sanidade animal estabelecidos nos modelos de certificados veterinários constantes dos anexos II, III e IV da referida decisão.
(3)
Os requisitos de sanidade animal relativos à febre catarral ovina estabelecidos nos modelos de certificados veterinários constantes dos anexos II, III e IV da Decisão 2006/168/CE baseiam-se nas recomendações do capítulo 8.3 do Código Sanitário dos Animais Terrestres da Organização Mundial da Saúde Animal (OIE), que trata a febre catarral ovina. No referido capítulo são recomendadas várias medidas de redução dos riscos que visam quer a proteção dos mamíferos hospedeiros contra a exposição ao vetor infeccioso, quer a inativação do vírus através de anticorpos.
(4)
Além disso, a OIE introduziu no seu Código Sanitário dos Animais Terrestres um capítulo sobre a vigilância dos artrópodes vetores de doenças dos animais. Essas recomendações não incluem a monitorização de ruminantes para deteção de anticorpos de vírus Simbu, como os vírus Akabane e Aino da família dos Bunyaviridae, o que no passado se considerou ser um método económico para determinar a distribuição dos vetores competentes da febre catarral ovina até estarem disponíveis mais informações sobre a propagação dessa doença.
(5)
Por outro lado, a OIE não menciona as doenças de Akabane e Aino no Código Sanitário dos Animais Terrestres. Por conseguinte, o requisito relativo à realização de testes anuais de deteção destas doenças destinados a comprovar a ausência do vetor deve ser suprimido do anexo I da Decisão 2006/168/CE e dos modelos de certificados veterinários estabelecidos nos seus anexos II, III e IV.
(6)
Além disso, celebraram-se acordos bilaterais entre a União e certos países terceiros, que contêm condições específicas para as importações de embriões para a União. Por conseguinte, por uma questão de coerência, nos casos em que os acordos bilaterais incluam condições específicas e modelos de certificados veterinários sobre esta matéria, são essas condições e esses modelos que se devem aplicar em vez das condições e dos modelos constantes da Decisão 2006/168/CE.
(7)
O estatuto sanitário da Suíça é equivalente ao dos Estados-Membros. Por conseguinte, é adequado que os embriões derivados da fertilização in vivo e produzidos in vitro importados para a União a partir desse país terceiro sejam acompanhados de um certificado veterinário redigido em conformidade com o modelo de certificado utilizado para o comércio na União de embriões de animais domésticos da espécie bovina estabelecido no anexo C da Diretiva 89/556/CEE. Esse certificado deve ter em conta as adaptações estabelecidas no anexo 11, apêndice 2, capítulo VI, secção B, ponto 2, do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo ao comércio de produtos agrícolas, aprovado pela Decisão 2002/309/CE, Euratom do Conselho e da Comissão no que se refere ao Acordo relativo à Cooperação Científica e Tecnológica de 4 de abril de 2002 relativa à celebração de sete acordos com a Confederação Suíça (3).
(8)
Com base na Diretiva 89/556/CEE, a Nova Zelândia foi igualmente reconhecida como um país terceiro com um estatuto sanitário animal equivalente ao dos Estados-Membros no que se refere às importações de embriões derivados da fertilização in vivo.
(9)
Por conseguinte, convém que os embriões derivados da fertilização in vivo colhidos na Nova Zelândia e importados para a União a partir desse país terceiro sejam acompanhados de um certificado simplificado redigido em conformidade com o modelo de certificado sanitário adequado estabelecido no anexo IV da Decisão 2003/56/CE da Comissão, de 24 de janeiro de 2003, relativa aos certificados sanitários para a importação de animais vivos e de produtos animais da Nova Zelândia (4), estabelecido em conformidade com o Acordo entre a Comunidade Europeia e a Nova Zelândia relativo a medidas sanitárias aplicáveis ao comércio de animais vivos e produtos animais (5), tal como aprovado pela Decisão 97/132/CE do Conselho (6).
(10)
A Decisão 2007/240/CE da Comissão (7) estabelece que os vários certificados veterinários, de saúde pública e de sanidade animal exigidos para as importações de animais vivos, sémen, embriões, óvulos e produtos de origem animal para a União devem basear-se nos modelos normalizados dos certificados veterinários constantes do anexo I dessa diretiva. No interesse da coerência e da simplificação da legislação da União, os modelos de certificados veterinários estabelecidos nos anexos II, III e IV da Decisão 2006/168/CE devem ter em conta a Decisão 2007/240/CE.
(11)
Os anexos I a IV da Decisão 2006/168/CE devem, portanto, ser alterados em conformidade.
(12)
A fim de evitar qualquer perturbação do comércio, convém autorizar durante um período transitório, sob certas condições, a utilização dos certificados veterinários emitidos em conformidade com a Decisão 2006/168/CE na versão anterior às alterações introduzidas pela presente decisão.
(13)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Os anexos I a IV da Decisão 2006/168/CE são alterados em conformidade com o anexo da presente decisão.
Artigo 2.o
Durante um período transitório até 30 de junho de 2013, os Estados-Membros devem continuar a autorizar as importações de remessas de embriões de animais domésticos da espécie bovina a partir de países terceiros que sejam acompanhadas de um certificado veterinário emitido até 31 de maio de 2013 em conformidade com os modelos estabelecidos nos anexos II, III e IV da Decisão 2006/168/CE, na versão anterior às alterações introduzidas pela presente decisão.
Artigo 3.o
A presente decisão é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2013.
Artigo 4.o
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de julho de 2012.