PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 521/2012
ze dne 19. června 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1187/2009, pokud jde o vývozní licence pro sýry, které budou vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na článek 170, čl. 171 odst. 1 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Oddíl 2 kapitoly III nařízení Komise (ES) č. 1187/2009 ze dne 27. listopadu 2009, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky (2), obsahuje podmínky pro žadatele, kteří žádají o vývozní licence, a postup pro přidělení uvedených licencí na vývoz v rámci kvóty do Spojených států amerických.
(2)
V souladu s článkem 21 nařízení (ES) č. 1187/2009 bylo pro kvótový rok 2012 přijato prováděcí nařízení Komise (EU) č. 789/2011 ze dne 5. srpna 2011, kterým se zahajuje řízení pro přidělování vývozních licencí pro sýry, které budou v roce 2012 vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT (3).
(3)
Z důvodů administrativního zjednodušení je vhodné začlenit do oddílu 2 kapitoly III nařízení (ES) č. 1187/2009 stálý mechanismus týkající se zahájení ročního řízení pro přidělování vývozních licencí namísto toho, aby se každý rok přijalo samostatné nařízení.
(4)
Nařízení (ES) č. 1187/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1187/2009 se mění takto:
1)
V kapitole III se oddíl 2 nahrazuje tímto:
„ODDÍL 2
Vývoz do USA
Článek 21
U produktů spadajících pod kód KN 0406 je nezbytné předložit vývozní licenci v souladu s tímto oddílem, jsou-li vyváženy do Spojených států v rámci těchto kvót:
a)
doplňkové kvóty vyplývající z dohody o zemědělství;
b)
celních kvót původně vyplývajících z Tokijského kola a poskytnutých Spojenými státy americkými Rakousku, Finsku a Švédsku v seznamu XX Uruguayského kola;
c)
celních kvót původně vyplývajících z Uruguayského kola a poskytnutých Spojenými státy americkými České republice, Maďarsku, Polsku a Slovensku v seznamu XX Uruguayského kola.
Článek 22
1. Žádosti o licence se podají příslušným orgánům od 1. do 10. září roku, který předchází kvótovému roku, na nějž jsou vývozní licence přiděleny. Všechny žádosti se podávají příslušnému orgánu jednoho členského státu ve stejnou dobu.
Kvóty uvedené v článku 21 se otevírají ročně na období od 1. ledna do 31. prosince.
V kolonce 16 žádostí o licence a licencí je uveden osmimístný kód produktů kombinované nomenklatury. Licence jsou však platné rovněž pro všechny ostatní kódy spadající pod kód KN 0406.
Žádost o licenci a licence obsahují v kolonce 20 tento údaj:
„Určeno pro vývoz do Spojených států amerických:
Kvóta pro … (rok) - oddíl 2 kapitoly III nařízení (ES) č. 1187/2009.
Označení kvóty: …“
2. Pro každou kvótu označenou ve sloupci (3) přílohy IIa může každý žadatel podat jednu či více žádostí o licence, nepřekročí-li požadované množství na kvótu omezení maximálního množství stanovená v článku 22a.
Je-li pro tento účel u stejné skupiny produktů uvedené ve sloupci (2) přílohy IIa rozděleno dostupné množství ve sloupci (4) mezi kvótu Uruguayského kola a kvótu Tokijského kola, musí být obě kvóty považovány za dvě samostatné kvóty.
3. K žádostem je nezbytné složit jistoty podle článku 9.
4. Žadatelé o vývozní licence doloží, že po dobu alespoň jednoho roku ze tří předchozích kalendářních let vyváželi do Spojených států amerických produkty dotyčné kvóty a že jejich označený dovozce je dceřinou společností žadatele.
Doklad o obchodu, na který odkazuje první pododstavec, se předkládá v souladu s čl. 5 druhým pododstavcem nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 (4).
5. Žadatelé o vývozní licence v žádostech uvedou:
a)
označení skupiny produktů, na kterou se vztahuje kvóta Spojených států amerických v souladu s doplňkovými poznámkami 16 až 23 a 25 v kapitole 4 harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických;
b)
názvy produktů podle harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických;
c)
jméno a adresu dovozce ve Spojených státech amerických určeného žadatelem.
6. K žádostem o vývozní licence je nutné přiložit prohlášení od určeného dovozce dokládající skutečnost, že v souladu s platnými právními předpisy Spojených států amerických splňuje podmínky pro vydání licencí na dovoz produktů podle článku 21.
7. Žádosti jsou přípustné, pouze pokud jsou v nich dodržena omezení maximálního množství, obsahují všechny informace a jsou k nim přiloženy doklady uvedené v tomto článku.
8. Informace uvedené v tomto článku se předloží podle vzoru stanoveného v příloze IIb.
Článek 22a
Pokud jde o kvóty označené ve sloupci (3) přílohy IIa jako 22-Tokio, 22-Uruguay, 25-Tokio a 25-Uruguay, činí celkové množství požadované žadatelem na kvótu nejméně 10 tun a nepřekročí množství dostupné v rámci příslušné kvóty podle sloupce (4) uvedené přílohy.
Pokud jde o další kvóty označené ve sloupci (3) přílohy IIa, činí celkové množství požadované žadatelem na kvótu nejméně 10 tun a nejvýše 40 % množství dostupného v rámci příslušné kvóty podle sloupce 4 uvedené přílohy.
Článek 22b
1. Členské státy oznámí Komisi do 18. září žádosti podané pro každou z kvót označených v příloze IIa, nebo oznámí, že nebyly podány žádné žádosti.
2. Oznámení obsahuje pro každou kvótu:
a)
seznam žadatelů, jejich jméno, adresu a referenční číslo;
b)
množství požadovaná každým žadatelem a rozdělená podle kódu produktu kombinované nomenklatury a podle kódu v souladu s harmonizovaným celním sazebníkem Spojených států amerických;
c)
jméno, adresu a referenční číslo dovozce určeného žadatelem.
Článek 23
1. Pokud požadovaná množství v žádostech o vývozní licence na kvótu uvedenou v článku 21 překročí množství dostupné pro dotyčný rok, stanoví Komise k 31. říjnu přídělový koeficient.
Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí na nejbližší kilogram směrem dolů.
Jistota se zcela nebo zčásti uvolní v případě zamítnutých žádostí nebo v případě množství, která jsou vyšší než přidělená množství.
2. Pokud by použití přídělového koeficientu vedlo k přidělení množství na méně než 10 tun na žadatele, přidělí dotčený členský stát příslušná dostupná množství pro každou kvótu losem. Členský stát přidělí losem pokaždé množství 10 tun těm žadatelům, jimž by bylo přiděleno v důsledku použití přídělového koeficientu méně než 10 tun.
Při stanovení šarží budou před losováním rozdělena zbývající množství nižší než 10 tun rovnoměrně mezi šarže o 10 tunách.
Pokud by použitím přídělového koeficientu vzniklo množství menší než 10 tun na kvótu, bude toto množství považováno za jednu šarži.
U žádostí, jimž losem nebylo přiděleno žádné množství, budou neprodleně uvolněny jistoty.
3. Členské státy, jichž se losování týká, oznámí Komisi do pěti dnů po zveřejnění přídělového koeficientu pro každou kvótu množství přidělená každému žadateli, kód produktu, referenční číslo žadatele a referenční číslo určeného dovozce.
Množství přidělená losováním se rozdělí mezi jednotlivé kódy KN v poměru k množstvím produktů jednotlivých kódů KN, o která se žádá.
4. Pokud se v žádostech o vývozní licence na kvóty uvedené v článku 21 nepožaduje vyšší množství, než je dostupné pro dotyčný rok, Komise stanovením přídělového koeficientu přidělí zbývající množství žadatelům v poměru k požadovaným množstvím. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí na nejbližší kilogram směrem dolů.
V takovém případě hospodářské subjekty do týdne od zveřejnění přídělového koeficientu uvědomí příslušný orgán dotčených členských států o dodatečném množství, jehož jsou příjemci. Odpovídajícím způsobem se navýší složená jistota.
Článek 24
1. Jména určených dovozců podle čl. 22 odst. 5 písm. c) a přidělená množství Komise sdělí příslušným orgánům Spojených států amerických.
2. V případě, že dovozní licence na dotyčná množství není udělena určenému dovozci za okolností, které nezpochybňují dobrou víru hospodářského subjektu předkládajícího prohlášení podle čl. 22 odst. 6, může členský stát povolit hospodářskému subjektu, aby určil jiného dovozce, pokud je tento dovozce uveden na seznamu sděleném příslušným orgánům Spojených států amerických v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Členský stát neprodleně oznámí Komisi změnu určeného dovozce a Komise oznámí tuto změnu příslušným orgánům Spojených států amerických.
Článek 25
1. Vývozní licence se vydávají do 15. prosince roku, který předchází kvótovému roku, na množství, pro něž jsou licence přiděleny.
Licence jsou platné od 1. ledna od 31. prosince kvótového roku.
Kolonka 20 licencí obsahuje tento údaj:
„platné od 1. ledna do 31. prosince……. (rok).“
2. Jistiny na vývozní licence se uvolní při předložení důkazu, na který odkazuje čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008, společně s přepravním dokladem, na který odkazuje čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 612/2009 a který jako místo určení uvádí Spojené státy americké.
3. Licence vydané podle tohoto článku jsou platné pouze pro vývoz produktů v rámci kvót uvedených v článku 21.
Článek 26
Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7 a 10.
2)
Vkládají se nové přílohy IIa a IIb, jejichž znění jsou obsažena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na vývozní licence, o něž bude požádáno ode dne 1. září 2012, na produkty, které budou vyvezeny v kvótovém roce 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. června 2012.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 521/2012 DA COMISSÃO
de 19 de junho de 2012
que altera o Regulamento (CE) n.o 1187/2009 no que diz respeito aos certificados de exportação para os queijos a exportar para os Estados Unidos da América no âmbito de determinados contingentes GATT
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única») (1), nomeadamente os artigos 170.o e 171.o, n.o 1, em conjugação com o artigo 4.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O capítulo III, secção 2, do Regulamento (CE) n.o 1187/2009 da Comissão, de 27 de novembro de 2009, que estabelece as regras especiais de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho no que respeita aos certificados de exportação e às restituições à exportação no setor do leite e dos produtos lácteos (2), fixa as condições para o pedido de certificados de exportação pelos requerentes e o procedimento de atribuição desses certificados para as exportações para os Estados Unidos no âmbito dos contingentes.
(2)
Em conformidade com o artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 1187/2009, o Regulamento de Execução (UE) n.o 789/2011 da Comissão, de 5 de agosto de 2011, que inicia o procedimento de atribuição dos certificados de exportação para os queijos a exportar em 2012 para os Estados Unidos da América no âmbito de determinados contingentes GATT (3), foi adotado para o ano de contingentamento de 2012.
(3)
Por razões de simplificação administrativa, é conveniente integrar no capítulo III, secção 2, do Regulamento (CE) n.o 1187/2009 um mecanismo permanente para o início de um procedimento anual de atribuição de certificados de exportação, em vez de adotar anualmente um novo regulamento.
(4)
O Regulamento (CE) n.o 1187/2009 deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade.
(5)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 1187/2009 é alterado do seguinte modo:
1)
No capítulo III, a secção 2 passa a ter a seguinte redação:
«SECÇÃO 2
Exportações para os Estados Unidos
Artigo 21.o
Os produtos do código NC 0406 ficam sujeitos à apresentação de um certificado de exportação em conformidade com a presente secção quando forem exportados para os Estados Unidos no âmbito dos seguintes contingentes:
a)
Contingente suplementar decorrente do Acordo sobre a Agricultura;
b)
Contingentes pautais originalmente decorrentes do Tokyo Round e concedidos à Áustria, à Finlândia e à Suécia pelos Estados Unidos na Lista XX do Uruguay Round;
c)
Contingentes pautais originalmente decorrentes do Uruguay Round e concedidos à República Checa, à Hungria, à Polónia e à Eslováquia pelos Estados Unidos na Lista XX do Uruguay Round.
Artigo 22.o
1. Os pedidos de certificados devem ser apresentados às autoridades competentes de 1 a 10 de setembro do ano que precede o ano de contingentamento para o qual os certificados de exportação são atribuídos. O conjunto dos pedidos deve ser apresentado ao mesmo tempo ao organismo competente de um único Estado-Membro.
Os contingentes referidos no artigo 21.o devem ser abertos por períodos de um ano, compreendidos entre 1 de janeiro e 31 de dezembro.
Do pedido de certificado e do certificado deve constar, na casa 16, o código do produto, com oito algarismos, da Nomenclatura Combinada. No entanto, o certificado também é válido para qualquer outro código abrangido pelo código NC 0406.
Do pedido de certificado e do certificado deve constar, na casa 20, a seguinte menção:
"Para exportação para os Estados Unidos da América:
Contingente de … (ano) - capítulo III, secção 2, do Regulamento (CE) n.o 1187/2009.
Identificação do contingente: …".
2. Para cada contingente identificado no anexo II-A, coluna (3), cada requerente pode apresentar um ou mais pedidos de certificado, desde que a quantidade total pedida por contingente não exceda os limites quantitativos máximos fixados no artigo 22.o-A.
Para este efeito, se, para o mesmo grupo de produtos referido no anexo II-A, coluna (2), a quantidade disponível na coluna (4) for repartida entre o contingente Uruguay Round e o contingente Tokyo Round, os contingentes devem ser considerados dois contingentes distintos.
3. Os pedidos ficam sujeitos à constituição de uma garantia em conformidade com o artigo 9.o.
4. Os requerentes de certificados de exportação devem provar que exportaram os produtos do contingente em causa para os Estados Unidos em pelo menos um dos três anos civis anteriores e que o seu importador designado é uma filial do requerente.
A prova do comércio referida no primeiro parágrafo deve ser apresentada em conformidade com o artigo 5.o, segundo parágrafo, do Regulamento (CE) n.o 1301/2006 da Comissão (4).
5. Os requerentes de certificados de exportação devem indicar nos pedidos:
a)
A designação do grupo dos produtos abrangidos pelo contingente dos Estados Unidos, segundo as notas suplementares 16 a 23 e 25 do capítulo 4 da Harmonised Tariff Schedule of the United States;
b)
A designação dos produtos segundo a Harmonised Tariff Schedule of the United States;
c)
O nome e o endereço do importador designado pelo requerente nos Estados Unidos.
6. O pedido de certificado de exportação deve ser acompanhado de uma declaração do importador designado de que é elegível, segundo as regras aplicáveis nos Estados Unidos, para a emissão de um certificado de importação para os produtos referidos no artigo 21.o.
7. Os pedidos só são admissíveis se respeitarem os limites quantitativos máximos, contiverem todas as informações e forem acompanhados dos documentos referidos no presente artigo.
8. As informações referidas no presente artigo devem ser apresentadas em conformidade com o modelo constante do anexo II-B.
Artigo 22.o-A
No respeitante aos contingentes identificados como 22-Tokyo, 22-Uruguay, 25-Tokyo e 25-Uruguay no anexo II-A, coluna (3), a quantidade total pedida por requerente e por contingente deve abranger, pelo menos, 10 toneladas e não exceder a quantidade disponível no âmbito do contingente em causa, estabelecida no mesmo anexo, coluna (4).
No respeitante aos outros contingentes constantes do anexo II-A, coluna (3), a quantidade total pedida por requerente e por contingente deve abranger, pelo menos, 10 toneladas e não exceder 40 % da quantidade disponível no âmbito do contingente em causa, estabelecida no mesmo anexo, coluna (4).
Artigo 22.o-B
1. Até 18 de setembro, os Estados-Membros devem notificar à Comissão os pedidos apresentados para cada um dos contingentes identificados no anexo II-A ou a inexistência de pedidos.
2. Para cada contingente, a notificação deve incluir:
a)
A lista dos requerentes, nomes, endereços e número de referência;
b)
As quantidades pedidas por cada requerente, discriminadas por código de produto da Nomenclatura Combinada e pelo código correspondente da Harmonised Tariff Schedule of the United States of America;
c)
O nome, endereço e número de referência do importador designado pelo requerente.
Artigo 23.o
1. Sempre que os pedidos de certificados de exportação para um contingente referido no artigo 21.o ultrapassem as quantidades disponíveis para o ano em questão, a Comissão deve fixar um coeficiente de atribuição até 31 de outubro.
O valor resultante da aplicação do coeficiente é arredondado ao quilograma.
A garantia é liberada, na totalidade ou em parte, em relação aos pedidos indeferidos ou às quantidades que excedam as atribuídas.
2. Sempre que a aplicação de um coeficiente de atribuição dê como resultado a atribuição de quantidades inferiores a 10 toneladas por contingente e por requerente, o Estado-Membro em causa deve proceder à atribuição das quantidades disponíveis mediante sorteio, por contingente. O Estado-Membro sorteia lotes de 10 toneladas pelos requerentes que, em aplicação do coeficiente de atribuição, teriam direito a quantidades inferiores a 10 toneladas por contingente.
As quantidades inferiores a 10 toneladas que restem após o estabelecimento dos lotes são distribuídas, em partes iguais, pelos lotes de 10 toneladas, antes da realização do sorteio.
Sempre que da aplicação de um coeficiente de atribuição resulte uma quantidade remanescente inferior a 10 toneladas por contingente, essa quantidade deve ser considerada um lote único.
As garantias referentes aos pedidos aos quais, no seguimento do sorteio, não seja atribuído nenhum lote devem ser imediatamente liberadas.
3. Os Estados-Membros que procedam a sorteio devem notificar à Comissão, no prazo de cinco dias úteis após a publicação dos coeficientes de atribuição, para cada contingente, as quantidades atribuídas por requerente, o código do produto, o número de referência do requerente e o número de referência do importador designado.
As quantidades atribuídas por sorteio devem ser repartidas pelos vários códigos NC individuais proporcionalmente às quantidades de produtos pedidas para cada código NC.
4. Sempre que os pedidos de certificados de exportação para contingentes referidos no artigo 21.o não excedam a quantidade disponível para o ano em causa, a Comissão deve atribuir as quantidades remanescentes aos requerentes, proporcionalmente às quantidades pedidas, através da fixação de um coeficiente de atribuição. O valor resultante da aplicação do coeficiente é arredondado ao quilograma.
Nesse caso, os operadores devem informar a autoridade competente do Estado-Membro em causa da quantidade suplementar por eles aceite, no prazo de uma semana a contar da publicação do coeficiente de atribuição. A garantia constituída deve ser aumentada em conformidade.
Artigo 24.o
1. Os nomes dos importadores designados referidos no artigo 22.o, n.o 5, alínea c), e as quantidades atribuídas são comunicadas pela Comissão às autoridades competentes dos Estados Unidos.
2. No caso de um certificado de importação para as quantidades em causa não ser atribuído ao importador designado em circunstâncias que não ponham em questão a boa-fé do operador que apresenta a declaração referida no artigo 22.o, n.o 6, o operador pode ser autorizado pelo Estado-Membro a designar outro importador, desde que este conste da lista transmitida às autoridades competentes dos Estados Unidos em conformidade com o presente artigo, n.o 1.
3. O Estado-Membro deve notificar à Comissão, assim que possível, a mudança do importador designado e esta notifica-a às autoridades competentes dos Estados Unidos.
Artigo 25.o
1. Os certificados de exportação devem ser emitidos até 15 de dezembro do ano que precede o ano de contingentamento para as quantidades relativamente às quais os certificados são atribuídos.
Os certificados são válidos de 1 de janeiro a 31 de dezembro do ano de contingentamento.
Dos certificados deve constar, na casa 20, a seguinte menção:
"Válido de 1 de janeiro a 31 de dezembro de … (ano).".
2. As garantias relativas aos certificados de exportação devem ser liberadas mediante a apresentação da prova referida no artigo 32.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 376/2008, juntamente com o documento de transporte referido no artigo 17.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 612/2009 que menciona como destino os Estados Unidos.
3. Os certificados emitidos no âmbito do presente artigo só são válidos para as exportações de produtos no âmbito de contingentes referidos no artigo 21.o.
Artigo 26.o
São aplicáveis as disposições do capítulo II, com exceção dos artigos 7.o e 10.o.
2)
São inseridos os anexos II-A e II-B, cujo texto consta do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável aos certificados de exportação pedidos a partir de 1 de setembro de 2012 para os produtos a exportar no ano de contingentamento de 2013.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 19 de junho de 2012.