ROZHODNUTÍ RADY 2011/210/SZBP
ze dne 1. dubna 2011
o vojenské operaci Evropské unie na podporu operací humanitární pomoci v reakci na krizovou situaci v Libyi (EUFOR Libya)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve své rezoluci o míru a bezpečnosti v Africe, přijaté dne 26. února 2011 (RB OSN 1970 (2011)), vyjádřila Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (dále jen „Rada bezpečnosti“) své hluboké znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila násilí a použití síly vůči civilnímu obyvatelstvu. Rada bezpečnosti dále vyzvala všechny členské státy OSN k tomu, aby v Libyi poskytly humanitární a související pomoc.
(2)
Ve své rezoluci o situaci v Libyi, přijaté dne 17. března 2011 (RB OSN 1973 (2011)), připomněla Rada bezpečnosti rezoluci RB OSN 1970 (2011) a vyjádřila odhodlání zajistit ochranu civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí, rychlé a neomezené poskytování humanitární pomoci a bezpečnost humanitárních pracovníků. Uvítala rovněž reakci sousedních států, zejména Tuniska a Egypta, při řešení potřeb uprchlíků a pracovníků třetích zemí a vyzvala mezinárodní společenství k podpoře tohoto úsilí.
(3)
Rada bezpečnosti zmocnila členské státy, které uvědomí generálního tajemníka OSN, aby přijaly veškerá nezbytná opatření k ochraně civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí vystavených v Libyi hrozbě útoků, přičemž mohou jednat jednotlivě nebo prostřednictvím regionálních organizací či ujednání a ve spolupráci s ním a s členskými státy Ligy arabských států, s vyloučením nasazení zahraničních okupačních sil v jakékoli podobě na jakékoli části libyjského území.
(4)
Ve svých závěrech ze dne 21. března 2011 vyjádřila Rada znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila hrubé a systematické porušování lidských práv, násilí a brutální represe tamního režimu namířené proti libyjskému lidu. Vyjádřila uspokojení nad přijetím rezoluce RB OSN 1973 (2011) a zdůraznila, že Unie je rozhodnuta přispět k jejímu provádění a postupovat za tímto účelem kolektivně a odhodlaně, spolu se všemi mezinárodními partnery, zejména s Ligou arabských států a s dalšími regionálními aktéry. Potvrdila, že hlavním cílem Unie je chránit civilní obyvatelstvo a podpořit libyjský lid tak, aby mohl dovést své úsilí o demokratickou společnost ke zdárnému konci.
Rada rovněž uvedla, že Unie je připravena na žádost Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA) a za koordinace ze strany OSN podpořit humanitární pomoc v rámci své společné bezpečnostní a obranné politiky.
(5)
V reakci na krizi v Libyi Rada dne 24. března 2011 schválila koncepci řešení krize. Další plánování by se mělo zaměřit na podporu humanitární pomoci. Operace zejména nesmí narušit neutralitu nebo nestrannost aktérů působících v humanitární oblasti. Rozhodnutí o zahájení operace musí předcházet žádost OCHA a musí být přijato s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb.
(6)
S vládami Egypta a Tuniska probíhá úzká koordinace a spolupráce, aby bylo možné zajistit jejich souhlas s možnou vojenskou přítomností Unie na jejich zemí.
(7)
Politický a bezpečnostní výbor by měl pod odpovědností Rady a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) vykonávat politickou kontrolu nad vojenskou operací Unie, zajišťovat její strategické řízení a přijímat vhodná rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU.
(8)
Je nutné sjednat a uzavřít mezinárodní dohody týkající se účasti třetích států na operacích Unie a postavení sil a personálu Unie.
(9)
V souladu s čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU by měly operativní výdaje vyplývající z tohoto rozhodnutí v souvislosti s vojenstvím nebo obranou hradit členské státy v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou („ATHENA“) (1).
(10)
Podle čl. 28 odst. 1 Smlouvy o EU je Rada zmocněna k přijetí rozhodnutí, které vymezují prostředky, které budou Unii poskytnuty. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské operace Evropské unie na počáteční období čtyř měsíců představuje nejlepší aktuální odhad, aniž jsou dotčeny konečné údaje, které mají být zahrnuty do rozpočtu, jenž má být schválen v souladu s pravidly stanovenými v rámci ATHENA.
(11)
V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto nepodílí na financování této operace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Mise
1) V zájmu podpory mandátů stanovených v rezolucích Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1970 a 1973 (2011) a požádá-li o to Úřad OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA), provádí Unie v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky vojenskou operaci (nazývanou dále „EUFOR Libya“) s cílem podpořit humanitární pomoc v oblasti. Operace je prováděna v plném souladu se Zásadami pro použití prostředků vojenské a civilní ochrany na podporu humanitárních činností OSN ve složitých případech s Pokyny pro použití zahraničních vojenských prostředků na podporu humanitárních operací v souvislosti se stávající krizí v severní Africe.
2) Na podporu tohoto politického cíle EUFOR Libya na žádost OCHA a v plném souladu se zásadami a pokyny uvedenými v odstavci 1:
-
přispívá k bezpečným přesunům a evakuaci vysídlených osob,
-
prostřednictvím specifických schopností podporuje humanitární organizace v jejich činnosti.
Článek 2
Jmenování velitele operace EU
Velitelem operace Evropské unie EUFOR Lybia je jmenován kontradmirál Claudio GAUDIOSI.
Článek 3
Určení operačního velitelství EU
Operační velitelství EUFOR Lybia se nachází v Římě.
Článek 4
Plánování a zahájení operace
Rozhodnutí o zahájení vojenské operace Evropské unie přijme Rada, a to s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb a po schválení operačního plánu a pravidel zapojení.
Článek 5
Politická kontrola a strategické řízení
1) Politickou kontrolu a strategické řízení EUFOR Lybia vykonává z pověření Rady a vysokého představitele Politický a bezpečností výbor. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání vhodných rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc měnit plánovací dokumenty včetně operačního plánu, linie velení a pravidel zapojení. Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí o jmenování velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení EUFOR Lybia, má i nadále Rada.
2) Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
3) Předseda Vojenského výboru Evropské unie pravidelně podává Politickému a bezpečnostnímu výboru zprávy o průběhu EUFOR Lybia. Politický a bezpečnostní výbor může v případě potřeby pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
Článek 6
Vojenské velení
1) Vojenský výbor EU sleduje řádný výkon EUFOR Lybia, za jejíž vedení odpovídá velitel operace Evropské unie.
2) Velitel operace Evropské unie pravidelně podává zprávy Vojenskému výboru EU. V případě potřeby může Vojenský výbor EU pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
3) Předseda Vojenského výboru EU je hlavní kontaktní osobou pro velitele operace Evropské unie.
Článek 7
Provádění a návaznost reakce Unie
1) Vysoký představitel zajišťuje provádění tohoto rozhodnutí a rovněž jeho soulad s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci.
2) Při provádění tohoto rozhodnutí je vysokému představiteli nápomocen velitel operace Evropské unie.
Článek 8
Spolupráce s ostatními aktéry
1) Operace je plánována a prováděna v úzké spolupráci a součinnosti s OCHA, která koordinuje celkovou humanitární reakci, Organizací Severoatlantické smlouvy a ostatními aktéry.
2) EUFOR Lybia úzce spolupracuje s určeným koordinátorem či koordinátory OSN, jakož i s určeným koordinátorem či koordinátory Ligy arabských států a s jejími členskými státy.
3) Podle potřeby se uskutečňují konzultace s Africkou unií.
Článek 9
Účast třetích států
1) Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a jednotný institucionální rámec a v souladu s příslušnými pokyny Evropské rady, mohou být třetí státy, zejména členské státy Ligy arabských států, vyzvány, aby se podílely na operaci.
2) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby vyzval třetí státy k poskytnutí příspěvku a aby na doporučení velitele operace Evropské unie a Vojenského výboru EU přijal odpovídající rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků.
3) Podrobná pravidla účasti třetích států jsou předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU a v souladu s postupem stanoveným v článku 218 Smlouvy o fungování EU. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použije se v souvislosti s touto operací uvedená dohoda.
4) Třetí státy, které poskytují pro EUFOR Lybia významné vojenské příspěvky, mají ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy, které se účastní operace.
5) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby v případě, že třetí státy poskytnou významné vojenské příspěvky, přijal rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů.
Článek 10
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu, včetně výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro splnění a řádné fungování jejich mise, může být předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU postupem podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 11
Finanční ustanovení
1) Společné náklady EUFOR Lybia jsou spravovány v souladu s rozhodnutím 2008/975/SZBP.
2) Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů EUFOR Lybia se stanoví na 7 900 000 EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 25 odst. 1 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 30 %.
Článek 12
Předávání informací třetím stranám
1) Vysoký představitel je oprávněn v souladu s bezpečnostními předpisy Rady (2) předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty Unie vytvořené pro účely EUFOR Lybia až do úrovně klasifikace vhodné pro jednotlivé třetí strany.
2) Vysoký představitel je oprávněn předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty Unie vztahující se k jednáním Rady o Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (3).
Článek 13
Vstup v platnost a ukončení
1) Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2) EUFOR Lybia skončí do čtyř měsíců od dosažení počáteční operační schopnosti, nerozhodne-li Rady jinak.
3) Toto rozhodnutí se zrušuje dnem uzavření operačního velitelství Evropské unie nebo velitelství sil, podle toho, co nastane později, v souladu se schváleným plánem ukončení EUFOR Lybia, aniž jsou dotčeny příslušné postupy týkající se auditu a předkládání účtů EUOFR Lybia stanovené v rozhodnutí 2008/975/SZBP.
V Bruselu dne 1. dubna 2011.
DECISÃO 2011/210/PESC DO CONSELHO
de 1 de Abril de 2011
sobre uma operação militar da União Europeia de apoio às operações de ajuda humanitária em resposta à situação de crise na Líbia («EUFOR Líbia»)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 28.o e o n.o 2 do artigo 43.o,
Tendo em conta a proposta da Alta-Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança,
Considerando o seguinte:
(1)
Na sua Resolução sobre a paz e a segurança em África, adoptada em 26 de Fevereiro de 2011 («Resolução 1970 (2011) do CSNU»), o Conselho de Segurança das Nações Unidas («Conselho de Segurança») manifestou graves apreensões com a situação na Líbia e condenou a violência e o uso da força contra a população civil, tendo apelado a que todos os Estados membros das Nações Unidas prestem à Líbia ajuda humanitária e outros tipos de ajuda com ela relacionados.
(2)
Na Resolução sobre a situação na Líbia, adoptada em 17 de Março de 2011 [«Resolução 1973 (2011) do CSNU»], o Conselho de Segurança recordou a Resolução 1970 (2011) do CSNU e declarou-se determinado a garantir a protecção dos civis e das zonas com população civil, bem como a passagem rápida e sem obstruções da ajuda humanitária e a segurança do pessoal que dela se ocupa. Congratulou-se também com a resposta dada pelos Estados vizinhos, sobretudo pela Tunísia e pelo Egipto, no sentido de atender às necessidades dos refugiados e dos trabalhadores estrangeiros, e exortou a comunidade internacional a apoiar esses esforços.
(3)
O Conselho de Segurança autorizou ainda os Estados membros que tenham notificado o Secretário-Geral das Nações Unidas a tomarem, a nível nacional ou através de acordos ou organizações regionais e em cooperação com este e com os Estados membros da Liga dos Estados Árabes, todas as medidas necessárias para proteger os civis e as zonas da Líbia com população civil sob ameaça de ataque, excluindo a presença de toda e qualquer força de ocupação estrangeira seja em que parte for do território líbio.
(4)
Nas suas conclusões de 21 de Março de 2011, o Conselho declarou-se preocupado com a situação na Líbia e condenou a violação flagrante e sistemática dos direitos humanos, bem como a violência e a repressão brutal levadas a cabo pelo regime contra o povo líbio. Manifestou a sua satisfação pelo facto de a Resolução 1973 (2011) do CSNU ter sido adoptada e sublinhou que a União está determinada não só a contribuir para que esta seja executada como a agir, com esse mesmo objectivo, de forma resoluta em conjunto com todos os parceiros internacionais, especialmente a Liga dos Estados Árabes e outros intervenientes a nível regional. Confirmou que a União tem como principal objectivo proteger a população civil e ajudar o povo líbio a concretizar as suas aspirações a uma sociedade democrática.
O Conselho manifestou também a disponibilidade da União para apoiar, no âmbito da sua Política Comum de Segurança e Defesa, a ajuda humanitária, em resposta a um pedido apresentado pelo Gabinete de Coordenação dos Assuntos Humanitários das Nações Unidas (OCHA) e sob a coordenação destas últimas.
(5)
Em 24 de Março de 2011, o Conselho aprovou um conceito de gestão de crises como forma de dar resposta à crise na Líbia. O planeamento adicional deverá incidir no apoio às operações de ajuda humanitária. Em especial, não afectará a neutralidade ou a imparcialidade dos agentes da ajuda humanitária. A decisão de lançar a operação deve ser precedida de um pedido do OCHA e deve ser tomada à luz da actual avaliação dos riscos e das ameaças.
(6)
Estão em curso uma coordenação estreita e consultas com os Governos do Egipto e da Tunísia, a fim de assegurar a sua autorização para a possibilidade de uma presença militar da União nos respectivos países.
(7)
O Comité Político e de Segurança (CPS), sob a responsabilidade do Conselho e da Alta-Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança (Alta- Representante), deverá exercer o controlo político e assumir a direcção estratégica da operação militar da União e tomar as decisões pertinentes, nos termos do terceiro parágrafo do artigo 38.o do Tratado da União Europeia (TUE).
(8)
É necessário negociar e celebrar acordos internacionais sobre a participação de Estados terceiros nas operações da União e sobre o estatuto das forças e do pessoal da União.
(9)
As despesas operacionais decorrentes da presente decisão que tenham implicações no domínio militar ou da defesa ficam a cargo dos Estados-Membros, por força do n.o 2 do artigo 41.o do TUE e nos termos da Decisão 2008/975/PESC do Conselho, de 18 de Dezembro de 2008, que institui um mecanismo de administração do financiamento dos custos comuns das operações da União Europeia com implicações militares ou no domínio da defesa («Athena») (1).
(10)
O n.o 1 do artigo 28.o do TUE atribui ao Conselho competência para adoptar decisões que definam os meios a pôr à disposição da União. O montante de referência financeira relativo a um período inicial de quatro meses para os custos comuns da operação militar da União Europeia constitui actualmente a melhor estimativa e não condiciona o montante final a incluir num orçamento que deverá ser aprovado segundo as regras definidas no mecanismo Athena.
(11)
Nos termos do artigo 5.o do Protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao TUE e ao Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE), a Dinamarca não participa na elaboração nem na execução de decisões e acções da União com implicações em matéria de defesa. Por conseguinte, não participa no financiamento desta operação,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Missão
1. No intuito de corroborar os mandatos conferidos através das Resoluções 1970 e 1973 (2011) do Conselho de Segurança das Nações Unidas, se o Gabinete de Coordenação dos Assuntos Humanitários das Nações Unidas (OCHA) o solicitar, a União conduz, no quadro da Política Comum de Segurança e Defesa, uma operação militar, adiante designada «EUFOR Líbia», a fim de apoiar a prestação de ajuda humanitária na região. A operação deve respeitar integralmente as Orientações relativas à utilização de recursos militares e de defesa civil no apoio às actividades humanitárias das Nações Unidas em emergências complexas e as Directrizes relativas à utilização de recursos militares estrangeiros em apoio às operações de ajuda humanitária no contexto da actual crise no norte de África.
2. Como forma de apoiar esse objectivo político, se o OCHA o solicitar, a EUFOR Líbia deve, respeitando integralmente as orientações e as directrizes a que se refere o n.o 1:
-
contribuir para que as pessoas deslocadas se movimentem e sejam evacuadas em condições de segurança,
-
apoiar, com as suas capacidades específicas, as agências humanitárias no exercício das suas actividades.
Artigo 2.o
Nomeação do Comandante da Operação da UE
O Contra-Almirante Claudio GAUDIOSI é nomeado Comandante da Operação da União Europeia da EUFOR Líbia.
Artigo 3.o
Designação do Quartel-General Operacional da UE
O Quartel-General Operacional da EUFOR Líbia situa-se em Roma, Itália.
Artigo 4.o
Planeamento e lançamento da operação
A decisão do Conselho relativa ao lançamento da operação militar da União Europeia é adoptada pelo Conselho, à luz da actual avaliação dos riscos e das ameaças, na sequência da aprovação do Plano de Operação e as Regras de Empenhamento.
Artigo 5.o
Controlo político e direcção estratégica
1. Sob a responsabilidade do Conselho e da Alta-Representante, o CPS exerce o controlo político e a direcção estratégica da EUFOR Líbia. O Conselho autoriza o CPS a tomar as decisões pertinentes, nos termos do terceiro parágrafo do artigo 38.o do TUE. Essa autorização abrange a competência necessária para alterar os documentos de planeamento, incluindo o Plano de Operação, a Cadeia de Comando e as Regras de Empenhamento. Abrange igualmente a competência necessária para tomar decisões relativas à nomeação do Comandante da Operação da União Europeia e/ou do Comandante da Força da União Europeia. A competência de decisão respeitante aos objectivos e ao termo da operação militar da EUFOR Líbia continuam a incumbir ao Conselho.
2. O CPS informa periodicamente o Conselho.
3. O Presidente do Comité Militar da União Europeia (CMUE) informa periodicamente o CPS sobre a condução da operação militar da EUFOR Líbia. O CPS pode convidar o Comandante da Operação ou o Comandante da Força da União Europeia a participar nas suas reuniões, sempre que adequado.
Artigo 6.o
Direcção militar
1. O CMUE assegura a supervisão da correcta execução da EUFOR Líbia conduzida sob a responsabilidade do Comandante da Operação da União Europeia.
2. O Comandante da Operação da União Europeia informa periodicamente o CMUE. O CMUE pode convidar o Comandante da Operação ou o Comandante da Força da União Europeia a participar nas suas reuniões, sempre que adequado.
3. O Presidente do CMUE (PCMUE) actua como primeiro ponto de contacto junto do Comandante da Operação da União Europeia.
Artigo 7.o
Aplicação e coerência da resposta da União
1. A Alta-Representante assegura a aplicação da presente decisão, bem como a sua coerência com a globalidade da acção externa da União, incluindo as suas acções de ajuda humanitária.
2. O Comandante da Operação da União Europeia assiste a Alta-Representante na aplicação da presente decisão.
Artigo 8.o
Cooperação com outros intervenientes
1. O planeamento e a condução da operação são executados em estreita cooperação e complementaridade com a OCHA, que lidera a resposta humanitária geral, a Organização do Tratado do Atlântico Norte e outros agentes.
2. A EUFOR Líbia coopera estreitamente com o(s) coordenador(es) das Nações Unidas para tal designados, bem como com o(s) coordenador(es) designado(s) pela Liga dos Estados Árabes e com os seus Estados membros.
3. Se necessário, são efectuadas consultas com a União Africana.
Artigo 9.o
Participação de Estados terceiros
1. Sem prejuízo da autonomia de decisão da União e do quadro institucional único, e de acordo com as orientações pertinentes do Conselho Europeu, podem ser convidados a participar na operação Estados terceiros, especialmente os Estados membros da Liga dos Estados Árabes.
2. O Conselho autoriza o CPS a convidar Estados terceiros a oferecerem o seu contributo e a tomar, sob recomendação do Comandante da Operação da União Europeia e do CMUE, as decisões pertinentes no que respeita à aceitação dos contributos propostos.
3. As modalidades exactas da participação de Estados terceiros devem ser objecto de acordos a celebrar ao abrigo do artigo 37.o do TUE e de acordo com o processo enunciado no artigo 218.o do TFUE. Caso a União e um Estado terceiro celebrem um acordo que estabeleça um quadro para a participação desse Estado nas operações da União no domínio da gestão de crises, as disposições desse acordo são aplicáveis no contexto da presente operação.
4. Os Estados terceiros que fornecerem contributos militares significativos para a EUFOR Líbia têm os mesmos direitos e obrigações em termos de gestão corrente da operação que os Estados-Membros que participam na operação.
5. O Conselho autoriza o CPS a tomar as decisões pertinentes sobre a criação de um Comité de Contribuintes, caso os Estados terceiros forneçam contributos militares significativos.
Artigo 10.o
Estatuto das forças lideradas pela União e do seu pessoal
O estatuto das forças lideradas pela União e do seu pessoal, incluindo os privilégios, imunidades e outras garantias necessárias à realização e ao bom funcionamento da sua missão, pode ser objecto de acordos a celebrar ao abrigo do artigo 37.o do TUE e nos termos do n.o 3 do artigo 218.o do TFUE.
Artigo 11.o
Disposições financeiras
1. Os custos comuns da EUFOR Líbia são administrados nos termos da Decisão 2008/975/PESC.
2. O montante de referência financeira para os custos comuns da EUFOR Líbia é de 7 900 000 EUR. A percentagem do montante de referência a que se refere o n.o 1 do artigo 25.o da Decisão 2008/975/PESC é fixada em 30 %.
Artigo 12.o
Comunicação de informações a terceiros
1. A Alta-Representante fica autorizada a comunicar ao Egipto, à Liga dos Estados Árabes, à Organização das Nações Unidas, à Tunísia, à União Africana e a outros terceiros associados à presente decisão informações e documentos classificados da União produzidos para efeitos da EUFOR Líbia, até ao nível de classificação pertinente para cada um deles e nos termos das regras de segurança do Conselho (2).
2. A Alta-Representante fica autorizada a comunicar ao Egipto, à Liga dos Estados Árabes, à Organização das Nações Unidas, à Tunísia, à União Africana e a outros terceiros associados à presente decisão documentos não classificados da União relacionados com as deliberações do Conselho sobre a EUFOR Líbia que estejam abrangidas pela obrigação de sigilo profissional nos termos do n.o 1 do artigo 6.o do Regulamento Interno do Conselho (3).
Artigo 13.o
Entrada em vigor e cessação de vigência
1. A presente decisão entra em vigor na data da sua adopção.
2. Salvo decisão em contrário do Conselho, a EUFOR Líbia cessa, o mais tardar, quatro meses após se ter alcançado a capacidade operacional inicial.
3. A presente decisão é revogada a partir da data de encerramento do Quartel-General Operacional da União Europeia ou do Quartel-General da Força, consoante a que ocorrer em último lugar, de acordo com o planeamento aprovado para o termo da EUFOR Líbia e sem prejuízo dos procedimentos pertinentes estabelecidos na Decisão 2008/975/PESC relativamente à auditoria e à apresentação das contas da EUFOR Líbia.
Feito em Bruxelas, em 1 de Abril de 2011.