NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 406/2010
ze dne 26. dubna 2010,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 79/2009 o schvalování typu vozidel na vodíkový pohon
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 79/2009 ze dne 14. ledna 2009 o schvalování typu vozidel na vodíkový pohon a o změně směrnice 2007/46/ES (1) a zejména s ohledem na článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 79/2009 je zvláštním nařízením pro účely postupu Společenství pro schvalování typu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (2).
(2)
Nařízení (ES) č. 79/2009 stanoví základní ustanovení o požadavcích na schvalování typu motorových vozidel, pokud jde o vodíkový pohon, na schvalování typu vodíkových konstrukčních částí a vodíkových systémů a na instalaci takových konstrukčních částí a systémů.
(3)
Po vstupu stávajícího nařízení v platnost by měli být výrobci schopni dobrovolně žádat o ES schválení typu celého vozidla s vodíkovým pohonem. Avšak některé samostatné směrnice v kontextu postupu Společenství pro schvalování typu podle směrnice 2007/46/ES nebo některé jejich požadavky by se neměly vztahovat na vozidla s vodíkovým pohonem, protože technické vlastnosti vozidel s vodíkovým pohonem se podstatně liší od konvenčních vozidel, pro něž byly tyto směrnice o schvalování typu v zásadě určeny. Do doby, než budou tyto směrnice novelizovány tak, aby obsahovaly specifická ustanovení a zkušební postupy pro vozidla s vodíkovým pohonem, je nezbytné stanovit přechodná ustanovení, která vyjmou vozidla s vodíkovým pohonem z působnosti těchto směrnic či některých jejich požadavků.
(4)
Je nezbytné přijmout harmonizovaná pravidla pro hrdla pro doplňování vodíku, aby byla zajištěna možnost doplňovat palivo do vodíkových vozidel bezpečně a spolehlivě v celém Společenství.
(5)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„vodíkovým čidlem“ čidlo používané pro detekci vodíku ve vzduchu;
2)
„konstrukční částí třídy 0“ vodíkové konstrukční části odolávající vysokému tlaku, včetně palivových vedení a upevňovacích dílů obsahujících vodík o jmenovitém pracovním tlaku vyšším než 3,0 MPa;
3)
„konstrukční částí třídy 1“ vodíkové konstrukční části odolávající střednímu tlaku, včetně palivových vedení a upevňovacích dílů obsahujících vodík o jmenovitém pracovním tlaku vyšším než 0,45 MPa a nižším než 3,0 MPa;
4)
„konstrukční částí třídy 2“ vodíkové konstrukční části odolávající nízkému tlaku, včetně palivových vedení a upevňovacích dílů obsahujících vodík o jmenovitém pracovním tlaku do 0,45 MPa včetně;
5)
„úplným ovinutím“ ovinutí s vlákny vinutými přes vložku jak ve směru obvodu, tak ve směru osy zásobníku;
6)
„obručovitým ovinutím“ ovinutí vlákny vinutými převážně po obvodu válcové části vložky tak, aby na vlákno nepůsobilo významné napětí ve směru rovnoběžném s podélnou osou zásobníku;
7)
výrazem „Nm3“ či „Ncm3“ objem suchého plynu, který zabírá objem 1 m3 nebo 1 cm3 při teplotě 273,15 K (0 °C) a při absolutním tlaku 101,325 kPa (1 atm);
8)
„životností“ počet let, během kterých je možné zásobníky bezpečně používat v souladu s provozními podmínkami;
9)
„typem vodíkového systému“ skupina vodíkových systémů, které se neliší, buď pokud jde o jejich obchodní název či značku výrobce, nebo pokud jde o vodíkové konstrukční části v nich obsažené;
10)
„typem vozidla, pokud jde o vodíkový pohon“ skupina vozidel, která se neliší, pokud jde o skupenství použitého vodíku nebo o hlavní charakteristiky vodíkového systému či vodíkových systémů;
11)
„typem vodíkové konstrukční části“ skupina vodíkových konstrukčních částí, které se neliší v žádném z následujících aspektů:
a)
obchodní název či značka výrobce;
b)
klasifikace;
c)
hlavní funkce;
12)
„elektronickým řídicím systémem“ kombinace jednotek, jejichž účelem je vzájemně spolupracovat při zajišťování řídicí funkce uvedeného vozidla pomocí elektronického zpracování dat;
13)
„komplexními elektronickými řídicími systémy vozidel“ elektronické řídicí systémy, které jsou uspořádány hierarchicky a v jejichž rámci může být jedna elektronicky řízená funkce potlačena systémem/funkcí vyšší úrovně a může se stát součástí komplexního systému;
14)
„zásobníkem“ jakýkoli systém používaný pro skladování kryogenního vodíku či stlačeného (plynného) vodíku, s vyloučením jakýchkoli jiných vodíkových konstrukčních částí, které mohou být k zásobníku připojeny či instalovány uvnitř zásobníku;
15)
„sestavou zásobníku“ dva či více zásobníků s integrálním spojovacím palivovým vedením umístěných z ochranných důvodů uvnitř skříňového pouzdra nebo ochranného rámu;
16)
„pracovním cyklem“ jeden cyklus zapnutí a vypnutí systému/systémů konverze vodíku;
17)
„cyklem plnění“ nárůst tlaku o více než 25 procent pracovního tlaku zásobníku působením vnějšího zdroje vodíku;
18)
„regulátorem tlaku“ zařízení, které se používá k řízení tlaku plynného paliva přiváděného do systému konverze vodíku;
19)
„prvním regulátorem tlaku“ regulátor tlaku, jehož vstupním tlakem je tlak zásobníku;
20)
„nevratným ventilem“ ventil, který umožňuje tok vodíku pouze jedním směrem;
21)
„tlakem“ přetlak měřený v MPa oproti atmosférickému tlaku, není-li uvedeno jinak;
22)
„upevňovacím dílem“ konektor použitý v systému potrubí nebo hadic;
23)
„ohebným palivovým vedením“ ohebné potrubí nebo ohebná hadice, kterými protéká vodík;
24)
„výměníkem tepla“ zařízení pro zahřívání vodíku;
25)
„vodíkovým filtrem“ filtr používaný pro oddělování oleje, vody a nečistot od vodíku;
26)
„automatickým ventilem“ ventil, který se neobsluhuje ručně, ale pomocí spouštěče, s výjimkou nevratných ventilů, jak jsou definovány v bodě 20;
27)
„přetlakovým zařízením“ opětně nezapínající zařízení, které, když je za stanovených podmínek aktivováno, se používá pro uvolnění kapaliny z vodíkového systému vystaveného tlaku;
28)
„přetlakovým ventilem“ opětně zapínající zařízení aktivované tlakem, které, když je za stanovených podmínek aktivováno, se používá pro uvolnění kapaliny z vodíkového systému vystaveného tlaku;
29)
„spojem pro doplňování paliva“ nebo „hrdlem pro doplňování paliva“ zařízení používané pro doplňování zásobníku u čerpací stanice;
30)
„snímatelným systémem pro uchovávání“ snímatelný systém uvnitř vozidla, který obsahuje a chrání jeden či více zásobníků či sestav zásobníku;
31)
„konektorem snímatelného systému pro uchovávání“ spojovací vodíkové zařízení mezi snímatelným systémem pro uchovávání a částí vodíkového systému, jež je trvale instalována ve vozidle;
32)
„autofretáží“ postup aplikace tlaku, který se používá při výrobě kompozitních zásobníků s kovovými vložkami, při němž se vložka namáhá až za mez pevnosti v tahu, a to dostatečně k tomu, aby došlo k trvalé plastické deformaci, což má za následek, že při nulovém vnitřním tlaku je ve vložce napětí v tlaku a ve vláknech napětí v tahu;
33)
„vložkou“ část nádoby, která se používá jako plynotěsný vnitřní plášť, na který jsou navíjena výztužná vlákna, aby se dosáhlo potřebné pevnosti;
34)
„teplotou okolí“ rozsah teplot 20 °C ± 10 °C;
35)
„jednotkami“ nejmenší části jednotlivých součástí systému, jimiž se příloha VI zabývá, protože tyto kombinace součástí budou pro účely identifikace, analýzy či výměny považovány za samostatné objekty;
36)
„světlou výškou vozidla“ vzdálenost mezi rovinou vozovky a spodní stranou vozidla;
37)
„bezpečnostním zařízením“ zařízení zajišťující bezpečný provoz v běžném provozním rozsahu nebo v přípustném chybovém rozsahu systému;
38)
„systémem konverze vodíku“ systém navržený pro konverzi vodíku na elektrickou, mechanickou či termální energii, jenž zahrnuje například pohonný systém či pohonné systémy nebo pomocnou pohonnou jednotku či jednotky;
39)
„nepřípustným chybovým rozsahem“ procesní proměnné rozsah, v němž je třeba očekávat nežádoucí událost;
40)
„plynem pro zkoušku těsnosti“ vodík, helium či směs inertních plynů obsahující prokazatelně zjistitelné množství helia nebo plynného vodíku;
41)
„běžným provozním rozsahem“ procesní proměnné rozsah plánovaný pro její hodnoty;
42)
„vnějším tlakem“ tlak působící na konvexní straně vnitřního zásobníku nebo vnějšího pláště;
43)
„vnějším pláštěm“ část zásobníku, v níž se nachází vnitřní zásobník(y) a jeho uzavírací systém;
44)
„pevným palivovým vedením“ potrubí, které za běžného provozu není určeno k ohybu a kterým proudí vodík;
45)
„systémem řízení odpařování“ systém, který za běžných podmínek zneškodňuje odpařovaný plyn;
46)
„zabezpečenými systémy instrumentace“ systémy řízení procesů bránící dosažení nepřípustného chybového rozsahu automatickým zásahem v procesu;
47)
„šarží“ množství zásobníků vyrobených postupně za sebou, které mají stejné jmenovité rozměry, konstrukci, stanovený konstrukční materiál, výrobní postup, výrobní zařízení a, kde je to vhodné, časové, teplotní a atmosférické podmínky během tepelného zpracování;
48)
„vybavením zásobníku“ veškerá zařízení připevněná přímo k vnitřnímu zásobníku nebo k vnějšímu plášti zásobníku;
49)
„dokončeným zásobníkem“ zásobník, typický pro normální výrobu, kompletní s vnějším povlakem, včetně integrální izolace stanovené výrobcem, ale bez neintegrální izolace nebo ochrany;
50)
„tlakem při roztržení“ tlak, při kterém dojde k roztržení zásobníku;
51)
„přípustným chybovým rozsahem“ procesní proměnné rozsah mezi běžným provozním rozsahem a nepřípustným chybovým rozsahem;
52)
„systémem odpařování“ systém, který za běžných podmínek odvádí odpar, než se otevře přetlakové zařízení zásobníku či zásobníků;
53)
„ručním ventilem“ ručně obsluhovaný ventil;
54)
„bezpečnostní koncepcí“ opatření navrhovaná za účelem zajištění bezpečného provozu i v případě selhání či náhodných chyb;
55)
„systémem sledování a kontroly použití“ systém, který počítá cykly plnění a zabrání dalšímu použití vozidla, když je překročen předem stanovený počet cyklů plnění;
56)
„vedením přívodu paliva“ vedení, které přivádí vodík do systému či systémů konverze vodíku;
57)
„kompozitním zásobníkem“ zásobník sestrojený z více než jednoho materiálu;
58)
„ovinutím“ spojitá vlákna impregnovaná pryskyřicí použitá jako vyztužení navinutá na vložku;
59)
„tlakem při autofretáži“ tlak uvnitř ovinutého zásobníku, při kterém je dosaženo požadovaného rozdělení napětí mezi vložku a ovinutí;
60)
„hranicí funkčního provozu“ hranice vnějších fyzických možností, v rámci nichž je systém schopen udržet kontrolu;
61)
„rozsahem ovládání“ rozsah, v rámci něhož systém pravděpodobně uplatní funkce ovládání ve vztahu k výstupní veličině;
62)
„přenosovými spoji“ prostředky využívané k propojení různě rozmístěných jednotek za účelem přenosu signálů, provozních dat či přívodu energie;
63)
„systémy/funkcemi vyšší úrovně“ ovládací prvky, jež využívají přídavných opatření pro zpracování a/nebo snímání za účelem úpravy chování vozidla pomocí změn povelů v rámci běžné funkce/běžných funkcí řídicího systému vozidla.
Článek 2
Správní předpisy pro ES schvalování typu vozidel, pokud jde o vodíkový pohon
1. Výrobce či jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu vozidla, pokud jde o vodíkový pohon.
2. Žádost musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v části 1 přílohy I.
Výrobce předloží informace stanovené v části 3 přílohy I ohledně periodického ověřování technické způsobilosti během životnosti vozidla.
3. Pokud budou splněny příslušné požadavky uvedené v části 1 přílohy III nebo v části 1 přílohy IV, v příloze V a v příloze VI, schvalovací orgán udělí ES schválení typu a vydá číslo schválení typu odpovídající systému číslování stanovenému v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
Členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
4. Pro účely odstavce 3 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu vyhotovený v souladu se vzorem uvedeným v části 2 přílohy I.
Článek 3
Správní předpisy pro ES schvalování typu vodíkových konstrukčních částí a systémů
1. Výrobce či jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu konstrukční části pro typ vodíkové konstrukční části či vodíkového systému
Žádost musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v části 1 přílohy II.
2. Pokud budou splněny příslušné požadavky uvedené v příloze III nebo v příloze IV, schvalovací orgán udělí ES schválení typu konstrukční části a vydá číslo schválení typu odpovídající systému číslování stanovenému v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
Členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vodíkové konstrukční části nebo vodíkového systému.
3. Pro účely odstavce 2 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu vyhotovený v souladu se vzorem uvedeným v části 2 přílohy II.
Článek 4
Pro účely ES schválení typu celého vozidla s vodíkovým pohonem v souladu s články 6 a 9 směrnice 2007/46/ES se nepoužijí tyto předpisy:
1)
směrnice Rady 80/1268/EHS (3);
2)
směrnice Rady 80/1269/EHS (4), pokud jde o vozidla s vodíkovým pohonem poháněná spalovacím motorem;
3)
příloha I směrnice Rady 70/221/EHS (5);
4)
oddíl 3.3.5 přílohy II a oddíl 4.3.2 dodatku 1 k příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/27/ES (6);
5)
oddíl 3.2.6 přílohy II a oddíl 1.4.2.2 dodatku 1 k příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/79/ES (7).
Článek 5
Značka ES schválení typu konstrukční části
Všechny vodíkové konstrukční části či vodíkové systémy shodující se s typem, pro který bylo vydáno ES schválení typu konstrukční části v souladu s tímto nařízením, budou opatřeny značkou ES schválení typu konstrukční části, jak je stanoveno v části 3 přílohy II.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. dubna 2010.
REGULAMENTO (UE) N.o 406/2010 DA COMISSÃO
de 26 de Abril de 2010
que dá execução ao Regulamento (CE) n.o 79/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo à homologação de veículos a motor movidos a hidrogénio
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 79/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho de 14 de Janeiro de 2009 relativo à homologação de veículos a motor movidos a hidrogénio e que altera a Directiva 2007/46/CE (1), e, nomeadamente, o seu artigo 12.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 79/2009 é um regulamento específico para efeitos do procedimento de homologação comunitária previsto na Directiva 2007/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 5 de Setembro de 2007, que estabelece um quadro para a homologação dos veículos a motor e seus reboques, e dos sistemas, componentes e unidades técnicas destinados a serem utilizados nesses veículos (Directiva-Quadro) (2).
(2)
O Regulamento (CE) n.o 79/2009 estabelece as disposições fundamentais relativas aos requisitos para a homologação de veículos a motor no que se refere à propulsão a hidrogénio, à homologação de sistemas e componentes para hidrogénio e à instalação desses componentes e sistemas.
(3)
A partir da entrada em vigor do presente regulamento, os fabricantes poderão requerer voluntariamente a homologação CE de veículos completos movidos a hidrogénio. No entanto, algumas das directivas específicas no âmbito do procedimento de homologação comunitária instituído nos termos da Directiva 2007/46/CE ou alguns dos seus requisitos não devem aplicar-se a veículos movidos a hidrogénio, uma vez que as características técnicas dos mesmos diferem consideravelmente das dos veículos convencionais, para os quais se conceberam as referidas directivas de homologação. Enquanto não se proceder à alteração dessas directivas para que incluam disposições específicas e procedimentos de ensaio aplicáveis aos veículos movidos a hidrogénio, é necessário estabelecer disposições transitórias, a fim de isentar os veículos movidos a hidrogénio das prescrições dessas directivas ou de alguns dos seus requisitos.
(4)
É necessário adoptar normas harmonizadas sobre recipientes de hidrogénio, incluindo os recipientes concebidos para utilizarem hidrogénio líquido, a fim de assegurar o reabastecimento dos veículos movidos a hidrogénio de forma segura e fiável em toda a Comunidade.
(5)
As medidas previstas na presente directiva estão em conformidade com o parecer do Comité Técnico - Veículos a Motor,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
1.
«sensor de hidrogénio», um sensor utilizado para detectar a presença de hidrogénio no ar;
2.
«componente de classe 0», componentes para hidrogénio a alta pressão, incluindo tubagem de alimentação e ligações que contenham hidrogénio a uma pressão nominal de serviço superior a 3,0 MPa;
3.
«componente de classe 1», componentes para hidrogénio a média pressão, incluindo tubagem de alimentação e ligações que contenham hidrogénio a uma pressão nominal de serviço superior a 0,45 MPa e inferior ou igual a 3,0 MPa;
4.
«componente de classe 2», componentes para hidrogénio a baixa pressão, incluindo tubagem de alimentação e ligações que contenham hidrogénio a uma pressão nominal de serviço inferior ou igual a 0,45 MPa;
5.
«bobinagem por inteiro», revestimento bobinado com os filamentos em torno do invólucro, tanto no sentido circunferencial como no sentido longitudinal do reservatório;
6.
«bobinagem na parte cilíndrica», revestimento bobinado principalmente no sentido circunferencial em torno do troço cilíndrico do invólucro, de modo a que os filamentos de reforço não transmitam esforços significativos na direcção longitudinal do reservatório;
7.
«Nm3» ou «Ncm3», volume de gás seco que ocupa um volume de 1 m3 ou 1 cm3 a uma temperatura de 273,15 K (0 °C) e a uma pressão absoluta de 101,325 kPa (1 atm);
8.
«vida útil», período, em anos, durante o qual os reservatórios podem ser utilizados em segurança segundo as condições de serviço estabelecidas;
9.
«tipo de sistema para hidrogénio», um grupo de sistemas para hidrogénio que não apresentam diferenças entre si tanto no que diz respeito à respectiva designação comercial ou marca do fabricante como no que diz respeito aos componentes para hidrogénio que os constituem;
10.
«tipo de veículo no que se refere à propulsão a hidrogénio», um grupo de veículos que não apresentam diferenças entre si tanto no que diz respeito ao estado do hidrogénio utilizado como no que diz respeito às principais características do(s) seu(s) sistema(s) para hidrogénio;
11.
«tipo de componente para hidrogénio», um grupo de componentes para hidrogénio que não apresentam diferenças entre si no que diz respeito aos seguintes aspectos:
a)
marca ou designação comercial do fabricante;
b)
classificação;
c)
função principal;
12.
«sistema de comando electrónico», uma combinação de unidades, concebidas para cooperar na execução da função de comando do referido veículo mediante o processamento electrónico de dados;
13.
«sistemas complexos de comando electrónico de veículos», sistemas de comando electrónico que estão sujeitos a uma hierarquia de comando na qual uma função comandada electronicamente pode ser invalidada por um sistema ou uma função de nível superior e passar a integrar o sistema complexo;
14.
«reservatório», qualquer sistema utilizado para o armazenamento de hidrogénio criogénico ou de hidrogénio gasoso comprimido, excluindo todos os outros componentes para hidrogénio que estejam ligados ao reservatório ou instalados no seu interior;
15.
«conjunto de reservatórios», dois ou mais reservatórios com tubagens de alimentação de interligação integral, devidamente resguardados no interior de um invólucro ou uma estrutura de protecção.
16.
«ciclo de funcionamento», um ciclo de arranque e paragem do(s) sistema(s) de conversão de hidrogénio;
17.
«ciclo de enchimento», um aumento de pressão de mais de 25 % da pressão de serviço do reservatório devido a uma fonte externa de hidrogénio;
18.
«regulador de pressão», um dispositivo destinado a controlar a pressão do combustível gasoso fornecido ao sistema de conversão de hidrogénio;
19.
«primeiro regulador de pressão», o regulador de pressão cuja pressão de entrada seja a pressão do reservatório;
20.
«válvula anti-retorno», uma válvula automática que permite a circulação do hidrogénio num só sentido;
21.
«pressão», a pressão manométrica medida em MPa em relação à pressão atmosférica, salvo indicação em contrário.
22.
«ligações», todos os dispositivos de conexão utilizados num sistema de canalizações, tubagens ou mangas;
23.
«tubagem flexível de alimentação», um sistema de tubos ou mangas flexíveis através do qual circula o hidrogénio;
24.
«permutador de calor», um dispositivo de aquecimento do hidrogénio;
25.
«filtro de hidrogénio», um filtro utilizado para separar o óleo, a água e a sujidade do hidrogénio;
26.
«válvula automática», uma válvula que não é accionada manualmente mas sim por meio de um actuador, com excepção das válvulas anti-retorno definidas no ponto 20;
27.
«dispositivo limitador de pressão», um dispositivo de abertura irreversível, que uma vez activado nas condições especificadas, se utiliza para libertar o líquido de um sistema de hidrogénio pressurizado;
28.
«válvula de descompressão», um dispositivo de reposição activado por pressão que, quando activado nas condições especificadas, se utiliza para libertar o líquido de um sistema de hidrogénio pressurizado;
29.
«conexão ou recipiente de reabastecimento», um dispositivo para encher o reservatório no posto de reabastecimento;
30.
«sistema de armazenagem amovível», um sistema amovível num veículo que alberga e protege um ou mais reservatórios ou um conjunto de reservatórios;
31.
«conector do sistema de armazenagem amovível», o dispositivo de conexão do hidrogénio entre um sistema de armazenamento amovível e a secção do sistema para hidrogénio instalada em regime permanente no veículo;
32.
«autofixação», o processo de aplicação de pressão utilizado no fabrico de reservatórios compósitos com invólucros metálicos, que consiste em esforçar o invólucro para além do seu limite de elasticidade, o suficiente para causar deformação plástica permanente, resultando em tensões de compressão no invólucro e tensões de tracção nas fibras, com pressão interna nula;
33.
«invólucro», o recipiente utilizado como revestimento interior estanque ao gás, em torno do qual são bobinadas fibras de reforço (filamento) para se obter a necessária resistência;
34.
«temperatura ambiente», a amplitude térmica correspondente a 20 °C ± 10 °C;
35.
«unidades», as mais pequenas divisões de componentes do sistema para efeitos do anexo VI, uma vez que estas combinações de componentes são tratadas como entidades únicas para efeitos de identificação, análise ou substituição;
36.
«distância do veículo ao solo», a distância entre o plano de apoio e a parte inferior do veículo;
37.
«dispositivo de segurança», um dispositivo que garante um funcionamento seguro no intervalo de funcionamento normal ou no intervalo de avarias admissíveis do sistema;
38.
«sistema de conversão de hidrogénio», qualquer sistema concebido para converter hidrogénio em energia eléctrica, mecânica ou térmica como, por exemplo, o(s) sistema(s) de propulsão ou a unidade ou unidades de propulsão auxiliares;
39.
«intervalo de avarias inadmissíveis» de uma variável de um processo, o intervalo no qual é de prever a ocorrência de um evento indesejado;
40.
«gás de ensaio de estanquidade», hidrogénio, hélio ou uma mistura de gases inertes que contenha uma quantidade comprovadamente detectável de gás de hélio ou hidrogénio;
41.
«intervalo de funcionamento normal» de uma variável de um processo, o intervalo previsto para os respectivos valores;
42.
«pressão externa», a pressão exercida no lado convexo do reservatório interno ou da camisa exterior;
43.
«camisa exterior», a parte do reservatório que envolve o(s) reservatório(s) interno(s) e o seu sistema de isolamento;
44.
«tubagem rígida de alimentação», um sistema de tubos não projectado para flectir em condições normais de funcionamento, através do qual circula o hidrogénio;
45.
«sistema de gestão de evaporações», o sistema que torna inofensivos os gases evaporados em condições normais;
46.
«sistemas de segurança equipados com instrumentos», os sistemas de controlo de processos que, através de uma intervenção automática no processo, evitam que se atinja um intervalo de avarias inadmissíveis;
47.
«lote», uma quantidade de reservatórios acabados produzidos sem interrupção, com os mesmos tamanho, concepção, materiais de construção especificados, processo de fabrico, equipamento para fabrico, e, se aplicável, condições de tempo, temperatura e atmosfera durante o tratamento térmico;
48.
«equipamento do reservatório», todos os dispositivos fixados directamente ao reservatório interno ou à camisa exterior do reservatório;
49.
«reservatório acabado», um reservatório representativo de uma produção normal, dotado de revestimento exterior, incluindo isolamento integral especificado pelo fabricante, mas sem isolamento ou protecção não integral;
50.
«pressão de rebentamento», a pressão à qual ocorre a ruptura do reservatório;
51.
«intervalo de avarias admissíveis» de uma variável de processo, o intervalo entre o intervalo de funcionamento normal e o intervalo de avarias inadmissíveis;
52.
«sistema de evaporação», o sistema que, em condições normais, liberta o vapor antes da abertura do dispositivo limitador de pressão do reservatório;
53.
«válvula manual», uma válvula accionada manualmente;
54.
«conceito de segurança», as medidas concebidas para garantir um funcionamento seguro na eventualidade de ocorrência de uma avaria ou de defeitos aleatórios;
55.
«sistemas de monitorização e controlo da utilização», o sistema que conta os ciclos de enchimento e evita que o veículo continue a ser utilizado uma vez ultrapassado um número predeterminado de ciclos de enchimento;
56.
«linha de abastecimento de combustível», a linha que abastece de hidrogénio o(s) sistema(s) de conversão de hidrogénio;
57.
«reservatório em materiais compósitos», um reservatório fabricado com mais de um material;
58.
«bobinado», um filamento contínuo impregnado de resina, utilizado como reforço em torno de um invólucro;
59.
«pressão de autofixação», a pressão no interior do reservatório bobinado, à qual se estabelece a distribuição pretendida de tensões entre o invólucro e o filamento bobinado;
60.
«limite de funcionamento», os limites físicos exteriores dentro dos quais o sistema tem capacidade para manter o controlo;
61.
«intervalo de controlo», o intervalo no qual é provável que o sistema exerça o controlo em relação a uma variável de saída;
62.
«ligações de transmissão», os meios utilizados para interconectar as diferentes unidades para efeitos de transmissão de sinais e de dados operacionais ou de alimentação de energia;
63.
«sistemas/funções de nível superior», controlos que utilizam dispositivos adicionais de processamento e/ou de detecção para modificar o comportamento do veículo ao determinarem variações nas funções normais do sistema de comando do veículo.
Artigo 2.o
Disposições administrativas relativas à homologação CE de um modelo de veículo no que diz respeito à propulsão a hidrogénio
1. O fabricante ou o seu representante devem apresentar à entidade homologadora o pedido de homologação CE de um modelo de veículo no que diz respeito à propulsão a hidrogénio.
2. O pedido deve ser elaborado em conformidade com o modelo de ficha de informações que consta da parte 1 do anexo I.
O fabricante deve fornecer a informação constante da parte 3 do anexo I para efeitos da revalidação periódica mediante inspecção durante a vida útil do veículo.
3. Uma vez cumpridos os requisitos pertinentes constantes da parte 1 do anexo III ou da parte 1 do anexo IV, do anexo V e do anexo VI, a entidade homologadora concede a homologação CE e emite um número de homologação em conformidade com o sistema de numeração estabelecido no anexo VII da Directiva 2007/46/CE.
Um Estado-Membro não pode atribuir o mesmo número a outro modelo de veículo.
4. Para efeitos do n.o 3, a entidade homologadora emite um certificado de homologação CE em conformidade com o modelo constante da parte 2 do anexo I.
Artigo 3.o
Disposições administrativas relativas à homologação CE de componente para sistemas e componentes para hidrogénio
1. O fabricante ou o seu representante devem apresentar à entidade homologadora o pedido de homologação CE de tipo de componente para um tipo de componente ou sistema para hidrogénio.
O pedido deve ser elaborado em conformidade com o modelo de ficha de informações que consta da parte 1 do anexo II.
2. Uma vez cumpridos os requisitos pertinentes constantes dos anexos III ou IV, a entidade homologadora concede a homologação CE de componente e emite um número de homologação em conformidade com o sistema de numeração estabelecido no anexo VII da Directiva 2007/46/CE.
Um Estado-Membro não pode atribuir o mesmo número a outro tipo de componente ou sistema para hidrogénio.
3. Para efeitos do n.o 2, a entidade homologadora emite um certificado de homologação CE em conformidade com o modelo constante da parte 2 do anexo II.
Artigo 4.o
Para efeitos da homologação CE de veículos completos movidos a hidrogénio em conformidade com os artigos 6.o e 9.o da Directiva 2007/46/CE, não são aplicáveis:
1.
Directiva 80/1268/CEE do Conselho (3);
2.
Directiva 80/1269/CEE do Conselho (4), no que diz respeito aos veículos movidos a hidrogénio propulsionados por um motor de combustão interna;
3.
Anexo I da Directiva 70/221/CEE (5) do Conselho;
4.
N.o 3.3.5 do anexo II e n.o 4.3.2 do apêndice 1 do anexo II da Directiva 96/27/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (6);
5.
N.o 3.2.6 do anexo II e n.o 1.4.2.2 do apêndice 1 do anexo II da Directiva 96/79/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (7).
Artigo 5.o
Marca de homologação CE de componente
Qualquer componente para hidrogénio ou sistema para hidrogénio conforme a um tipo a que tenha sido concedida uma homologação CE de componente em aplicação do presente regulamento deve exibir uma marca de homologação CE de componente, tal como indicado na parte 3 do anexo II.
Artigo 6.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 26 de Abril de 2010.