ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1194/2011/EU
ze dne 16. listopadu 2011,
kterým se zavádí opatření Evropské unie pro označení „Evropské dědictví“
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 5 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má za cíl vytvářet stále užší svazek mezi národy Evropy, přičemž ukládá Unii, aby mimo jiné přispívala k rozkvětu kultur členských států a respektovala přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovala společné kulturní dědictví. V tomto ohledu Unie v případě potřeby podporuje a doplňuje činnost členských států v oblasti zlepšování znalostí a šíření kultury a dějin evropských národů.
(2)
Lepší pochopení a docenění významu společného, a přesto rozmanitého dědictví, zejména mezi mladými lidmi, by přispělo k upevnění pocitu sounáležitosti s Unií a k posílení mezikulturního dialogu. Proto je důležité podporovat rozsáhlejší přístup ke kulturnímu dědictví a zdůrazňovat jeho evropský rozměr.
(3)
Smlouva o fungování EU rovněž zavádí občanství Unie, které doplňuje občanství jednotlivých členských států a je důležitým prvkem zajištění a posílení procesu evropské integrace. Aby občané evropskou integraci plně podpořili, měl by být kladen větší důraz na jejich společné hodnoty, dějiny a kulturu jako klíčové prvky jejich členství ve společnosti založené na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv, kulturní a jazykové rozmanitosti, tolerance a solidarity.
(4)
Dne 28. dubna 2006 byla v Granadě ve Španělsku zahájena mezivládní iniciativa týkající se označení „Evropské dědictví“ (dále jen „mezivládní iniciativa“).
(5)
Dne 20. listopadu 2008 přijala Rada závěry (3) s cílem přeměnit mezivládní iniciativu v opatření Unie (dále jen „opatření“), přičemž vyzvala Komisi, aby jí předložila návrh na zavedení označení „Evropské dědictví“ v rámci Unie (dále jen „označení“), v němž budou upřesněny praktické postupy realizace tohoto projektu.
(6)
Veřejná konzultace a posouzení dopadů provedené Komisí potvrdily přínos mezivládní iniciativy, avšak zdůraznily, že je třeba ji dále rozvinout, aby byl plně využit její potenciál, a že zapojení Unie by pro ni mohlo znamenat jednoznačnou přidanou hodnotu a pomoci jí kvalitativně se posunout směrem vpřed.
(7)
Ve prospěch označení by měly být využity zkušenosti, které byly získány v rámci mezivládní iniciativy.
(8)
Označení by mělo usilovat o přidanou hodnotu a doplňkovost s ohledem na další iniciativy, jako je seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy. Jeho přidaná hodnota by měla být založena na přínosu vybraných pamětihodností k evropským dějinám a kultuře, včetně budování Unie, na jasném vzdělávacím rozměru, který osloví občany, zejména mladé lidi, a na vytváření sítí mezi pamětihodnostmi, které umožní výměnu zkušeností a osvědčených postupů. Opatření by mělo být zaměřeno především na propagaci pamětihodností a přístup k nim a rovněž na kvalitu nabízených informací a aktivit, a nikoli na zachování pamětihodností, které by mělo být zaručeno stávajícími ochrannými režimy.
(9)
Kromě upevnění pocitu sounáležitosti evropských občanů s Unií a podnícení mezikulturního dialogu by opatření mohlo přispět také ke zvýšení hodnoty a zviditelnění kulturního dědictví, k posílení úlohy dědictví v hospodářském a udržitelném rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu, k posilování synergií mezi kulturním dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí a obecněji k podpoře demokratických hodnot a lidských práv, na nichž je založena evropská integrace.
(10)
Tyto cíle jsou plně v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise nazvaném „Sdělení o evropském programu pro kulturu v globalizovaném světě“, mezi něž patří i podpora kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu a kultury, která je katalyzátorem tvořivosti.
(11)
Je velmi důležité, aby označení bylo udělováno na základě společných, jasných a transparentních kritérií a postupů, a to i během prvních dvou roků výběru, kdy by se měla uplatňovat přechodná ustanovení.
(12)
Řízení pro výběr pamětihodností, na které se vztahuje toto opatření, by mělo probíhat ve dvou fázích. Nejdříve by měl být proveden předběžný výběr pamětihodností na vnitrostátní úrovni. Ve vhodných případech by členské státy mohly zapojit místní a regionální orgány. Poté by se měl uskutečnit výběr na úrovni Unie. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, by měla být monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje kritéria stanovená pro označení.
(13)
V rámci prvního hodnocení tohoto opatření by mělo být posouzeno možné rozšíření jeho územní oblasti působnosti.
(14)
V případě jasné tematické spojitosti mezi několika pamětihodnostmi, které se nacházejí v jednom členském státě, by toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí. Takové společné žádosti by měly zahrnovat přiměřený počet zúčastněných pamětihodností a v porovnání s žádostmi týkajícími se stejných pamětihodností podanými samostatně by měly prokázat přidanou hodnotu z celoevropského hlediska.
(15)
Stejně tak by z důvodu nadnárodního rozměru určitých pamětihodností toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí, a to jak pro pamětihodnosti, které se nacházejí v různých členských státech, ale zaměřují se na jedno konkrétní téma, tak pro pamětihodnost, která se nachází na území nejméně dvou členských států.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí, a zejména ustanovení týkajících se určování pamětihodností, kterým má být uděleno označení, odejmutí označení a formálního vzdání se označení, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(17)
Administrativní opatření pro označení by v souladu se zásadou subsidiarity měla být jednoduchá a flexibilní.
(18)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména z důvodu potřeby nových společných, jasných a transparentních kritérií a postupů pro označení a výraznější koordinace mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zavedení
Zavádí se opatření Evropské unie (dále jen „opatření“) nazvané „označení Evropské dědictví“ (dále jen „označení“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„pamětihodnostmi“ památky, přírodní, podvodní, archeologické, průmyslové nebo městské pamětihodnosti, kulturní krajiny, památná místa, kulturní statky a objekty a nehmotné dědictví, které se váže k určitému místu, včetně soudobého dědictví;
2)
„nadnárodní pamětihodností“
a)
několik pamětihodností nacházejících se v různých členských státech, které se zaměřují na jedno určité téma s cílem podat společnou žádost, nebo
b)
jedna určitá pamětihodnost, která se nachází na území alespoň dvou členských států;
3)
„národní tematicky vázanou pamětihodností“ několik pamětihodností nacházejících se v témže členském státě, které se zaměřují na konkrétní téma s cílem podat společnou žádost.
Článek 3
Cíle
1. Opatření přispívá k těmto obecným cílům:
a)
upevnit pocit sounáležitosti evropských občanů, a zejména mladých lidí, s Unií na základě společných hodnot a prvků evropských dějin a kulturního dědictví a docenit význam národní a regionální rozmanitosti;
b)
posílit mezikulturní dialog.
2. Za účelem dosažení cílů stanovených v odstavci 1 toto opatření usiluje o dosažení těchto dílčích cílů:
a)
vyzdvihnout symbolickou hodnotu pamětihodností, které sehrály významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie, a tyto pamětihodnosti více zviditelnit;
b)
zlepšit u evropských občanů pochopení dějin Evropy a zvýšit jejich povědomí o budování Unie a o jejich společném, a přesto rozmanitém kulturním dědictví, zejména ve vztahu k demokratickým hodnotám a lidským právům, na nichž je založena evropská integrace.
3. U samotných pamětihodností se usiluje o dosažení těchto konkrétních cílů:
a)
zdůraznit jejich celoevropský význam;
b)
zvýšit povědomí evropských občanů, a zejména mladých lidí, o jejich společném kulturním dědictví;
c)
usnadnit sdílení zkušeností a výměny osvědčených postupů po celé Unii;
d)
posílit a zlepšit přístup k dědictví pro všechny, zejména pro mladé lidi;
e)
posílit mezikulturní dialog, zejména mezi mladými lidmi, prostřednictvím vzdělávání v oblasti umění, kultury a historie;
f)
podporovat synergie mezi kulturním dědictvím na jedné straně a soudobou tvorbou a tvořivostí na straně druhé;
g)
přispět k atraktivitě a hospodářskému a udržitelnému rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu.
Článek 4
Účast na opatření
Opatření se mohou dobrovolně účastnit členské státy.
Článek 5
Přidaná hodnota a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy
Komise a členské státy zajistí přidanou hodnotu a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy v oblasti kulturního dědictví, jako jsou seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy.
Článek 6
Způsobilost k udělení označení
K udělení označení jsou způsobilé pamětihodnosti ve smyslu článku 2.
Článek 7
Kritéria
1. Označení se uděluje na základě těchto kritérií (dále jen „kritéria“):
a)
Pamětihodnosti ucházející se o označení musí mít symbolickou hodnotu pro Evropu a sehrát významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie. Musí být proto prokázána alespoň jedna z těchto skutečností:
i)
jejich přeshraniční nebo celoevropský charakter: jak jejich vliv a atraktivita v minulosti a přítomnosti přesáhly hranice členského státu,
ii)
jejich místo a úloha v evropských dějinách a při integraci Evropy a jejich spojitost s klíčovými evropskými událostmi, osobnostmi nebo hnutími,
iii)
jejich místo a úloha při rozvoji a prosazování společných hodnot, na nichž je založena evropská integrace.
b)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen projekt, jehož provádění musí začít nejpozději do konce roku určení a který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zvyšování povědomí o celoevropském významu dané pamětihodnosti, zejména prostřednictvím vhodné informační činnosti, směrových informačních tabulí a odborné přípravy pracovníků,
ii)
pořádání vzdělávacích aktivit, zejména pro mladé lidi, které zlepší pochopení společných evropských dějin a společného, a přesto rozmanitého evropského dědictví a posílí pocit příslušnosti ke společnému prostoru,
iii)
podpora mnohojazyčnosti a usnadnění přístupu k dané pamětihodnosti použitím několika jazyků Unie,
iv)
účast na činnostech sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení, za účelem výměny zkušeností a zahájení společných projektů,
v)
větší zviditelnění a zvýšení atraktivity dané pamětihodnosti v celoevropském měřítku, mimo jiné využíváním možností, které nabízejí moderní technologie a digitální a interaktivní prostředky, a snahou o součinnost s jinými evropskými iniciativami.
Kdykoli to umožňuje konkrétní povaha dané pamětihodnosti, je třeba vítat pořádání uměleckých a kulturních aktivit, které podporují mobilitu evropských kulturních pracovníků, umělců a sbírek, podněcují mezikulturní dialog a podporují vazby mezi dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí.
c)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen pracovní plán, který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zajištění řádné správy dané pamětihodnosti, včetně stanovení cílů a ukazatelů,
ii)
zajištění ochrany dané pamětihodnosti a jejího zachování pro budoucí generace v souladu s příslušnými ochrannými režimy,
iii)
zajištění kvality zařízení pro přijímání návštěvníků, například kvality historických prezentací, informací pro návštěvníky a směrových informačních tabulí,
iv)
zajištění přístupu pro co nejširší veřejnost, mimo jiné prostřednictvím úprav dané pamětihodnosti nebo odborné přípravy pracovníků,
v)
věnování zvláštní pozornosti mladým lidem, a to zejména tím, že jim bude poskytnut přístup k dané pamětihodnosti za zvýhodněných podmínek,
vi)
propagace dané pamětihodnosti jako udržitelné turistické destinace,
vii)
vytvoření ucelené a komplexní komunikační strategie s důrazem na celoevropský význam dané pamětihodnosti,
viii)
zajištění co nejekologičtější správy dané pamětihodnosti.
2. Pokud jde o kritéria uvedená v odstavci 1 písmenech b) a c), každá pamětihodnost se posuzuje přiměřeným způsobem s přihlédnutím k jejím charakteristickým rysům.
Článek 8
Evropský panel odborníků
1. Zřizuje se evropský panel nezávislých odborníků (dále jen „evropský panel“), který provádí výběr a monitorování na úrovni Unie. Evropský panel zajistí řádné uplatňování stanovených kritérií v případě pamětihodností ve všech členských státech.
2. Evropský panel má 13 členů, z nichž čtyři jmenuje Evropský parlament, čtyři Rada, čtyři Komise a jednoho člena Výbor regionů, v souladu se svými příslušnými postupy. Evropský panel určí svého předsedu.
3. Členové evropského panelu jsou nezávislí odborníci se značnými zkušenostmi a odbornými znalostmi v oblastech souvisejících s cíli opatření. Každý orgán a každá instituce usiluje o to, aby se jimi jmenovaní odborníci svými odbornostmi co nejvíce vzájemně doplňovali a aby bylo zajištěno jejich geograficky vyvážené zastoupení.
4. Členové evropského panelu jsou jmenováni na tři roky.
V roce 2012 však Evropský parlament jmenuje čtyři odborníky na dva roky, Rada čtyři odborníky na tři roky, Komise čtyři odborníky na jeden rok a Výbor regionů jednoho odborníka na tři roky.
5. Členové evropského panelu ohlásí jakýkoli existující nebo možný konflikt zájmů ve vztahu k určité pamětihodnosti. Pokud člen učiní takové prohlášení nebo pokud vyjde najevo střet zájmů, neúčastní se dotyčný člen hodnocení této pamětihodnosti ani jiných pamětihodností nacházejících se v dotyčném členském státě nebo v dotyčných členských státech.
6. Komise zveřejní veškeré zprávy, doporučení a oznámení evropského panelu.
Článek 9
Formulář žádosti
S cílem zajistit, aby příslušné postupy byly co nejúčelnější a nejjednodušší, vypracuje Komise na základě stanovených kritérií společný formulář žádosti (dále jen „formulář žádosti“), který bude používán pro všechny pamětihodnosti ucházející se o označení.
Článek 10
Předběžný výběr na vnitrostátní úrovni
1. Za předběžný výběr pamětihodností za účelem udělení označení odpovídají členské státy.
2. Každý členský stát může jednou za dva roky provést předběžný výběr nejvýše dvou pamětihodností.
3. Předběžný výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti.
4. Každý zúčastněný členský stát stanoví vlastní postupy a vlastní časový rozvrh pro předběžný výběr v souladu se zásadou subsidiarity, přičemž usiluje o to, aby administrativní opatření byla co nejjednodušší a nejflexibilnější. Formuláře žádostí předběžně vybraných pamětihodností předloží zúčastněný členský stát Komisi do 1. března roku konání výběrového řízení, podle časového rozvrhu uvedeného v příloze.
5. Komise zveřejní úplný seznam předběžně vybraných pamětihodností a uvědomí o něm ihned po dokončení fáze předběžného výběru Evropský parlament, Radu a Výbor regionů tak, aby Evropský parlament, Rada, Výbor regionů, členské státy nebo jakákoli jiná osoba či subjekt mohly sdělit Komisi jakékoli připomínky, které by mohly ovlivnit výběr daných pamětihodností.
Článek 11
Výběr na úrovni Unie
1. Výběr pamětihodností za účelem udělení označení provádí evropský panel pod vedením Komise.
2. Evropský panel vyhodnotí žádosti předběžně vybraných pamětihodností a vybere nejvýše jednu pamětihodnost z každého členského státu. V případě potřeby si může vyžádat další informace a uspořádat návštěvy příslušných pamětihodností.
3. Výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti. Evropský panel patřičně zohlední připomínky uvedené v čl. 10 odst. 5.
4. Evropský panel vydá zprávu o předběžně vybraných pamětihodnostech a nejpozději do konce roku konání výběrového řízení ji předloží Komisi. Uvedená zpráva zahrnuje doporučení pro udělení označení a obsahuje doprovodné vysvětlení závěrů evropského panelu týkajících se těch pamětihodností, které byly vybrány, a těch, které vybrány nebyly. Komise tuto zprávu neprodleně zašle pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů.
5. Pamětihodnosti ucházející se o označení, které nejsou vybrány, mohou v následujících letech podat novou žádost o předběžný výběr na vnitrostátní úrovni.
Článek 12
Nadnárodní pamětihodnosti
1. Aby byla nadnárodní pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
b)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
c)
žádost je podána pod společným názvem;
d)
v příslušných případech je doložena jasná tematická spojitost.
2. Žádosti se v případě nadnárodních pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. Po konzultaci mezi zúčastněnými pamětihodnostmi, do níž jsou zapojeny příslušné vnitrostátní orgány, se u každé ze zúčastněných pamětihodností vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Nadnárodní pamětihodnosti jsou předběžně vybírány členským státem koordinátora v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2 a jsou navrhovány jménem všech dotčených členských států poté, co s tím tyto členské státy souhlasily.
3. Jakmile je nadnárodní pamětihodnost vybrána, označení se udělí nadnárodní pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
4. Pokud určitá nadnárodní pamětihodnost splňuje všechna kritéria, bude této pamětihodnosti při výběru dána přednost.
Článek 13
Národní tematicky vázané pamětihodnosti
1. Aby byla národní tematicky vázaná pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
je doložena přidaná hodnota společné žádosti z celoevropského hlediska v porovnání s žádostmi podanými samostatně;
b)
je doložena jasná tematická spojitost;
c)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
d)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
e)
žádost je podána pod společným názvem.
2. Žádosti se v případě národních tematicky vázaných pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. U každé ze zúčastněných pamětihodností se vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Národní tematicky vázané pamětihodnosti jsou předběžně vybírány dotčeným členským státem v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2.
3. Jakmile je národní tematicky vázaná pamětihodnost vybrána, označení se udělí národní tematicky vázané pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
Článek 14
Určení
1. Pamětihodnosti, kterým se udělí označení, určí Komise, přičemž řádně zohlední doporučení evropského panelu. Komise o udělení označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
2. Označení se uděluje na neomezenou dobu za podmínek stanovených v článku 15 a s výhradou pokračování opatření, aniž je dotčen článek 16.
Článek 15
Monitorování
1. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, je pravidelně monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje stanovená kritéria a dodržuje projekt a pracovní plán, které byly předloženy v její žádosti.
2. Jednotlivé členské státy jsou odpovědné za monitorování všech pamětihodností nacházejících se na jejich území. Za monitorování nadnárodní pamětihodnosti je odpovědný členský stát koordinátora.
3. Členské státy shromažďují všechny nezbytné informace a jednou za čtyři roky vypracují zprávu podle časového rozvrhu uvedeného v příloze. Členské státy zašlou uvedenou zprávu Komisi do 1. března roku, v němž probíhá monitorování. Komise předá tuto zprávu k posouzení evropskému panelu.
4. Do konce roku, v němž probíhá monitorování, vydá evropský panel zprávu o stavu pamětihodností, jimž bylo uděleno označení, která bude v případě potřeby obsahovat doporučení, k nimž je nutno přihlédnout v následujícím monitorovacím období.
5. Komise stanoví ve spolupráci s evropským panelem společné ukazatele pro členské státy, aby byl zajištěn jednotný přístup k monitorování.
Článek 16
Odejmutí nebo vzdání se označení
1. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, zahájí prostřednictvím Komise dialog s dotčeným členským státem s cílem usnadnit nezbytné změny u dané pamětihodnosti.
2. Pokud do 18 měsíců od zahájení dialogu nejsou u dané pamětihodnosti nezbytné změny provedeny, uvědomí evropský panel o této skutečnosti Komisi. K oznámení je připojeno odůvodnění a zahrnuje praktická doporučení, jak situaci zlepšit.
3. Pokud do 18 měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 2 nejsou praktická doporučení provedena, vydá evropský panel doporučení Komisi, aby bylo označení dané pamětihodnosti odejmuto.
4. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost, která je součástí nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, použije se postup stanovený v odstavcích 1, 2 a 3. Odejmutí stanovené v tomto odstavci se vztahuje na nadnárodní pamětihodnost nebo národní tematicky vázanou pamětihodnost jako celek. V případech, v nichž není ohrožena soudržnost dané nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, však může evropský panel doporučit, aby odejmutí bylo omezeno na dotčenou zúčastněnou pamětihodnost.
5. Rozhodnutí o odejmutí označení přijímá Komise, přičemž řádně zohlední doporučení uvedené v odstavci 3. Komise o svém rozhodnutí odejmout označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
6. Pamětihodnosti se mohou označení kdykoli vzdát a v takových případech uvědomí dotčené členské státy, které poté uvědomí Komisi. Komise toto vzdání se označení formálně schválí a uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
Článek 17
Praktická ujednání
1. Opatření provádí Komise. Komise zejména:
a)
zajišťuje celkovou soudržnost a kvalitu opatření;
b)
zajišťuje koordinaci mezi členskými státy a evropským panelem;
c)
s ohledem na cíle a kritéria stanovuje v úzké spolupráci s evropským panelem pokyny na podporu výběrových řízení a monitorování;
d)
poskytuje podporu evropskému panelu.
2. Komise je odpovědná za šíření informací týkajících se označení a za zajištění jeho zviditelnění na úrovni Unie, zejména vytvořením a provozováním zvláštních internetových stránek. Komise rovněž zajistí, aby bylo pro toto označení vytvořeno logo.
3. Komise podporuje činnosti zaměřené na vytváření sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení.
4. Činnosti podle odstavců 2 a 3 tohoto článku a náklady na činnost evropského panelu jsou financovány prostřednictvím finančního krytí stanoveného v článku 20.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise zajistí externí a nezávislé hodnocení opatření. Toto hodnocení proběhne jednou za šest let podle časového rozvrhu uvedeného v příloze a posoudí všechny aspekty, včetně účinnosti procesů souvisejících s prováděním opatření, počtu pamětihodností, dopadů opatření, rozšíření jeho územní oblasti působnosti a toho, jak by bylo možné je zlepšit a zda by mělo pokračovat.
2. Komise předloží zprávu o hodnocení stanoveném v odstavci 1 Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů do šesti měsíců od jeho dokončení a případně k ní přiloží příslušné návrhy.
Článek 19
Přechodná ustanovení
1. Členské státy, které se neúčastnily mezivládní iniciativy týkající se označení „Evropské dědictví“ z roku 2006 (dále jen „mezivládní iniciativa“), mají možnost předběžně vybrat v roce 2013 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení.
2. Členské státy, které se účastnily mezivládní iniciativy, mají možnost předběžně vybrat v roce 2014 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení. Mohou navrhovat pamětihodnosti, kterým již bylo uděleno označení v rámci mezivládní iniciativy.
3. Všechny pamětihodnosti uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou posuzovány evropským panelem na základě stejných kritérií a řídí se stejným postupem, jež platí pro ostatní pamětihodnosti.
4. Pokud některá z pamětihodností uvedených v odstavcích 1 a 2 nesplňuje stanovená kritéria nebo pokud jsou zapotřebí další informace, zahájí evropský panel prostřednictvím Komise dialog s příslušným členským státem s cílem posoudit, zda lze žádost před přijetím rozhodnutí vylepšit. V případě potřeby lze uspořádat návštěvy příslušné pamětihodnosti.
Článek 20
Finanční ustanovení
1. Finanční krytí na provádění opatření v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 činí 650 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
DECISÃO N.o 1194/2011/UE DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 16 de Novembro de 2011
que cria uma acção da União Europeia relativa à Marca do Património Europeu
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 167.o, n.o 5, primeiro travessão,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após a transmissão do projecto de acto legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
O Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE) visa criar uma união cada vez mais estreita entre os povos europeus e atribui à União, nomeadamente, a missão de contribuir para o desenvolvimento das culturas dos Estados-Membros, respeitando a sua diversidade nacional e regional, e pondo simultaneamente em evidência o património cultural comum. Neste contexto, a União apoia e complementa, se necessário, a acção dos Estados-Membros para aperfeiçoar o conhecimento e a difusão da cultura e da história dos povos europeus.
(2)
Uma melhor compreensão e reconhecimento, sobretudo por parte dos jovens, do seu património cultural comum, ainda que diverso, podem contribuir para reforçar o sentimento de pertença à União e para incrementar o diálogo intercultural. Por conseguinte, é importante promover o acesso ao património cultural e reforçar a sua dimensão europeia.
(3)
O TFUE cria também uma cidadania da União que complementa a cidadania nacional dos respectivos Estados-Membros e que constitui um elemento importante para reforçar e salvaguardar o processo de integração europeia. Para que os cidadãos apoiem sem reservas a integração europeia, importa dar maior destaque aos valores, à história e à cultura comuns enquanto elementos fundamentais da sua pertença a uma sociedade fundada nos princípios da liberdade, da democracia, do respeito pelos direitos humanos, da diversidade cultural e linguística, da tolerância e da solidariedade.
(4)
Foi lançada em 28 de Abril de 2006 em Granada, Espanha, uma iniciativa intergovernamental relativa à Marca do Património Europeu («iniciativa intergovernamental»).
(5)
A 20 de Novembro de 2008, o Conselho adoptou conclusões (3) que visavam transformar a iniciativa intergovernamental numa acção da União («acção»), tendo convidado a Comissão a apresentar uma proposta para a criação de uma Marca do Património Europeu («marca») pela União e a estabelecer as modalidades práticas de execução desse projecto.
(6)
A consulta pública e a avaliação de impacto que a Comissão realizou vieram confirmar o valor da iniciativa intergovernamental, mas indicaram que ela precisava de ser aprofundada para alcançar todo o seu potencial, e que a participação da União podia enriquecê-la de modo evidente e contribuir para que ela progredisse em termos qualitativos.
(7)
A marca deverá beneficiar da experiência adquirida com a iniciativa intergovernamental.
(8)
A marca deverá constituir uma mais-valia e criar complementaridades em relação a outras iniciativas, como a Lista do Património Mundial da UNESCO, a Lista Representativa do Património Cultural Imaterial da Humanidade da UNESCO e os Itinerários Culturais Europeus do Conselho da Europa. Deverá basear-se no contributo dado pelos sítios seleccionados para a história e a cultura europeias, incluindo a construção da União, numa dimensão educativa clara para sensibilizar os cidadãos, em especial os jovens, e numa ligação em rede entre os sítios, a fim de partilhar experiências e melhores práticas. A tónica principal da acção deverá ser posta na promoção dos sítios e na sua acessibilidade, bem como na qualidade das informações e das actividades propostas, ao contrário da conservação dos sítios, que deverá ser garantida pelos mecanismos de protecção existentes.
(9)
Para além do reforço do sentimento de pertença dos cidadãos europeus à União e do incentivo ao diálogo intercultural, a acção pode também contribuir para reforçar o valor e a divulgação do património cultural, para aumentar o papel do património no desenvolvimento económico e sustentável de certas regiões, em especial através do turismo cultural, para promover sinergias entre o património cultural e a criação e criatividade contemporâneas e, de uma forma mais geral, para promover os valores democráticos e os direitos humanos em que assenta a integração europeia.
(10)
Esses objectivos estão inteiramente em conformidade com os objectivos previstos na comunicação da Comissão intitulada «Uma agenda europeia para a cultura num mundo globalizado», entre os quais se incluem a promoção da diversidade cultural e do diálogo intercultural, bem como da cultura como catalisadora da criatividade.
(11)
É essencial que a marca seja atribuída com base em critérios e procedimentos comuns, claros e transparentes, designadamente durante os primeiros dois anos de selecção enquanto são aplicáveis as disposições transitórias.
(12)
O procedimento para a selecção dos sítios no âmbito da acção deverá decorrer em duas fases. Inicialmente, deverá ser feita uma pré-selecção a nível nacional. Sempre que for caso disso, os Estados-Membros poderão fazer intervir as autoridades locais e regionais. Em seguida, deverá realizar-se a selecção a nível da União. Os sítios distinguidos com a marca deverão ser sujeitos a um controlo, a fim de garantir o respeito continuado pelos critérios estabelecidos para a atribuição da marca.
(13)
Na primeira avaliação da acção, deverá ser analisada a possibilidade de alargar o seu alcance geográfico.
(14)
Caso exista uma ligação temática inequívoca entre vários sítios localizados num Estado-Membro, a acção deverá permitir a apresentação de candidaturas conjuntas. Essas candidaturas conjuntas deverão compreender um número razoável de sítios participantes e representar uma mais-valia europeia em comparação com as candidaturas individuais relativas aos mesmos sítios.
(15)
Do mesmo modo, em virtude da dimensão transnacional de certos sítios, a acção deverá permitir a apresentação de candidaturas conjuntas, tanto no caso de sítios localizados em diversos Estados-Membros, mas centrados num mesmo tema específico, como de sítios localizados no território de pelo menos dois Estados-Membros.
(16)
A fim de garantir condições uniformes de aplicação da presente decisão, em especial das disposições que regem a designação dos sítios a que deverá ser atribuída a marca, a retirada da marca e a formalização da renúncia à marca, deverão ser conferidas competências de execução à Comissão.
(17)
As modalidades administrativas relativas à marca deverão ser simples e flexíveis, em conformidade com o princípio da subsidiariedade.
(18)
Atendendo a que os objectivos da presente decisão não podem ser suficientemente realizados pelos Estados-Membros, em especial devido à necessidade de instituir novos critérios e procedimentos comuns, claros e transparentes no que se refere à marca, e de uma maior coordenação entre os Estados-Membros, e podem, pois, ser melhor alcançados a nível da União, a União pode adoptar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado da União Europeia. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, a presente decisão não excede o necessário para alcançar aqueles objectivos,
ADOPTARAM A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Criação
É criada uma acção da União Europeia («acção») intitulada «Marca do Património Europeu» («marca»).
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente decisão, entende-se por:
1)
«Sítios», os monumentos, os sítios naturais, subaquáticos, arqueológicos, industriais ou urbanos, as paisagens de interesse cultural, os lugares de memória, os produtos e bens culturais e o património imaterial associado a um determinado lugar, incluindo o património contemporâneo;
2)
«Sítios transnacionais»:
a)
Vários sítios, localizados em diferentes Estados-Membros, centrados num mesmo tema específico a fim de apresentarem uma candidatura conjunta, ou
b)
Um sítio situado no território de pelo menos dois Estados-Membros;
3)
«Sítios temáticos nacionais», vários sítios, localizados no mesmo Estado-Membro, centrados num mesmo tema específico a fim de apresentarem uma candidatura conjunta.
Artigo 3.o
Objectivos
1. A acção contribui para os seguintes objectivos gerais:
a)
Reforçar o sentimento de pertença à União por parte dos cidadãos europeus, em particular dos jovens, com base nos valores e elementos comuns da história e do património cultural da Europa, assim como na valorização da diversidade nacional e regional;
b)
Reforçar o diálogo intercultural.
2. A fim de alcançar os objectivos previstos no n.o 1, a acção procura alcançar os seguintes objectivos intermédios:
a)
Realçar o valor simbólico e aumentar a visibilidade de sítios que tenham desempenhado um papel significativo na história e na cultura da Europa e/ou na construção da União;
b)
Contribuir para que os cidadãos europeus compreendam melhor a história da Europa e a construção da União, e o seu património cultural comum, embora diverso, em particular no que toca aos valores democráticos e aos direitos humanos em que assenta o processo de integração europeia.
3. Os sítios propriamente ditos devem procurar alcançar os seguintes objectivos específicos:
a)
Realçar a sua importância europeia;
b)
Sensibilizar os cidadãos europeus, sobretudo os jovens, para o seu património cultural comum;
c)
Facilitar a partilha de experiências e o intercâmbio das melhores práticas na União;
d)
Melhorar a sua acessibilidade para todos, especialmente os jovens;
e)
Aprofundar o diálogo intercultural, nomeadamente entre os jovens, através da educação artística, cultural e histórica;
f)
Promover sinergias entre o património cultural, por um lado, e a criação e criatividade contemporâneas, por outro;
g)
Contribuir para a atractividade e o desenvolvimento económico sustentável das regiões, em particular através do turismo cultural.
Artigo 4.o
Participação na acção
A acção está aberta à participação, a título voluntário, dos Estados-Membros.
Artigo 5.o
Mais-valia e complementaridade da acção em relação a outras iniciativas
A Comissão e os Estados-Membros devem assegurar a mais-valia e a complementaridade da acção em relação a outras iniciativas no domínio do património cultural, como a Lista do Património Mundial da UNESCO, a Lista Representativa do Património Cultural Imaterial da Humanidade da UNESCO e os Itinerários Culturais Europeus do Conselho da Europa.
Artigo 6.o
Elegibilidade
São elegíveis para a atribuição da marca os sítios abrangidos pela definição do artigo 2.o.
Artigo 7.o
Critérios
1. A marca é atribuída com base nos seguintes critérios («critérios»):
a)
Os sítios candidatos à atribuição da marca têm que possuir um valor europeu simbólico e que ter desempenhado um papel significativo na história e na cultura da Europa e/ou na construção da União. Têm, pois, que demonstrar um ou mais dos seguintes elementos:
i)
a sua natureza transfronteiriça ou pan-europeia: de que modo a sua influência e atractividade passadas e presentes ultrapassam as fronteiras nacionais de um Estado-Membro,
ii)
o seu lugar e o seu papel na história e na integração europeias e a sua relação com eventos, personalidades ou movimentos europeus importantes,
iii)
o seu lugar e o seu papel no desenvolvimento e na promoção dos valores comuns em que assenta a integração europeia;
b)
Os sítios candidatos à atribuição da marca têm que apresentar um projecto, que deve começar a ser executado o mais tardar no final do ano da designação do sítio e que deve compreender todos os seguintes elementos:
i)
sensibilização para a importância europeia do sítio, em especial através de actividades adequadas de informação, sinalização e formação de pessoal,
ii)
organização de actividades educativas, especialmente para os jovens, tendentes a melhorar a compreensão da história comum da Europa e do seu património comum, embora diverso, bem como a reforçar o sentimento de pertença a um espaço comum,
iii)
promoção do multilinguismo e facilitação do acesso ao sítio mediante a utilização de diversas línguas da União,
iv)
participação nas actividades de redes de sítios a que a marca tenha sido atribuída, a fim de trocar experiências e de iniciar projectos comuns,
v)
aumento da visibilidade e atractividade do sítio à escala europeia, nomeadamente utilizando as possibilidades que as novas tecnologias e os meios digitais e interactivos oferecem e procurando criar sinergias com outras iniciativas europeias.
Sempre que a natureza específica do sítio o permita, deve ser acolhida a organização de actividades artísticas e culturais que promovam a mobilidade de profissionais da cultura, de artistas e de colecções da Europa, que estimulem o diálogo intercultural e que incentivem os laços entre o património e a criação e criatividade contemporâneas;
c)
Os sítios candidatos à atribuição da marca têm de apresentar um plano de trabalho que compreenda todos os seguintes elementos:
i)
garantir a boa gestão do sítio, nomeadamente através da definição de objectivos e indicadores,
ii)
garantir a preservação do sítio e a sua transmissão às gerações futuras, de acordo com os mecanismos de protecção aplicáveis,
iii)
garantir a qualidade das instalações de recepção, como a apresentação histórica, a informação aos visitantes e a sinalização,
iv)
garantir o acesso ao mais amplo público possível, nomeadamente através de adaptações do sítio ou de formação do pessoal,
v)
dar especial atenção aos jovens, designadamente garantindo-lhes aceder ao sítio em condições privilegiadas,
vi)
promover o sítio enquanto destino turístico sustentável,
vii)
desenvolver uma estratégia de comunicação coerente e global que ponha em destaque a importância europeia do sítio,
viii)
garantir que a gestão do sítio seja o mais ecológica possível.
2. No que respeita aos critérios previstos no n.o 1, alíneas b) e c), cada sítio deve ser avaliado de forma proporcionada, tendo em conta as suas características.
Artigo 8.o
Júri europeu
1. É criado um júri europeu composto por peritos independentes («júri europeu») para proceder à selecção e ao controlo a nível da União. O júri deve assegurar que os critérios sejam correctamente aplicados pelos sítios de todos os Estados-Membros.
2. O júri europeu é composto por 13 membros, quatro nomeados pelo Parlamento Europeu, quatro pelo Conselho, quatro pela Comissão e um pelo Comité das Regiões, de acordo com os respectivos procedimentos. O júri europeu designa o seu presidente.
3. Os membros do júri europeu são peritos independentes com experiência e especialização significativas nos domínios relevantes para os objectivos da acção. Cada instituição e organismo procura assegurar que as competências dos peritos que nomeia sejam tão complementares quanto possível e que os peritos provenham de um espectro geográfico equilibrado.
4. Os membros do júri europeu são nomeados por três anos.
Todavia, em 2012, são nomeados quatro peritos pelo Parlamento Europeu com um mandato de dois anos, quatro pelo Conselho com um mandato de três anos, quatro pela Comissão com um mandato de um ano e um pelo Comité das Regiões com um mandato de três anos.
5. Os membros do júri europeu devem declarar todo e qualquer conflito de interesses, real ou potencial, relativamente a determinado sítio. Caso seja feita uma declaração deste tipo por um membro, ou caso se verifique que existe um conflito de interesses, esse membro não participa na avaliação do sítio nem de nenhum outro sítio dos Estados-Membros em causa.
6. Os relatórios, as recomendações e as notificações do júri europeu são tornados públicos pela Comissão.
Artigo 9.o
Formulário de candidatura
A fim de assegurar a maior racionalização e simplificação possível dos procedimentos, a Comissão elabora um formulário de candidatura comum («formulário de candidatura») com base nos critérios, a utilizar por todos os sítios candidatos.
Artigo 10.o
Pré-selecção a nível nacional
1. A pré-selecção dos sítios para atribuição da marca é da responsabilidade dos Estados-Membros.
2. Cada Estado-Membro pode pré-seleccionar no máximo dois sítios de dois em dois anos.
3. A pré-selecção é feita com base nos critérios e no formulário de candidatura.
4. Os Estados-Membros participantes estabelecem os seus próprios procedimentos e o seu próprio calendário de pré-selecção, em conformidade com o princípio da subsidiariedade, procurando que as modalidades administrativas sejam tão simples e flexíveis quanto possível. Os Estados-Membros enviam à Comissão, até 1 de Março do ano do processo de selecção, os formulários de candidatura relativos aos sítios pré-seleccionados, de acordo com o calendário estabelecido no anexo.
5. A Comissão publica a lista completa dos sítios pré-seleccionados e informa sem demora desse facto o Parlamento Europeu, o Conselho e o Comité das Regiões, uma vez concluída a fase de pré-selecção, de modo a que o Parlamento Europeu, o Conselho, o Comité das Regiões, os Estados-Membros ou qualquer outra pessoa ou entidade possam apresentar-lhe todas as observações susceptíveis de influenciar a selecção desses sítios.
Artigo 11.o
Selecção a nível da União
1. A selecção dos sítios para atribuição da marca é realizada pelo júri europeu sob a responsabilidade da Comissão.
2. O júri europeu avalia as candidaturas relativas aos sítios pré-seleccionados e selecciona um máximo de um sítio por Estado-Membro. Se necessário, podem ser solicitadas informações complementares e organizadas visitas aos sítios.
3. A selecção é feita com base nos critérios e no formulário de candidatura. O júri europeu deve ter ainda devidamente em conta as observações a que se refere o artigo 10.o, n.o 5.
4. O júri europeu elabora um relatório sobre os sítios pré-seleccionados e envia-o à Comissão, o mais tardar até ao final do ano do processo de selecção. No referido relatório formula uma recomendação relativa à atribuição da marca, devendo ainda juntar uma explicação das suas conclusões quanto aos sítios que foram seleccionados e aos que o não foram. A Comissão envia esse relatório sem demora ao Parlamento Europeu, ao Conselho e ao Comité das Regiões, para conhecimento.
5. Os sítios candidatos não seleccionados podem apresentar novas candidaturas para pré-selecção a nível nacional nos anos seguintes.
Artigo 12.o
Sítios transnacionais
1. Para ser elegível para a atribuição da marca, um sítio transnacional deve preencher todas as seguintes condições:
a)
Que cada sítio participante cumpra integralmente os critérios;
b)
Que um dos sítios participantes seja designado como coordenador, o qual passará a ser o único ponto de contacto da Comissão;
c)
Que a candidatura seja apresentada sob uma denominação comum;
d)
Que, se necessário, seja demonstrada a existência de uma ligação temática inequívoca.
2. As candidaturas relativas a sítios transnacionais seguem o mesmo procedimento que as candidaturas de outros sítios. Depois de os sítios participantes se terem consultado mutuamente, com a participação das autoridades nacionais competentes, cada um deles preenche um formulário de candidatura e envia-o ao coordenador. Os sítios transnacionais são pré-seleccionados pelo Estado-Membro do coordenador dentro do limite numérico dos sítios estabelecido no artigo 10.o, n.o 2, e são propostos em nome de todos os Estados-Membros interessados, após estes últimos terem chegado a acordo.
3. Quando um sítio transnacional for seleccionado, a marca é atribuída ao sítio transnacional no seu conjunto, sob a denominação comum.
4. Os sítios transnacionais que cumpram todos os critérios têm prioridade durante a fase de selecção.
Artigo 13.o
Sítios temáticos nacionais
1. Para ser elegível para a atribuição da marca, um sítio temático nacional deve preencher todas as seguintes condições:
a)
Que fique demonstrada a mais-valia de uma candidatura conjunta, em comparação com as candidaturas individuais;
b)
Que fique demonstrada a existência de uma ligação temática inequívoca;
c)
Que cada sítio participante cumpra integralmente os critérios;
d)
Que um dos sítios participantes seja designado como coordenador, o qual passará a ser o único ponto de contacto da Comissão;
e)
Que a candidatura seja apresentada sob uma denominação comum.
2. As candidaturas relativas a sítios temáticos nacionais seguem o mesmo procedimento que as candidaturas de outros sítios. Cada sítio participante preenche um formulário de candidatura e envia-o ao coordenador. Os sítios temáticos nacionais são pré-seleccionados pelo Estado-Membro interessado dentro do limite numérico dos sítios estabelecido no artigo 10.o, n.o 2.
3. Quando um sítio temático nacional for seleccionado, a marca é atribuída ao sítio temático nacional no seu conjunto, sob a denominação comum.
Artigo 14.o
Designação
1. A Comissão designa os sítios aos quais é atribuída a marca, tendo devidamente em conta a recomendação do júri europeu. A Comissão informa da designação o Parlamento Europeu, o Conselho e o Comité das Regiões.
2. Sob reserva das condições estabelecidas no artigo 15.o e da continuidade da acção, e sem prejuízo do artigo 16.o, a marca é atribuída com carácter permanente.
Artigo 15.o
Controlo
1. Os sítios distinguidos com a marca são sujeitos a um controlo regular, a fim de assegurar que continuam a cumprir os critérios e a respeitar o projecto e o plano de trabalho apresentados na respectiva candidatura.
2. Os Estados-Membros são responsáveis pelo controlo de todos os sítios localizados no respectivo território. O controlo de um sítio transnacional incumbe ao Estado-Membro do coordenador.
3. Os Estados-Membros recolhem todas as informações necessárias e elaboram um relatório de quatro em quatro anos, segundo o calendário estabelecido no anexo. Os Estados-Membros enviam o relatório à Comissão até 1 de Março do ano do procedimento de controlo. A Comissão submete o relatório à apreciação do júri europeu.
4. Até ao fim do ano do procedimento de controlo, o júri europeu apresenta um relatório sobre as condições em que se encontram os sítios distinguidos com a marca, formulando, se necessário, as recomendações a ter em conta durante o período de controlo seguinte.
5. A Comissão estabelece, em cooperação com o júri europeu, indicadores comuns que permitam aos Estados-Membros assegurar uma abordagem coerente do procedimento de controlo.
Artigo 16.o
Retirada ou renúncia à marca
1. Se o júri europeu constatar que um sítio deixou de cumprir os critérios ou de respeitar o projecto e o plano de trabalho apresentados na sua candidatura, inicia um diálogo com o Estado-Membro em causa, por intermédio da Comissão, para facilitar os ajustamentos necessários nesse sítio.
2. Se, 18 meses após o início do diálogo, não tiverem sido realizados os ajustamentos necessários nesse sítio, o júri europeu notifica desse facto a Comissão. A notificação deve ser acompanhada de fundamentação adequada e deve incluir recomendações práticas quanto à forma de remediar a situação.
3. Se, 18 meses após a notificação referida no n.o 2, as recomendações práticas não tiverem sido aplicadas, o júri europeu recomenda à Comissão que a marca seja retirada ao sítio em causa.
4. Se o júri europeu constatar que um sítio participante num sítio transnacional ou num sítio temático nacional deixou de cumprir os critérios ou de respeitar o projecto e o plano de trabalho apresentados na sua candidatura, aplica-se o procedimento previsto nos n.os 1, 2 e 3. A retirada nos termos do presente número aplica-se ao sítio transnacional ou ao sítio temático nacional na sua totalidade. Todavia, nos casos em que não esteja comprometida a coerência de um sítio transnacional ou de um sítio temático nacional, o júri europeu pode recomendar que a marca seja retirada apenas ao sítio participante em causa.
5. A decisão de retirar a marca é tomada pela Comissão, tendo devidamente em conta a recomendação a que se refere o n.o 3. A Comissão informa da retirada o Parlamento Europeu, o Conselho e o Comité das Regiões.
6. Os sítios podem renunciar à marca a qualquer momento e, nesse caso, notificam o Estado-Membro em causa que, por sua vez, informa da renúncia a Comissão. Esta formaliza a renúncia e informa desse facto o Parlamento Europeu, o Conselho e o Comité das Regiões.
Artigo 17.o
Modalidades práticas
1. A acção é executada pela Comissão. Cabe-lhe, especificamente:
a)
Assegurar a coerência e a qualidade globais da acção;
b)
Assegurar a coordenação entre os Estados-Membros e o júri europeu;
c)
Tendo em conta os objectivos e os critérios, definir orientações que facilitem os procedimentos de selecção e controlo, em estreita cooperação com o júri europeu;
d)
Dar assistência ao júri europeu.
2. A Comissão é responsável pela comunicação das informações relativas à marca e pela visibilidade da marca a nível da União, nomeadamente criando e mantendo um sítio web próprio. A Comissão assegura igualmente a criação de um logotipo para a acção.
3. A Comissão promove actividades de ligação em rede entre os sítios distinguidos com a marca.
4. As actividades realizadas ao abrigo dos n.os 2 e 3 do presente artigo, bem como as despesas associadas ao júri europeu, são financiadas a partir da dotação financeira prevista no artigo 20.o.
Artigo 18.o
Avaliação
1. A Comissão assegura a avaliação externa e independente da acção. A avaliação é realizada de seis em seis anos, segundo o calendário estabelecido no anexo, e incide em todos os elementos, nomeadamente a eficiência das medidas de execução da acção, o número de sítios, o impacto da acção, o alargamento do seu alcance geográfico, a forma como pode ser melhorada e a oportunidade de a prosseguir.
2. No prazo de seis meses após a conclusão da avaliação prevista no n.o 1, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu, ao Conselho e ao Comité das Regiões um relatório sobre a avaliação, acompanhado, se necessário, das propostas que julgue convenientes.
Artigo 19.o
Disposições transitórias
1. Os Estados-Membros que não tenham participado na iniciativa intergovernamental Marca do Património Europeu de 2006 («iniciativa intergovernamental») podem pré-seleccionar um máximo de quatro sítios em 2013 para a atribuição da marca.
2. Os Estados-Membros que tenham participado na iniciativa intergovernamental podem pré-seleccionar um máximo de quatro sítios em 2014 para a atribuição da marca. Podem propor sítios que já tenham sido distinguidos com uma marca no âmbito da iniciativa intergovernamental.
3. Os sítios a que se referem os n.os 1 e 2 são avaliados pelo júri europeu com base nos mesmos critérios e seguem o mesmo procedimento que o aplicável aos outros sítios.
4. Se um dos sítios a que se referem os n.os 1 e 2 não cumprir os critérios, ou se forem necessárias informações complementares, o júri europeu inicia um diálogo, por intermédio da Comissão, com o Estado-Membro em causa, a fim de verificar se a candidatura pode ser melhorada antes de se tomar uma decisão. Se necessário, podem ser organizadas visitas ao sítio.
Artigo 20.o
Disposições financeiras
1. A dotação financeira para a execução da acção no período compreendido entre 1 de Janeiro de 2012 e 31 de Dezembro de 2013 é de 650 000 EUR.
2. As dotações anuais são autorizadas pela autoridade orçamental nos limites do quadro financeiro plurianual.
Artigo 21.o
Entrada em vigor
A presente decisão entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Estrasburgo, em 16 de Novembro de 2011.