ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 22. listopadu 2011
o kritériích pro uznávání školicích středisek zapojených do školení strojvedoucích, o kritériích pro uznávání zkoušejících strojvedoucích a o kritériích pro organizaci zkoušek v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES
(oznámeno pod číslem K(2011) 7966)
(Text s významem pro EHP)
(2011/765/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES ze dne 23. října 2007 o vydávání osvědčení strojvedoucím obsluhujícím hnací vozidla a vlaky v železničním systému Společenství (1), a zejména na čl. 23 odst. 3 písm. b) a čl. 25 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V zájmu dosažení odpovídající a srovnatelné úrovně kvality školení a zkoušek strojvedoucích a uchazečů o práci strojvedoucího vzhledem k vydávání jejich osvědčení ve všech členských státech je nezbytné stanovit společná kritéria na úrovni Unie týkající se jak postupů pro uznávání školicích středisek, tak zkoušejících strojvedoucích.
(2)
Školení a zkoušky se musí provádět vhodným způsobem a na přiměřené a srovnatelné úrovni kvality ve všech členských státech, aby bylo možné zkoušky vzájemně uznávat.
(3)
Školicí střediska musí být odborně způsobilá s ohledem na školení, která provádějí. Školicí střediska musí být zejména technicky i provozně způsobilá a vhodná pro organizování školicích kurzů a musí mít dostatečné vybavení, pokud jde o pracovníky i zařízení.
(4)
Je třeba stanovit zvláštní ustanovení pro školicí střediska vlastněná železničními podniky nebo provozovateli infrastruktury, kteří žádají o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti. Za účelem omezení administrativní zátěže by členským státům mělo být umožněno zajistit možnost spojit uznávání těchto školicích středisek s postupem udělování osvědčení o bezpečnosti nebo schvalování z hlediska bezpečnosti.
(5)
Zkoušející strojvedoucích by měli být kvalifikovaní a odborně způsobilí, pokud jde o předmět zkoušek, které mají provádět. Požadavky na odbornou způsobilost zkoušejícího by měly zahrnovat aspekty, jako jsou zkušební metody, dovednosti a pedagogické vlohy. Příslušný orgán by měl jednotlivě posoudit, zda je odborná způsobilost osoby nebo subjektu, který žádá o uznání jako zkoušející strojvedoucích, dostatečná pro účely provádění zkoušek v příslušných oborech odborné způsobilosti.
(6)
Zkoušející strojvedoucích by měli provádět zkoušky nezávisle a nestranně. Za tímto účelem musí osoba nebo subjekt žádající o uznání prokázat příslušnému orgánu, že tyto požadavky splňuje.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v článku 32 směrnice 2007/59/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanovuje kritéria pro uznávání školicích středisek poskytujících odborné školení strojvedoucích a uchazečů o práci strojvedoucího, pro uznávání zkoušejících strojvedoucích a uchazečů o práci strojvedoucího a pro organizaci zkoušek podle směrnice 2007/59/ES.
Rozhodnutí se vztahuje na
a)
školicí střediska poskytující školicí kurzy pro strojvedoucí a uchazeče o práci strojvedoucího týkající se částí školení uvedených v článku 23 směrnice 2007/59/ES;
b)
zkoušející strojvedoucích oprávněné kontrolovat odbornou způsobilost uchazečů o práci strojvedoucího nebo strojvedoucích, kteří mají získat osvědčení podle článku 25 směrnice 2007/59/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„žadatelem“ subjekt nebo jednotlivá osoba, která založila společnost, žádající o uznání pro poskytování školicích kurzů týkajících se částí školení uvedených v čl. 23 odst. 5 a 6 směrnice 2007/59/ES, případně jednotlivá osoba žádající o uznání jako zkoušející podle čl. 25 odst. 1 a 2 směrnice 2007/59/ES;
b)
„školitelem“ osoba s příslušnými dovednostmi a odbornou způsobilostí k přípravě, organizaci a provádění školicích kurzů;
c)
„zkoušejícím“ osoba mající příslušné dovednosti a odbornou způsobilost, která byla uznaná pro provádění a vyhodnocování zkoušek pro účely směrnice 2007/59/ES;
d)
„zkouškou“ postup kontroly odborné způsobilosti strojvedoucího nebo uchazeče o práci strojvedoucího podle směrnice 2007/59/ES jedním nebo více způsoby, například písemným, ústním a praktickým;
e)
„zkušebním střediskem“ subjekt zřízený k provádění zkoušek strojvedoucích podle článku 25 směrnice 2007/59/ES;
f)
„uznáním“ formální prohlášení odborné způsobilosti osoby nebo subjektu provádět části školení nebo zkoušky, vydané orgánem k tomuto účelu určeným členským státem;
g)
„příslušným orgánem“ příslušný orgán podle definice v článku 3 směrnice 2007/59/ES nebo jiný orgán určený členským státem nebo pověřený úkolem uznávání školicích středisek a zkoušejících příslušným orgánem.
KAPITOLA 2
ŠKOLICÍ STŘEDISKA
Článek 3
Nezávislost a nestrannost
Školicí střediska poskytují školení nestranně všem účastníkům.
Zejména pokud školicí středisko poskytuje školení osobám zaměstnaným společností, která školicí středisko vlastní, i ostatním zájemcům, je školení prováděno nezávisle na zájmech společnosti, která školicí středisko vlastní, a je nestranné vůči všem účastníkům. Školicí středisko uplatňuje stejná pravidla na osoby zaměstnané společností, která školicí středisko vlastní, i na ostatní školené osoby. Členské státy zajistí, aby byla přijata opatření k zabezpečení této zásady.
Článek 4
Požadavky odborné způsobilosti
1. Žadatel prokazuje technickou a provozní způsobilost a vhodnost pro organizování školicích kurzů vhodných pro úkoly školení. Musí být dostatečně vybaven, pokud jde o pracovníky i zařízení, a působit v prostředí vhodném pro školení zaměřené na přípravu strojvedoucích ke zkouškám, na jejichž základě absolventi získávají nebo obnovují licence a osvědčení podle směrnice 2007/59/ES.
2. Žadatelé zejména musí:
a)
mít účinnou strukturu řízení, která zajistí, že školitelé mají dostatečnou kvalifikaci a zkušenosti pro poskytování školení podle požadavků stanovených ve směrnici 2007/59/ES;
b)
disponovat potřebnými pracovníky, zařízeními, vybavením a ubytováním přiměřeným pro nabízené školení a odhadovaný počet školených osob;
c)
zajistit, aby praktický výcvik prováděli školitelé, kteří jsou držiteli platné licence strojvedoucího a platného osvědčení zahrnujícího předmět školení nebo podobnou trať/podobná kolejová vozidla a kteří mají odbornou praxi v řízení v trvání nejméně tří let. Pokud školitel není držitelem platného osvědčení pro příslušnou infrastrukturu/příslušná kolejová vozidla, musí být v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. e) směrnice 2007/59/ES při výcviku přítomen strojvedoucí, jež je držitelem osvědčení pro uvedenou infrastrukturu/uvedená kolejová vozidla;
d)
předložit metodiku, kterou hodlají používat k zajištění obsahu, organizace a trvání školicích kurzů, školicích plánů a programů odborné způsobilosti;
e)
zajistit systémy pro záznam školicích činností, včetně informací o účastnících, školitelích a počtu a účelu kurzů;
f)
mít zavedený systém řízení kvality nebo rovnocenné postupy pro sledování dodržování a přiměřenosti systémů a postupů zajišťujících, že poskytované školení odpovídá požadavkům stanoveným ve směrnici 2007/59/ES;
g)
zajistit řízení odborné způsobilosti, průběžné školení a opatření k udržování odborných dovedností školitelů na aktuální úrovni;
h)
předvést postupy pro zajištění aktuální úrovně školicích metod, nástrojů a zařízení, včetně výukové literatury, výukových počítačových programů, dokumentů poskytovaných provozovatelem infrastruktury, například směrnic o provozních pravidlech, signálech nebo bezpečnostních systémech.
3. Členský stát může stanovit dodatečné požadavky na školení týkající se infrastruktury zřízené na jeho území.
4. Žadatelé o školení v oblasti zvláštní komunikace a terminologie pro provoz železnic a bezpečnostní postupy předloží svou žádost příslušnému orgánu členského státu, v němž se nachází infrastruktura, jíž se komunikace a terminologie týká.
Článek 5
Školicí střediska vlastněná železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury
1. Členský stát může povolit, aby žadatel, který patří k železničnímu podniku nebo provozovateli infrastruktury, poskytuje školení výhradně zaměstnancům společnosti, ke které patří, a splňuje všechny požadavky uvedené v článku 4 tohoto rozhodnutí, byl uznán zároveň s vydáním osvědčení o bezpečnosti nebo s postupem schvalování z hlediska bezpečnosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES (2).
2. V takovém případě může být prohlášení o uznání uvedeno na příslušném osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
3. Organizace a řízení práce žadatele uvedené v odstavci 1 musí být nastaveny a rozvrženy tak, aby nedošlo ke střetu zájmů.
Článek 6
Nová nebo nově vybavená trať a nově zprovozněná kolejová vozidla
Pokud jde o nové nebo nově vybavené tratě, případně nově zprovozněná kolejová vozidla, mohou členské státy stanovit podmínky, za nichž může uznané školicí středisko organizovat praktický výcvik odchylně od čl. 4 odst. 2 písm. c).
Použití této výjimky je důsledně omezeno na případ, kdy ještě není k dispozici žádný školitel, který by byl držitelem osvědčení již zahrnujícího novou nebo nově vybavenou trať, případně nová kolejová vozidla.
Školitel splňuje všechny ostatní požadavky čl. 4 odst. 2 písm. c) ohledně licence a osvědčení uvedených v článcích 14 a 15 směrnice 2007/59/ES a požadované délky odborné praxe.
KAPITOLA 3
ZKOUŠEJÍCÍ
Článek 7
Nezávislost a nestrannost
Žadatelé potvrdí, že budou provádět zkoušky nestranným a nediskriminačním způsobem, bez jakéhokoli nátlaku a pobídek, které by mohly ovlivnit posouzení výsledků zkoušky a způsob, jakým jsou zkoušky prováděny.
Za tímto účelem připraví příslušný orgán prohlášení jako součást formuláře žádosti, kterou žadatel podepíše.
Článek 8
Požadavky odborné způsobilosti
1. Žadatelé musí být odborně způsobilí a zkušení s ohledem na předmět zkoušky, kterou chtějí provádět.
Požadované zkušenosti se nabývají během odborné praxe v trvání nejméně čtyř let v období ne déle než pět let před datem žádosti.
Požadované období odborných zkušeností může zahrnovat dobu praxe na pozici vedoucího strojvedoucích, který je držitelem platné licence strojvedoucího a doplňkového osvědčení, nebo na pozici školitele pro části školení relevantní pro předloženou žádost.
2. Pokud jde o praktické zkoušky ve vlacích, musí být žadatel držitelem platné licence strojvedoucího a platného osvědčení zahrnujícího předmět zkoušky nebo podobnou trať/podobná kolejová vozidla. Pokud zkoušející není držitelem platného osvědčení pro infrastrukturu/kolejová vozidla, jež jsou předmětem zkoušky, musí být v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. e) směrnice 2007/59/ES při zkoušce přítomen strojvedoucí, jež je držitelem osvědčení pro uvedenou infrastrukturu/uvedená kolejová vozidla.
Žadatel musí mít odbornou praxi v řízení v trvání nejméně čtyř let získanou v období ne déle než pět let před datem žádosti. Znalosti žadatele musí být v době podání žádosti na aktuální úrovni.
3. Kromě toho musí žadatelé splňovat tato minimální kritéria:
a)
musí být schopni poslechu a mluvené interakce nejméně na úrovni B2 podle Evropského rámce pro jazykové znalosti (EFLC) definovaného Radou Evropy (3), a to v jazyce zkoušky;
b)
musí mít dovednosti a pedagogické vlohy pro účely provádění zkoušek a mít důkladné znalosti příslušných zkušebních metod a zkušebních dokumentů;
c)
musí předvést, jak budou udržovat svou odbornou způsobilost v předmětech, které zkoušejí, na aktuální úrovni;
d)
musí být seznámeni s režimem vydávání osvědčení pro strojvedoucí.
4. Členský stát může stanovit dodatečné požadavky na zkoušející, kteří provádějí zkoušky týkající se jeho vlastní infrastruktury.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE ZKOUŠEK
Článek 9
Společná kritéria pro organizaci zkoušek
Zkoušky uspořádané k hodnocení odborné způsobilosti strojvedoucích podle článku 25 směrnice 2007/59/ES musí splňovat tato kritéria:
a)
v případě zkoušek prováděných dvěma nebo více osobami, přinejmenším osoba, která zkoušku vede, musí být uznaným zkoušejícím podle ustanovení tohoto rozhodnutí;
b)
pokud se zkouška týká praktické části odborné způsobilosti strojvedoucího, musí být zkoušející držitelem licence strojvedoucího a doplňkového osvědčení povolujícího použití infrastruktury a řízení kolejových vozidel, která jsou předmětem zkoušky, nebo podobné trati/podobných kolejových vozidel. Pokud zkoušející není držitelem platného osvědčení pro infrastrukturu/kolejová vozidla, jež jsou předmětem zkoušky, musí být v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. e) směrnice 2007/59/ES při zkoušce přítomen strojvedoucí, jež je držitelem osvědčení pro uvedenou infrastrukturu/uvedená kolejová vozidla;
c)
zkoušky musí být prováděny transparentním způsobem a musí mít přiměřenou dobu trvání, aby pomocí dostatečného zdokumentovaného důkazu prokázaly, že byly zahrnuty všechny relevantní předměty uvedené v přílohách směrnice 2007/59/ES;
d)
v případech, kdy zkoušející účastnící se zkoušky poskytl strojvedoucímu nebo uchazeči o práci strojvedoucího školení o předmětu zkoušky, provede zkoušku druhý zkoušející, který nebyl do přípravného školení zapojen;
e)
zkouška musí být připravena se zvláštní opatrností s ohledem na důvěrnost otázek, která se během zkoušek předpokládá.
Článek 10
Nové či nově vybavené trati a nově zavedená kolejová vozidla
Pokud jde o nové či nově vybavené trati nebo nově zavedená kolejová vozidla, může členský stát specifikovat podmínky, za nichž může uznaný zkoušející provádět zkoušky odchylně od článku 9.
Používání této odchylky je omezeno výlučně na případy, kdy ještě není k dispozici zkoušející, jež je držitelem osvědčení zahrnujícího novou či nově vybavenou trať či nově zavedená kolejová vozidla.
Zkoušející splňuje všechny ostatní požadavky čl. 4 odst. 2 písm. c) ohledně licence a osvědčení uvedených v článcích 14 a 15 směrnice 2007/59/ES a požadované délky odborné praxe.
KAPITOLA 5
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Přechodné období
Pokud železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury již vybral zkoušející pro účely provádění zkoušek u svých vlastních zaměstnanců ve shodě s vnitrostátními předpisy a požadavky platnými před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, může členský stát rozhodnout, že tito vybraní zkoušející mohou pokračovat v provádění zkoušek při dodržení těchto podmínek:
a)
železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury vybral zkoušejícího v rámci osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti vydaného podle směrnice 2004/49/ES, v mezích jeho působnosti stanovené příslušným orgánem a před skončením platnosti tohoto osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti;
b)
železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury prověří plnění požadavků stanovených v tomto rozhodnutí a vztahujících se na zkoušející, které vybral, a pokud některý zkoušející požadavek nesplní, železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury přijme vhodná opatření, aby splnění daného požadavku na zkoušející dosáhl.
Článek 12
Použití
Toto rozhodnutí se použije ode dne 15. května 2012.
V případě školicích středisek, která školicí služby poskytují již k datu používání tohoto rozhodnutí, se toto rozhodnutí použije od 1. července 2013.
Článek 13
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 22. listopadu 2011.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 22 de Novembro de 2011
relativa aos critérios para o reconhecimento dos centros de formação envolvidos na formação de maquinistas de comboios, aos critérios para o reconhecimento dos examinadores de maquinistas de comboios e aos critérios para a organização de exames em conformidade com a Directiva 2007/59/CE do Parlamento Europeu e do Conselho
[notificada com o número C(2011) 7966]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2011/765/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Directiva 2007/59/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de Outubro de 2007, relativa à certificação dos maquinistas de locomotivas e comboios no sistema ferroviário da Comunidade (1), nomeadamente os artigos 23.o, n.o 3, alínea b), e 25.o, n.o 5,
Considerando o seguinte:
(1)
Para atingir um nível adequado e comparável de qualidade da formação e dos exames para maquinistas e candidatos a maquinistas de comboios, tendo em vista a sua certificação em todos os Estados-Membros, é necessário definir critérios comuns à escala da União, no que respeita aos procedimentos de reconhecimento quer dos centros de formação quer dos examinadores de maquinistas de comboios.
(2)
A formação e os exames devem ser realizados de forma adequada e de acordo com um nível de qualidade razoável e comparável em todos os Estados-Membros, de modo a permitir a aceitação mútua dos exames.
(3)
Os centros de formação devem dispor das competências necessárias à formação que dispensam. Devem, em especial, ter competência técnica e operacional e estar aptos a organizar cursos de formação, assim como dispor do pessoal e do equipamento adequados.
(4)
É necessário estabelecer disposições específicas para os centros de formação pertencentes a empresas ferroviárias ou a gestores de infra-estruturas que apresentam pedidos de certificados ou de autorizações de segurança. Para reduzir a carga administrativa, os Estados-Membros devem ser autorizados a oferecer a possibilidade de combinar o reconhecimento destes centros de formação com o processo de concessão de certificados ou de autorizações de segurança.
(5)
Os examinadores de maquinistas de comboios devem dispor das qualificações e das competências requeridas nas matérias dos exames. Os requisitos ligados às competências dos examinadores devem incidir em aspectos como os métodos de exame, as qualificações e a aptidão pedagógica. A autoridade competente deve verificar, caso a caso, se as competências das pessoas ou entidades que requerem o reconhecimento enquanto examinadores de maquinistas de comboios são adequadas para a realização de exames nos domínios de competência pertinentes.
(6)
Os examinadores de maquinistas de comboios devem realizar os exames de modo independente e imparcial. Para tal, as pessoas ou entidades que apresentam um pedido de reconhecimento devem fazer prova do cumprimento desses requisitos junto da autoridade competente.
(7)
As medidas previstas na presente decisão são conformes com o parecer do comité referido no artigo 32.o da Directiva 2007/59/CE,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
CAPÍTULO 1
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objecto e âmbito de aplicação
A presente decisão define os critérios para o reconhecimento dos centros de formação que oferecem formação profissional a maquinistas e a candidatos a maquinistas de comboios, para o reconhecimento dos examinadores de maquinistas e de candidatos a maquinistas de comboios e para a organização dos exames de acordo com a Directiva 2007/59/CE.
A decisão aplica-se:
a)
aos centros de formação que oferecem cursos para os maquinistas e os candidatos a maquinistas de comboios que exercem as funções de formação especificadas no artigo 23.o da Directiva 2007/59/CE;
b)
aos examinadores de maquinistas de comboios habilitados a verificar as competências dos maquinistas e dos candidatos a maquinistas de comboios que pretendem obter um certificado em conformidade com o artigo 25.o da Directiva 2007/59/CE.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente decisão, aplicam-se as seguintes definições:
a)
«Requerente», a entidade ou a pessoa singular que constituiu a empresa que apresenta o pedido de reconhecimento para ministrar cursos de formação relacionados com as funções de formação referidas no artigo 23.o, n.os 5 e 6, da Directiva 2007/59/CE, incluindo as pessoas que, a título individual, apresentam pedidos de reconhecimento enquanto examinadores conforme previsto no artigo 25.o, n.os 1 e 2, da Directiva 2007/59/CE;
b)
«Formador», pessoa com as qualificações e as competências requeridas para preparar, organizar e ministrar cursos de formação;
c)
«Examinador», pessoa com as qualificações e as competências requeridas e reconhecida como apta para realizar e classificar exames nos termos da Directiva 2007/59/CE;
d)
«Exame», procedimento adoptado para verificar as competências de um maquinista ou de um candidato a maquinista de comboios nos termos da Directiva 2007/59/CE, através de um ou mais métodos, nomeadamente provas escritas, orais e práticas;
e)
«Centro de exames», entidade constituída para organizar exames de maquinistas de comboios em conformidade com o artigo 25.o da Directiva 2007/59/CE;
f)
«Reconhecimento», declaração formal que atesta as competências de uma pessoa ou entidade para desempenhar funções de formação ou realizar exames, emitida por uma autoridade designada para o efeito pelo Estado-Membro;
g)
«Autoridade competente», a autoridade competente, na acepção do artigo 3.o da Directiva 2007/59/CE, ou qualquer outro organismo designado pelo Estado-Membro ou no qual a autoridade competente tenha delegado a função de reconhecer os centros de formação e os examinadores.
CAPÍTULO 2
CENTROS DE FORMAÇÃO
Artigo 3.o
Independência e imparcialidade
Os centros de formação devem ministrar os cursos de formação de uma forma imparcial a todos os participantes.
Em particular, quando um centro de formação ministra cursos aos trabalhadores da empresa proprietária do mesmo e a outras pessoas, essa formação deve ser ministrada de uma forma independente dos interesses da empresa proprietária do centro de formação e ser imparcial para todos os participantes. As regras aplicadas pelos centros de formação devem ser as mesmas para os trabalhadores da empresa proprietária do centro e para as outras pessoas. Os Estados-Membros devem garantir que são adoptadas medidas para salvaguardar este princípio.
Artigo 4.o
Requisitos em matéria de competências
1. Os requerentes devem demonstrar que dispõem de competências técnicas e operacionais, assim como de aptidão, para organizar cursos adequados às funções de formação. Devem dispor do pessoal e do equipamento necessários e exercer a actividade num ambiente adaptado à formação, de modo a preparar os maquinistas de comboios para os exames que visam a obtenção ou renovação das cartas e dos certificados, em conformidade com a Directiva 2007/59/CE.
2. Os requerentes devem, nomeadamente:
a)
Dispor de uma estrutura de gestão eficaz, que garanta que os formadores dispõem das qualificações e da experiência necessárias para ministrar formação de acordo com os requisitos definidos na Directiva 2007/59/CE;
b)
Dispor do pessoal, das instalações e do equipamento necessários para a formação proposta e para o número estimado de participantes;
c)
Assegurar que os formadores que ministram a formação prática são titulares de uma carta de maquinista de comboio e de um certificado válido para as matérias da formação ou para um tipo de linha ou de material circulante similar e têm, no mínimo, três anos de experiência profissional de condução. Se o formador não for titular de um certificado válido para a infra-estrutura ou o material circulante pertinente, a formação deve ser ministrada na presença de um maquinista titular de um certificado para essa infra-estrutura ou esse material circulante, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 2, alínea e), da Directiva 2007/59/CE;
d)
Apresentar a metodologia que pretendem aplicar de modo a garantir os conteúdos, a organização e a duração dos cursos de formação, dos planos de formação e dos sistemas de qualificações;
e)
Estabelecer sistemas para registar as actividades de formação, incluindo os dados dos participantes e dos formadores, assim como o número de cursos e o objectivo dos mesmos;
f)
Implementar um sistema de gestão da qualidade ou procedimentos equivalentes, para monitorizar a conformidade e a adequação aos sistemas e procedimentos que garantem que a formação oferecida satisfaz o disposto na Directiva 2007/59/CE;
g)
Proporcionar gestão de competências, formação contínua e medidas para manter actualizadas as competências profissionais dos formadores;
h)
Demonstrar procedimentos para manter os métodos, ferramentas e equipamentos de formação actualizados, incluindo os manuais de formação, as aplicações informáticas e a documentação fornecida pelo gestor da infra-estrutura, como guias sobre normas operacionais, sinais ou sistemas de segurança.
3. Os Estados-Membros podem prever requisitos adicionais para a formação relacionada com a infra-estrutura existente no seu próprio território.
4. Os requerentes que pretendem organizar acções de formação sobre comunicação e terminologia específicas às operações ferroviárias e aos procedimentos de segurança devem apresentar os seus pedidos à autoridade competente do Estado-Membro onde a infra-estrutura se encontra localizada e a que essas comunicação e terminologia dizem respeito.
Artigo 5.o
Centros de formação pertencentes a empresas ferroviárias ou a gestores de infra-estruturas
1. Os requerentes que pertencem a empresas ferroviárias ou a gestores de infra-estruturas, que ministram formação exclusivamente ao seu próprio pessoal e que satisfazem todos os requisitos definidos no artigo 4.o da presente decisão, podem ser autorizados pelos Estados-Membros a obter o reconhecimento em combinação com a concessão do certificado ou da autorização de segurança, nos termos da Directiva 2004/49/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (2).
2. Nesse caso, a declaração de reconhecimento pode ser averbada no certificado ou na autorização de segurança em causa.
3. A organização do trabalho e a gestão dos requerentes a que se refere o n.o 1 devem ser estruturadas de modo a evitar conflitos de interesses.
Artigo 6.o
Linhas novas ou recentemente equipadas e material circulante recentemente colocado em serviço
No que se refere às linhas novas ou recentemente equipadas e ao material circulante recentemente colocado em serviço, os Estados-Membros podem definir em que condições os centros de formação reconhecidos podem organizar uma formação prática em derrogação ao artigo 4.o, n.o 2, alínea c).
O recurso a esta derrogação está estritamente limitado aos casos em que ainda se não dispõe de formadores habilitados com certificados já válidos para as linhas novas ou recentemente equipadas ou para o novo material circulante.
Os formadores devem satisfazer todos os requisitos do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), no que respeita à carta e ao certificado previstos nos artigos 14.o e 15.o da Directiva 2007/59/CE, assim como à experiência profissional requerida.
CAPÍTULO 3
EXAMINADORES
Artigo 7.o
Independência e imparcialidade
Os requerentes devem confirmar que realizarão os exames de forma imparcial e não discriminatória, sem pressões nem incentivos que possam afectar a apreciação ou os resultados das provas e o desenrolar das mesmas.
Para o efeito, a autoridade competente deve redigir uma declaração, que será incorporada no formulário a assinar pelo requerente.
Artigo 8.o
Requisitos em matéria de competências
1. Os requerentes devem dispor de competências e de experiência nas matérias do exame que pretendem realizar.
A experiência requerida deve ser, no mínimo, de 4 anos de prática profissional e ter sido adquirida, no máximo, nos cinco anos que antecedem a apresentação do pedido.
O período de experiência profissional mínima requerida pode incluir a experiência adquirida enquanto gestores de maquinistas de comboios, na condição de serem titulares de uma carta de maquinista de comboio válida e de um certificado complementar, ou enquanto formadores para as funções de formação pertinentes.
2. No que respeita às provas práticas a bordo dos comboios, os requerentes devem ser titulares de uma carta de maquinista de comboios e de um certificado válido para as matérias do exame ou para um tipo de linha ou de material circulante similar. Se o examinador não for titular de um certificado válido para a infra-estrutura ou o material circulante sobre os quais incide o exame, este deve ser realizado na presença de um maquinista titular de um certificado para essa infra-estrutura ou esse material circulante, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 2, alínea e), da Directiva 2007/59/CE;
O requerente deve possuir uma experiência profissional de, no mínimo, 4 anos de condução, adquirida, no máximo, nos cinco anos que antecedem a apresentação do pedido. Na data da apresentação do pedido, os conhecimentos do requerente devem estar actualizados.
3. Os requerentes devem ainda satisfazer os seguintes critérios mínimos:
a)
Ter um nível de compreensão e de interacção oral na língua de realização do exame no mínimo equivalente ao nível B2 do quadro europeu de competências linguísticas (EFLC) estabelecido pelo Conselho da Europa (3);
b)
Dispor das qualificações e da aptidão pedagógica requeridas para realizar exames e ter um conhecimento aprofundado dos métodos pertinentes e dos documentos de exame;
c)
Demonstrar a forma como manterão actualizadas as suas competências profissionais no que respeita às matérias dos exames;
d)
Estar familiarizados com o sistema de certificação de maquinistas de comboios.
4. Os Estados-Membros podem estabelecer requisitos adicionais para os examinadores que realizam exames, sobre matérias relacionadas com a sua própria infra-estrutura.
CAPÍTULO 4
ORGANIZAÇÃO DE EXAMES
Artigo 9.o
Critérios comuns para a organização dos exames
Os exames organizados para avaliar as competências dos maquinistas de comboios em conformidade com o artigo 25.o da Directiva 2007/59/CE devem satisfazer os seguintes critérios:
a)
No caso dos exames realizados por duas ou mais pessoas, pelo menos a pessoa responsável pelo exame deve ser um examinador reconhecido em conformidade com o disposto na presente decisão;
b)
Se o exame incidir na componente prática da habilitação para conduzir comboios, o examinador deve ser titular de uma carta de maquinista de comboios e de um certificado complementar que o autoriza a utilizar a infra-estrutura e a conduzir o material circulante objecto do exame ou um tipo de linha ou de material circulante similar; se o examinador não for titular de um certificado válido para a infra-estrutura ou para o material circulante objecto do exame, o exame será realizado na presença de um maquinista titular de um certificado para essa infra-estrutura ou esse material circulante, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 2, alínea e), da Directiva 2007/59/CE;
c)
Os exames devem ser realizados de forma transparente e ter a duração adequada de modo a demonstrar, com documentação comprovativa suficiente, que são cobertas todas as matérias pertinentes constantes dos anexos da Directiva 2007/59/CE;
d)
Nos casos em que o examinador que participa no exame ministrou a formação sobre as matérias objecto do exame ao maquinista ou candidato a maquinista de comboios, o exame será realizado por um segundo examinador, que não tenha estado envolvido na formação preparatória;
e)
Os exames devem ser preparados com especial cuidado no que respeita à confidencialidade das perguntas previstas durante as provas.
Artigo 10.o
Linhas novas ou recentemente equipadas e material circulante recentemente colocado em serviço
No que se refere às linhas novas ou recentemente equipadas e ao material circulante recentemente colocado em serviço, os Estados-Membros podem definir em que condições um examinador reconhecido pode realizar exames em derrogação ao artigo 9.o.
O recurso a esta derrogação está estritamente limitado aos casos em que ainda se não dispõe de examinadores habilitados com certificados já válidos para as linhas novas ou recentemente equipadas ou para o novo material circulante.
O examinador deve satisfazer todos os requisitos do artigo 4.o, n.o 2, alínea c), no que diz respeito à carta e ao certificado previstos nos artigos 14.o e 15.o da Directiva 2007/59/CE e à experiência profissional requerida.
CAPÍTULO 5
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 11.o
Período transitório
Se a empresa ferroviária ou o gestor da infra-estrutura tiver já seleccionado examinadores para os exames do seu próprio pessoal em conformidade com as disposições nacionais e os requisitos aplicáveis antes da entrada em vigor da presente decisão, o Estado-Membro pode decidir que os examinadores seleccionados são autorizados a continuar a realizar exames, desde que:
a)
a empresa ferroviária ou o gestor da infra-estrutura tenha seleccionado o examinador no quadro da concessão de um certificado ou de uma autorização de segurança emitidos nos termos da Directiva 2004/49/CE, dentro dos limites definidos pela autoridade competente e até ao termo da validade dos referidos certificado ou autorização de segurança;
b)
a empresa ferroviária ou o gestor da infra-estrutura verifiquem que os examinadores seleccionados cumprem os requisitos aplicáveis da presente decisão; caso um examinador não preencha um requisito, a empresa ferroviária ou o gestor da infra-estrutura devem tomar as medidas adequadas para que os requisitos aplicáveis aos examinadores sejam satisfeitos.
Artigo 12.o
Aplicação
A presente decisão é aplicável a partir de 15 de Maio de 2012.
No caso dos centros de formação que já prestam serviços de formação na data da aplicação da presente decisão, esta é aplicável a partir de 1 de Julho de 2013.
Artigo 13.o
Destinatários
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 22 de Novembro de 2011.