ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2011
o státní podpoře C 48/08 (ex NN 61/08), kterou poskytlo Řecko společnosti Ellinikos Xrysos SA
(oznámeno pod číslem K(2011) 1006)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/452/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory č. C 48/2008 (dříve NN 61/2008) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s výše uvedenými ustanoveními podaly připomínky, a s ohledem na jejich připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I POSTUP
(1)
Dne 9. července 2007 obdržela Komise stížnost, podle které Řecko údajně přijalo dvě opatření, jimiž poskytlo státní podporu společnosti Ellinikos Xrysos SA (dále jen „Ellinikos Xrysos“). Po výměně informací rozhodla Komise dne 10. prosince 2008 zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně uvedených opatření.
(2)
Dne 23. února 2009 předložilo Řecko své připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(3)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. března 2009 (3). Připomínky podaly čtyři zúčastněné strany: Ellinikos Xrysos jako příjemce uvedených opatření dne 10. dubna 2009, European Goldfields Ltd. jako hlavní akcionář společnosti Ellinikos Xrysos dne 10. dubna 2009, odborová organizace dolů Cassandra dne 2. dubna 2009 a Hellenic Mining Watch, což je řecká organizace, jejímž cílem je „ochrana životního prostředí a veřejnosti před negativními důsledky důlní činnosti a zajištění veřejného zdraví“ (4), dne 6. dubna 2009.
(4)
Připomínky byly sděleny Řecku dopisy ze dne 6. května 2009 a 7. července 2009. Řecko odpovědělo na připomínky zúčastněných stran dopisy ze dne 3. června 2009, 20. července 2009 a 23. září 2009.
(5)
Komise si dne 19. června 2009, 11. prosince 2009 a 22. dubna 2010 vyžádala od řeckých orgánů další informace a Řecko a společnost Ellinikos Xrysos odpověděly v dopisech ze dne 23. července 2009, 29. července 2009, 15. ledna 2010, 11. února 2010, 12. února 2010, 4. května 2010 a 27. května 2010. K další neformální výměně informací mezi útvary Komise a řeckými orgány došlo elektronickou poštou v květnu 2010. Jednání mezi útvary Komise a řeckými orgány proběhla dne 11. února 2009 a 24. června 2010 a mezi útvary Komise a údajným příjemcem dne 2. února 2009 a 26. června 2009.
II PODROBNÝ POPIS PODPORY
II.a. ZÁKLADNÍ INFORMACE O HORNÍM PRÁVU A POVOLENÍCH K TĚŽBĚ
(6)
Horní právo je právo vstoupit na určitý kus půdy a obsadit ho za účelem jeho zpracování pomocí podzemní nebo povrchové těžby kvůli získání nerostů, které může obsahovat. Je postupováno s právem těžby, jež je jeho nedílnou součástí.
(7)
Horní právo je odlišné od povolení k těžbě, což je licence na provádění důlní činnosti. Povolení k těžbě udělují příslušné orgány po vyhodnocení předložených zpráv o proveditelnosti a studií dopadu na životní prostředí. V tomto konkrétním případě udělovalo povolení k těžbě v době prodeje uskutečněného v roce 2003 ministerstvo rozvoje.
II.b. PŘÍJEMCE
(8)
Ellinikos Xrysos je významná řecká důlní společnost, jež působí v oblasti těžby zlata, mědi, olova, stříbra a zinku. V roce 2009 dosáhla obratu ve výši 44,7 milionu EUR (se ziskem po zdanění ve výši 1,7 milionu EUR) a zaměstnávala přibližně 350 osob. V době dotyčných opatření podpory (viz 11. a 16. až 18. bod odůvodnění) představovala Ellinikos Xrysos velký podnik, protože byla provázána s velkou společností. Podle doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003, které se týká definice mikropodniků a malých a středních podniků (5): a) kategorii mikropodniků a malých a středních podniků (MSP) tvoří podniky, které zaměstnávají méně než 250 osob a jejichž roční obrat nepřesahuje 50 milionů EUR a/nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 43 milionů EUR (příloha, hlava 1, čl. 2 odst. 1); b) z kategorie malých a středních podniků jsou vyřazeny skupiny podniků, jejichž hospodářská síla může přesáhnout sílu skutečných malých a středních podniků, přičemž je nutno rozlišovat mezi různými druhy podniků v závislosti na tom, zda jsou samostatné (9. bod odůvodnění); c) „samostatným podnikem“ se rozumí každý podnik, který není klasifikován jako provázaný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 1); a d) „provázaným podnikem“ se rozumí podnik, v němž většinu hlasovacích práv akcionářů nebo členů drží jiný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 3 písm. a)). V tomto konkrétním případě vlastnila v prosinci 2003 (v době prodeje z roku 2003) 53,3 % akcií společnosti Ellinikos Xrysos (160 000 akcií z celkového počtu 300 000) společnost Greek Mines SA, což je pobočka společnosti Aktor SA. Poslední dva předchozí roční obraty společnosti Aktor, tzn. v roce 2001 a 2002, dosáhly výše 120,9 milionu EUR a 302,6 milionu EUR. Také její poslední dvě bilanční sumy roční rozvahy dosáhly částky 151,9 milionu EUR a 260 milionů EUR (6). Tyto údaje činí z Aktor velkou společnost. Ellinikos Xrysos proto v době dotyčných opatření podpory byla velkou společností.
(9)
Současnými akcionáři Ellinikos Xrysos jsou společnosti European Goldfields Greece BV (65 % akcií), Hellas Gold BV (30 % akcií) a řecká stavební a energetická společnost Aktor SA (5 % akcií). European Goldfields Greece BV a Hellas Gold BV jsou dceřiné společnosti kanadské společnosti Goldfields Ltd., která se zabývá nabýváním, průzkumem a rozvojem nerostných ložisek na Balkáně.
(10)
Ellinikos Xrysos vlastní a provozuje doly Cassandra. Od řeckého státu je koupila a s nimi jejich horní práva v prosinci 2003. K dolům patří zlaté doly v Olympii a lokalitě Skouries a měděné a zinkové doly v lokalitě Stratoni.
(11)
Před rokem 2003 vlastnila doly Cassandra společnost TVX Hellas SA, jež je získala od řeckého státu v roce 1995 ve veřejném nabídkovém řízení za částku 11 miliard GRD (přibližně 39,8 milionu EUR (7)).
(12)
V roce 2002 zrušila řecká státní rada dolům Cassandra povolení na těžbu a získávání zlata, a to zejména dolům v Olympii a Stratoni. Povolení na těžbu a získávání zlata v Olympii byla zrušena z důvodů ochrany životního prostředí, které byly považovány za závažné. Těžební povolení ve Stratoni bylo zrušeno, protože ho řecký stát udělil protiprávně prostřednictvím orgánu, který k tomu neměl pravomoc.
(13)
Po výše uvedeném zrušení státní radou vydalo příslušné ministerstvo rozvoje dvě nařízení týkající se Stratoni: 1) dne 7. ledna 2003 nařídilo přerušení provozu ve Stratoni a 2) dne 29. ledna 2003 nařídilo ve Stratoni přijetí dodatečných bezpečnostních opatření. V souladu s rozhodnutím státní rady o zrušení povolení vydalo ministerstvo rozvoje dne 18. února 2003 další nařízení, kterým povolilo zahájení provozu ve Stratoni a zrušilo předchozí nařízení ze dne 7. a 29. ledna 2003. V době prodeje dolů společnosti Ellinikos Xrysos platilo nařízení ze dne 18. února 2003.
(14)
Výsledkem výše uvedeného zrušení povolení dolům Cassandra na těžbu a získávání zlata bylo, že společnost Kinross (kanadská těžební společnost) jako vlastník TVX Hellas ji přestala financovat, aby si zachovala hodnotu akciového podílu. To vedlo společnost TVX Hellas k podání návrhu na konkurz.
II.c. OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
(15)
Dne 12. prosince 2003 byly doly Cassandra převedeny z TVX Hellas na řecký stát za 11 milionů EUR v rámci mimosoudního vyrovnání, při němž došlo k vymazání vzájemných pohledávek (pohledávka TVX Hellas vůči Řecku dosahovala výše 293,5 milionu EUR). Stejného dne prodal řecký stát doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos za 11 milionů EUR, a to bez předchozího ohodnocení majetku či veřejné soutěže. Prodej zahrnoval: a) doly ve Stratoni, Skouries a Olympii spolu s příslušnými horními právy, b) pozemky, c) nerostné zásoby a d) fixní aktiva (těžební a provozní zařízení, ubytovny pro pracovníky a průmyslové stavební objekty). Podle řeckých orgánů bylo cílem opatření nalézt majitele, který by byl ochoten provozovat doly, a zajistit tak pracovní místa a chránit životní prostředí.
II.d. OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
(16)
Řecko prodalo doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos prostřednictvím smlouvy uzavřené mezi oběma stranami, jež byla potvrzena zákonem 3220/2004 (8). Podle tohoto právního předpisu byla společnost Ellinikos Xrysos osvobozena od jakékoliv daně. Došlo také ke snížení zákonných a dalších poplatků na 5 % skutečné výše, jež by měla být normálně uhrazena. Podle řeckých orgánů mělo opatření za cíl motivovat případné investory, protože hodnota dolů byla záporná.
(17)
Podle řeckých právních předpisů (9) činí daň z převodu nemovitosti 7 % hodnoty převáděného majetku u prvních 15 000 EUR a 9 % u zbývající částky. Podle řeckého horního zákona (10) k tomu existuje zvláštní daň z převodu horních práv ve výši 5 % hodnoty převáděných práv (tzn. hodnoty dolu).
(18)
Komise ve svém rozhodnutí dospěla u opatření 1 a 2 k celkové výši podpory v částce 15,34 milionu EUR, přičemž přezkoumala:
a)
hodnotu tří jednotlivých dolů (Stratoni, Olympie a Skouries), které tvoří doly Cassandra, založenou na hospodářských faktorech platných v době prodeje a také na provozuschopnosti těchto dolů (viz podrobná analýza v 63. až 79. bodě odůvodnění);
b)
hodnotu pozemku dolů Cassandra podle výpočtu uvedeného ve zprávě o ocenění (viz 19. bod odůvodnění) a ověřenou porovnáním s cenou zaplacenou za většinu tohoto pozemku ve veřejné soutěži z roku 1995 (viz podrobná analýza v 80. až 90. bodě odůvodnění);
c)
hodnotu nerostných zásob nabytých společností Ellinikos Xrysos při prodeji z roku 2003, jež je založena na stejné zprávě o ocenění (viz podrobná analýza v 91. až 97. bodě odůvodnění);
d)
výši splatné daně, od které byla společnost Ellinikos Xrysos v kupní smlouvě osvobozena (viz podrobnou analýzu ve 118. až 124. bodě odůvodnění).
(19)
V rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 10. prosince 2008 si Komise položila otázku, zda Řecko prodalo společnosti Ellinikos Xrysos doly Cassandra za jejich tržní hodnotu, protože k prodeji došlo bez vyhlášení veřejné soutěže či bez nezávislého ocenění majetku, a zda je tento prodej pod tržní hodnotou slučitelný se SFEU. Odvolávala se přitom na zprávu o ocenění aktiv dolů Cassandra, jež byla vypracována pro společnost European Goldfields, která je akcionářem Ellinikos Xrysos. Podle této zprávy dosahovala spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra částky 500 milionů USD (což odpovídá 411 milionům EUR při použití směnného kurzu 1,2155 USD/EUR (11) platného dne 30. června 2004). Zprávu (dále jen „zpráva Behre Dolbear“) vypracoval na základě zadání European Goldfields přední mezinárodní poradce v oblasti nerostných surovin společnost Behre Dolbear International Ltd (12).
(20)
Komise si také položila otázku, zda prominutí daně a snížení zákonných poplatků představují úlevu od finančních povinností vůči státu, jež je slučitelná se SFEU.
III PŘIPOMÍNKY ŘECKA A ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
III.a. PŘIPOMÍNKY ŘECKA A PŘÍJEMCE
(21)
Jelikož se připomínky Řecka a příjemce ve velké míře překrývají, uvede je Komise ve 22. až 31. bodě odůvodnění společně.
(22)
Podle řeckých orgánů a příjemce vystupovalo Řecko v prodeji z roku 2003 jako prostředník pouze proto, že společnost TVX Hellas se nacházela uprostřed konkurzního řízení a nemohla prodat doly společnosti Ellinikos Xrysos přímo. Tvrdí také, že Řecko doly nikdy nevlastnilo a z prodeje z roku 2003 nezískalo žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Uvádějí také, že v roce 1995 proběhla prodejní transakce mezi společností TVX Hellas a předchozím majitelem, což byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci, a že tak při prodeji v roce 2003 nebyly použity žádné státní prostředky.
(23)
Řecké orgány a příjemce dále tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Zápornou tržní hodnotu dolů lze rovněž prokázat skutečností, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu. Prohlašují, že kladná cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos, která je také soukromou společností, je odůvodněna smluvní doložkou o zrušení, jež odstraňuje riziko nabyvatele. K tomu uvádějí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Tvrdí, že snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků. Pokud jde konečně o zásoby zlata, které byly součástí aktiv prodaných společnosti Ellinikos Xrysos, tvrdí, že v roce 2003 měly zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým příslušným nákladům, jako je doprava a zpracování.
(24)
K doplnění výše uvedeného a s ohledem na kritéria tržního hospodaření, které je nutno v transakci zohlednit, tvrdí řecké orgány a příjemce, že tato kritéria zahrnují také environmentální a sociální otázky spojené s obrazem podniku a spokojeností jeho zaměstnanců. To dokládá skutečnost, že TVX Hellas, jež je tržním hospodářským subjektem, uhrazením příslušných vyrovnání zohlednila také pracovní a environmentální záležitosti. Tvrdí také, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Zároveň uvádějí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňovala také kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Podle Řecka a příjemce by TVX Hellas požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit. K tomu tvrdí, že cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos odpovídá účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce TVX Hellas. A konečně tvrdí, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 představuje skutečnou hodnotu dolů, čímž míní hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože se jednalo o jediný provozovaný důl. Pokud jde o Skouries, Řecko a příjemce uvádějí, že v této lokalitě nikdy nedošlo k žádné těžbě či investicím, s výjimkou těžebního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003. Tvrdí také, že zřízení těžebního závodu v lokalitě Skouries vyžaduje značné investice. Z výše uvedených důvodů jsou názoru, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění.
(25)
Pokud jde o zprávu Behre Dolbear, Řecko ani příjemce nepochybují o důvěryhodnosti společnosti Behre Dolbear. Oba proti zprávě ale vznášejí námitky a tvrdí, že na ni nelze brát ohled, protože jejím cílem bylo upoutat pozornost investorů a její referenční okamžik (červen 2004) nebyl stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003). Uvádějí také, že hodnota dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Dále uvádějí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Nakonec uvádějí, že v tabulce 5.3 na straně 37 zprávy oceňuje společnost Behre Dolbear čistou současnou hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(26)
Řecko tvrdí, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze ze tří různých metod v ní použitých připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a i to pouze při zohlednění jejího data platnosti a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(27)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Prohlašují také, že TVX Hellas měla vůči Řecku pohledávky ve výši 293,5 milionu EUR kvůli odškodnění za investice do dolů (které zastavily provoz následkem rozhodnutí o zrušení povolení z roku 2002) a za náklady způsobené ochranou životního prostředí. Uvádějí, že v kupní smlouvě nebyla žádná doložka o minimálním počtu pracovních míst, protože těžba vyžaduje vysoký počet pracovníků, ale zároveň není možné závazek zachovat pracovní místa kvantifikovat. Nakonec tvrdí, že pokud by Komise vydala příkaz k navrácení podpory, mohla by být předložena žádost o zrušení smlouvy, což by znamenalo, že by po řeckém státu mohlo být požadováno splacení 11 milionů EUR společnosti a majetek by se mu mohl vrátit.
(28)
Řecké orgány dále tvrdí, že bylo možno použít hodnotu stanovenou při veřejné soutěži v roce 1995 a hodnotu pozemku považovat za nezměněnou. Uvádějí, že lze připustit metodu použitou ve zprávě Behre Dolbear (metodu příjmového přístupu), ale pouze ve spojení s datem zprávy (30. června 2004) a za předpokladu vydání povolení k těžbě a provedení značných investic. Řecké orgány nakonec souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(29)
Pokud jde o prominutí daně a snížení zákonných poplatků, nebyla podle příjemce zákonná daň z převodu dolů v tomto konkrétním případě použitelná. Dále byla podle Řecka hodnota dolů záporná, a proto bylo nutno motivovat případné investory. Řecko také tvrdí, že článek 173 řeckého horního zákona sice stanoví daňovou sazbu ve výši přibližně 5 %, ale pouze u transakcí „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“), což podle Řecka znamená u transakcí vyvolaných nešťastnou příhodou, jako např. úmrtím majitele, a v tomto konkrétním případě nebyl proto použitelný. Příjemce dále tvrdí, že kupní smlouva není kvůli doložce o zrušení konečná, a že by proto uložení jakékoliv daně bylo předčasné. Příjemce nakonec tvrdí, že snížení zákonných poplatků nemá dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny.
(30)
Řecko přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob.
(31)
Jak Řecko, tak příjemce konečně tvrdí, že i pokud by měl prodej z roku 2003 představovat podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos, byla tato společnost způsobilá pro podporu podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 a víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům z roku 2002, které byly oba v okamžiku prodeje použitelné, protože společnost byla umístěna v oblasti způsobilé podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Příjemce také tvrdí, že by mohl být způsobilý pro podporu podle obecného nařízení o blokových výjimkách, pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 a čl. 107 odst. 3 písm. c), protože se dotyčné investice týkaly odvětví a oblasti životního celostátního významu. Pokud jde o osvobození od daně, dosáhla daň podle příjemce výše 38 000 EUR, byla proto nižší než strop de minimis (100 000 EUR za období tří let) (13) a nepřinesla společnosti Ellinikos Xrysos žádný prospěch.
III.b. PŘIPOMÍNKY DALŠÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(32)
Komise obdržela také připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od Hellenic Mining Watch (Řeckého důlního dozoru) (14). Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn. Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků.
(33)
Hellenic Mining Watch podobně odmítá environmentální zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k těmto škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Hellenic Mining Watch nakonec tvrdí, že k aktivům dolů patří také zásoby zlatonosných rud výrazné hodnoty, která dosahuje částky 80 milionů EUR, jež nejsou v kupní smlouvě uzavřené s Ellinikos Xrysos uvedeny.
(34)
V odpovědi na připomínky Hellenic Mining Watch Řecko opakuje názor, že společnost Ellinikos Xrysos neobdržela žádnou státní podporu. Řecko zejména tvrdí, že nikdy nebylo ani majitelem a ani prodejcem dolů a že vystupovalo pouze jako prostředník v transakci mezi dvěma soukromými stranami. Řecko dále uvádí, že tvrzení Hellenic Mining Watch jsou mlhavá, nepřesná a protiřečí si. Řecko závěrem tvrdí, že organizaci Hellenic Mining Watch jde o navrácení dolů Cassandra zpět státu, protože jejím konečným cílem je ochrana životního prostředí.
(35)
Komise nakonec dostala připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od odborové organizace dolů Cassandra (15), která pochybuje, že opatření představují protiprávní státní podporu, a odvolává se na to, že doly přispívají k rozvoji hospodářství a zaměstnanosti.
IV POSOUZENÍ PODPORY
(36)
Na základě výše uvedených skutečností a argumentů Řecka a ostatních třetích stran posoudí Komise v následujícím oddíle dotyčná opatření. Komise za prvé posoudí existenci podpory v šetřených opatřeních, aby zjistila, zda jde o podporu, či nikoli (pododdíl IV.a). Pokud opatření skutečně obsahuje podporu, posoudí Komise za druhé její slučitelnost s vnitřním trhem (pododdíl IV.b).
IV.a. EXISTENCE PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
(37)
Ke zjištění, zda opatření představuje podporu, musí Komise posoudit, zda sporné opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že: „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(38)
S ohledem na toto ustanovení Komise níže posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos představují státní podporu.
OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
a. Zvýhodnění
(39)
Pokud stát prodá určitý majetek za cenu nižší, než je tržní hodnota, poskytne kupci (který získá majetek za dotovanou cenu) zvýhodnění, jež může představovat státní podporu. Určitý majetek je naopak prodán za tržní hodnotu (a státní podpora je tak vyloučena), pokud je cena stanovena nezávislým odhadcem a odpovídá prodejní ceně nebo pokud k prodeji dojde pomocí soutěžního, otevřeného, transparentního a bezpodmínečného nabídkového řízení a je vybrána nejvyšší nabídka (16).
(40)
V tomto konkrétním případě byly doly Cassandra prodány bez veřejné soutěže či jakéhokoli ocenění. Aby se stát vyhnul poskytnutí podpory, musí jednat jako racionální soukromý majitel, jenž se snaží maximalizovat zisk, tzn. jako „prodejce v tržním prostředí“, a snažit se o co nejlepší finanční výsledek prodeje. V tomto konkrétním případě tudíž Komise posoudila, zda řecký stát jednal jako prodejce v tržním prostředí.
(41)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že environmentální a sociální hlediska by měla také platit jako kritéria tržního hospodaření, protože se týkají obrazu společnosti a spokojenosti zaměstnanců. Podle jejich názoru toto tvrzení potvrzuje skutečnost, že společnost TVX Hellas jako hospodářský subjekt v tržním prostředí také zohlednila pracovní a environmentální hlediska vyplacením vyrovnání svým zaměstnancům, a to včetně za minulé závazky v oblasti životního prostředí (závazky z období před prodejem z roku 2003). Tvrdí, že stejným způsobem by prodejce v tržním prostředí souhlasil se sníženou cenou, aby uspokojil environmentální a sociální požadavky.
(42)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Environmentální a sociální hlediska jsou již svou podstatou záležitosti veřejné politiky, kterými se zabývají veřejné orgány. Prodejce v tržním prostředí může nejvýše v omezeném rozsahu zohledňovat nezaměstnanost a životní prostředí, aby chránil nebo pěstoval svou podnikatelskou pověst sociálně odpovědného subjektu nebo subjektu s odpovědností za životní prostředí, ale ne výrazně na úkor svých finančních zájmů. Každopádně by racionální prodejce v tržním prostředí posoudil a kvantifikoval v souvislosti s prodejem každou platbu nebo náklad plynoucí z těchto hledisek, aby rozhodl, jak by mohly ovlivnit přijatelnou cenu. V tomto konkrétním případě Komise zjišťuje, že smlouva neobsahuje žádná taková finanční upřesnění a že Řecko neprokázalo, že by v době prodeje bylo provedeno jakékoli vyhodnocení podobných finančních nákladů.
(43)
Řecké orgány a příjemce také tvrdí, že doly měly zápornou tržní hodnotu, což prokazuje skutečnost, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu.
(44)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. TVX Hellas ukončila své podnikání v dolech Cassandra kvůli zrušení povolení k těžbě státní radou. Ovšem v době prodeje Řecku společností TVX Hellas měl důl v lokalitě Stratoni platné povolení k těžbě (viz 13. bod odůvodnění), zatímco povolení dolu v Olympii bylo nadále zrušené. Komise se proto domnívá, že rozhodnutí TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem její značné investice do dolu v Olympii. Jednání TVX Hellas se proto týkalo hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(45)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Pokud jde o životní prostředí, tvrdí, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Pokud jde o zaměstnanost, řecké orgány a příjemce uznávají, že v kupní smlouvě nebylo žádné ustanovení o minimálním počtu pracovních míst, ale tvrdí, že není možné kvantifikovat závazek ohledně zachování pracovních míst a že těžba vyžaduje značný počet pracovníků.
(46)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zjišťuje, že hodnota prodávaného majetku nebyla před prodejem žádným způsobem oceněna a že prodej nebyl uskutečněn pomocí otevřeného postupu, ale prostřednictvím přímého kontaktu s kupcem. Pokud jde o environmentální náklady, které by Řecko údajně muselo nést, Komise zjišťuje, že ve smlouvě ani v žádném dokumentu z té doby neexistuje žádná stopa po těchto nákladech. Komise také zaznamenává, že kromě povinností v oblasti ochrany životního prostředí stanovených platnými právními předpisy nebyly kupci uloženy žádné dodatečné povinnosti. Komise se domnívá, že pokud by environmentální náklady musely být zohledněny při stanovení prodejní ceny, posuzoval by je soukromý prodejce pečlivě před určením prodejní ceny a kvantifikoval by je. Řecko neprokázalo, že by v době prodeje takové vyhodnocení a kvantifikaci provedlo nebo že by takové environmentální náklady jiným způsobem zohlednilo.
(47)
Komise také zaznamenává, že kupní smlouva z roku 2003 neobsahuje doložku, která by po kupci požadovala zachování nebo vytvoření minimálního počtu pracovních míst. Komise proto nemůže uznat tvrzení, že kupec byl zatížen povinností zachovat více pracovních míst, než bylo hospodářsky nutno, protože kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost zachovat konkrétní počet pracovních míst. Komise se tak domnívá, že z hlediska soukromého prodejce nemůže být žádné tvrzení o počtu pracovních míst nebo o zajištění zaměstnanosti důvodem pro prodejní cenu, která je nižší než tržní hodnota dolů.
(48)
Na základě 46. a 47. bodu odůvodnění proto Komise nemůže uznat tvrzení Řecka a příjemce uvedená ve 45. bodě odůvodnění.
(49)
Pokud jde o zajištění zaměstnanosti a ochranu životního prostředí (viz 45. bod odůvodnění), Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků. Hellenic Mining Watch také tvrdí, že společnost Ellinikos Xrysos byla zvýhodněna, protože článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva.
(50)
Pokud jde o druhé výše uvedené tvrzení Hellenic Mining Watch, Komise zaznamenává, že kupní smlouva z roku skutečně zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Komise se domnívá, že výše uvedené ustanovení smlouvy neposkytuje Ellinikos Xrysos zvláštní zvýhodnění nezávislé na kupní ceně. Doložky rozdělující různé finanční závazky z minulosti mezi prodejce a kupce nejsou v soukromých smlouvách neobvyklé. Strany podílející se na prodeji berou při stanovení prodejní ceny koneckonců takové doložky v úvahu. Zásadní otázkou v tomto případě proto zůstává, zda prodej při zohlednění jeho podmínek odrážel tržní cenu dolů.
(51)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění, protože cena zaplacená Ellinikos Xrysos se rovnala účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce společnosti TVX Hellas, která vlastnila doly Cassandra před řeckým státem.
(52)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise se domnívá, že účetní hodnota u společnosti TVX Hellas nemůže být brána v úvahu pro posouzení hodnoty aktiv, protože je výsledkem odpisů hodnoty v účetnictví společnosti z důvodů zdanění (17) a představuje účetní hodnotu aktiv. Podle ustálené judikatury (18) není účetní hodnota vždy stejná jako tržní hodnota, pokud se jedná o ocenění aktiv za účelem stanovení jejich ceny při prodeji. Dotyčná aktiva tak byla převedena jako taková a odpisy provedené jejich předchozím vlastníkem se týkaly pouze jeho vlastního účetnictví a zdanění.
(53)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňují kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Ta by požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit.
(54)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že cena zaplacená Řeckem společnosti TVX Hellas byla výsledkem vzájemného vyrovnání pohledávek obou stran. Komise také zaznamenává, že pohledávka společnosti TVX Hellas vůči Řecku dosahovala částky 293,5 milionu EUR (viz 15. bod odůvodnění). Podle tohoto způsobu uvažování by v případě, kdy by pohledávky obou stran byly jiné, mohl být jiný i konečný výsledek vyrovnání, a to i v případě, kdyby byl spojen s prodejem stejných aktiv. Komise se proto domnívá, že vyrovnání pohledávek není reprezentativní pro hodnotu prodaných aktiv.
(55)
Komise zároveň zaznamenává, že obě strany předložily požadavky spočívající v žádostech o vyrovnání. Požadavek Řecka se zejména týkal škod na životním prostředí údajně způsobených společností TVX Hellas. Požadavek společnosti TVX Hellas se týkal výdajů na ochranu životního prostředí a investičních ztrát, které společnost údajně utrpěla kvůli zrušení povolení k těžbě v roce 2002. Komise také zaznamenává, že hodnota aktiv nebyla v době výše uvedeného vyrovnání žádným způsobem posouzena. Cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla proto spojena s údajnými závazky obou stran, a nikoli s hodnotou aktiva.
(56)
Komise konečně zaznamenává, že rozhodnutí společnosti TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem jejích značných investic do dolu v Olympii, a tedy s hodnotou investice do dolu v Olympii, a nikoli s hodnotou dolu v lokalitě Stratoni. Společnost Ellinikos Xrysos žádné podobné investice neučinila, a tak nebyla nezdarem těchto investic dotčena. Komise se tak domnívá, že cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla pouze výrazem obchodního vztahu mezi TVX Hellas a Řeckem a konkrétní situace společnosti TVX Hellas v době prodeje. Nemohla proto představovat samostatné obchodní ujednání, jakým bylo ujednání mezi Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(57)
Vzhledem k předchozímu (54. až 56. bod odůvodnění) dochází Komise k závěru, že neexistuje žádná spojitost mezi vyrovnáním pohledávek mezi Řeckem a TVX Hellas a hodnotou aktiva.
(58)
Na základě výše uvedeného a za účelem zjištění, zda prodejní cena vyjadřovala tržní hodnotu aktiv, rozdělila je Komise do tří kategorií: a) doly, b) pozemky a c) nerostné zásoby. Pro výpočet tržní hodnoty aktiv se Komise spolehla na zprávu Behre Dolbear (viz 19. bod odůvodnění). Pokud jde o pozemky, Komise ověřila hodnotu uvedenou ve zprávě pomocí ceny zaplacené za dotyčné pozemky při předchozí veřejné soutěži v roce 1995 (viz 11. bod odůvodnění).
(59)
Řecko a příjemce tvrdí, že zprávu Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože jejím cílem bylo přilákat pozornost investorů. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože přilákání pozornosti investorů je hlavní a oprávněný cíl každé zprávy o ocenění vypracované pro hospodářské subjekty v tržním prostředí, kteří hledají finanční prostředky na finančních trzích. Ověřovat platnost každého ocenění je sice zásadní, ale pouhá skutečnost, že zpráva o ocenění má přilákat investory, nestačí k jejímu zpochybnění.
(60)
Řecko a příjemce také tvrdí, že zprávu nelze brát v úvahu, protože její referenční okamžik (červen 2004) není stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003).
(61)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear je skutečně datována dne 30. června 2004, ovšem její obsah lze považovat soudobý s prodejem z prosince 2003, protože je založena na kolísání cen kovů v období 1993-2003.
(62)
Řecký stát a Ellinikos Xrysos tvrdí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože za účelem výpočtu celkové hodnoty společnosti zpráva uvádí podrobné posouzení hodnoty prodaných aktiv na podrobně rozepsaném základě.
a.a Výpočet hodnoty dolů
a.a.1. Tvrzení týkající se hodnoty dolů
(63)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Tvrdí také, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 odrážela hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože byl jediný v provozu. Řecko zejména souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(64)
Komise zaznamenává, že rozhodnutí o zrušení z roku 2002 měla dopad pouze na hodnotu dolu v Olympii, protože v době prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a tudíž měl určitou hodnotu. TVX Hellas zároveň přerušila provoz kvůli nezdaru své investice v oblasti těžby zlata, když byla zrušena povolení k těžbě v dolu v Olympii. Její jednání se proto týkalo pouze hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(65)
Pokud jde o lokalitu ve Skouries, řecké orgány a příjemce tvrdí, že zde nikdy nedošlo k žádné těžební činnosti nebo k investicím, s výjimkou důlního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003, a že zřízení těžebního zařízení v této lokalitě vyžaduje značné investice.
(66)
Komise zaznamenává, že lokalita ve Skouries neměla povolení k těžbě nebo připravenou těžební infrastrukturu. Řecké orgány a příjemce ale nepředložili žádnou informaci nebo zásadní argument, který by prokázal, že provoz ve Skouries nebyl úředně povolen nebo nebyl hospodářsky proveditelný. Podle zprávy Behre Dolbear představovaly v roce 2004 kapitálové náklady na rozvoj dolu ve Skouries a jeho výstavbu částku 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR. Behre Dolbear ve své zprávě vyjadřuje názor, že se jedná o náklady „přiměřené“. Komise se proto domnívá, že v případě Skouries neexistovaly žádné úřední nebo ekonomické překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu důlní infrastruktury a provozování těžby.
(67)
Na základě výše uvedeného (63. až 66. bod odůvodnění) se Komise domnívá, že v době prodeje byla tržní hodnota dolu v Olympii skutečně ohrožena rozhodnutími o zrušení z roku 2002, zato tržní hodnota dolů ve Stratoni a Skouries ohrožena nebyla. V době prodeje z roku 2003 bylo proto možno provést odhad tržní hodnoty dolů Cassandra.
a.a.2. Výpočet hodnoty dolů
(68)
Za účelem výpočtu hodnoty dolů Cassandra přistoupila Komise k přezkumu každého ze tří dolů, které tvoří doly Cassandra (Stratoni, Olympie a Skouries), z následujících dvou stránek: a) hodnoty dolu, jež musí být založena na hospodářských faktorech existujících v době prodeje, a b) provozuschopnosti dolu z hlediska vytvoření výše zmíněné hodnoty. Na základě těchto dvou faktorů dospěla Komise k závěru, že doly ve Stratoni a Skouries měly určitou hodnotu, již by bylo možno zjistit, zatímco hodnotu dolu v Olympii bylo v době prodeje z roku 2003 obtížné stanovit.
(69)
Za účelem ocenění hodnoty dolů použila Komise zprávu Behre Dolbear. Pro výpočet spravedlivé tržní hodnoty dolů Cassandra používá zpráva tři metody: a) ocenění na základě příjmového přístupu (19), b) ocenění na základě souvisejících transakcí (srovnatelných prodejů) a c) přístup na základě tržní kapitalizace (20). Hodnoty, k nimž se dospěje použitím těchto tří metod, jsou následující: a) 130,3 - 402,5 milionu USD čili 107,2 - 331,1 milionu EUR, b) 504,7 milionu USD čili 415,2 milionu EUR a c) 614,9 milionu USD čili 505,9 milionu EUR. Rozpětí ocenění v případě příjmového přístupu je zapříčiněno použitím různých cenových scénářů (viz 72. bod odůvodnění). Z těchto tří metod se Komise držela příjmového přístupu. Důvody jsou shrnuty v níže uvedené tabulce:
Tabulka
Důvody pro použití příjmového přístupu
Příjmový Přístup
Související Transakce
Tržní Kapitalizace
Příjmový přístup poskytuje podrobné hodnoty pro každý ze tří těžebních závodů na základě cen kovů známých v době prodeje dolů. Při oceňování hodnoty aktiva při transakci mohou být zohledněny pouze faktory platné v okamžiku transakce.
Výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické. Podle Behre Dolbear je metoda souvisejících transakcí kontroverzní, protože každé rudné ložisko, a to i stejného nerostu, se do určité míry liší od jiných ložisek z hlediska mineralogie, těžebních podmínek, metalurgie, životního prostředí, sociálních otázek, jakosti rudy atd.
Zpráva Behre Dolbear obsahuje také poznámku American Appraisal Associates ohledně metody tržní kapitalizace, podle které se tržní kapitalizace doporučuje jako sekundární metoda ocenění, nebo-li jako přibližný odhad vhodný pro kontrolu ocenění provedených pomocí primární metody.
U příjmového přístupu se jedná o primární metodu ocenění, a tudíž o spolehlivější metodu. V tomto konkrétním případě k tomu metoda tržní kapitalizace ověřuje pouze hodnotu vyplývající z tržních kapitalizací v první polovině roku 2004, které nelze přijmout, protože se jedná o informace až z doby po prodeji. Metodu tržní kapitalizace proto nelze použít ani jako sekundární metodu ocenění.
Behre Dolbear zřejmě přikládá větší důvěryhodnost hodnotě získané pomocí příjmového přístupu, protože uvádí: „Behre Dolbear po léta kladla zvláštní důraz na hodnotu získanou pomocí příjmového přístupu“ (shrnutí hodnot na straně 43 zprávy Behre Dolbear).
(70)
Řecko souhlasí s tím, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a to pouze při zohlednění jejího data (30. červen 2004) a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(71)
Na základě příjmového přístupu odhaduje Komise hodnotu dolů v době prodeje z roku 2003 následovně (viz 72. až 79. bod odůvodnění).
(72)
Příjmový přístup odhaduje spravedlivou tržní hodnotu dolů Cassandra na zprovoznitelné úrovni (21) prokázané provozem dolů, a to s přesně stanovenými náklady a prokázanými a pravděpodobnými zásobami (22). Pro určení hodnoty používá zpráva tři různé scénáře založené na cenách platných v následujících obdobích: a) průměr za období 1993-2003, b) pouze první polovina roku 2004 a c) průměr za období 1993-2003 a první polovina roku 2004 (děleno 2). Komise se domnívá, že může zohlednit pouze scénář průměru za období 1993-2003, a nikoli dva další, protože tento scénář vychází z cen a nákladů známých v době prodeje, k němuž došlo v prosinci 2003. Historické ceny v letech 1993 až 2003 použité společností Behre Dolbear navíc nevykazují za celé období 1993-2003 žádný zvláštní trend, tzn. že během různých let kolísají, a Komise se proto domnívá, že průměr za období 1993-2003 vyjadřuje lépe historický vývoj na trhu s kovy. Ceny v první polovině roku 2004 mimoto nevypovídají o hodnotě dolů, protože se jedná o okamžitý obrázek bez zohlednění kolísání. Zohlednění kolísání je přitom zásadní pro minimalizaci dopadu neobvyklých výkyvů nebo náhodných událostí a získání spolehlivého obrazu o hodnotě dolů.
(73)
Řecko a příjemce tvrdí, že společnost Behre Dolbear oceňuje čistou aktuální hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(74)
Komise konstatuje, že na odděleném základě dosahují čisté aktuální hodnoty (na zprovoznitelné úrovni) přidělené v rámci příjmového přístupu třem důlním projektům následující částky: a) Olympie: -28,79 milionu USD, tj. -23,7 milionu EUR, b) Stratoni: 10,48 milionu USD, tj. 8,6 milionu EUR, a c) Skouries: 15,72 milionu USD, tj. 12,9 milionu EUR. Součet těchto tří hodnot se rovná záporné hodnotě ve výši -2,59 milionu USD.
(75)
Komise přesto neuznává výše uvedené tvrzení Řecka a příjemce. Z výše uvedených hodnot zaznamenává, že čistá aktuální hodnota (na zprovoznitelné úrovni) byla u dolu Olympie v době prodeje skutečně záporná. Nicméně se domnívá, že záporná čistá aktuální hodnota dolu v Olympii znamená, že v době prodeje by byl záporný předpokládaný zisk vyplývající z provozování dolu při úrovni cen pozorovaných za předchozích 11 let. Vzhledem k ceně zlata by se každý vlastník dolu v Olympii rozhodl důl neprovozovat a snažil by se co možná nejvíce vyhnout ztrátám. Jak je prokázáno, mohl kupec neprovozováním dolů omezit ztráty na 5,5 milionu EUR, což představuje výši nákladů, které musel nést ze smlouvy z důvodů ochrany životního prostředí a údržby. Z této pouhé skutečnosti ale nelze vyvozovat, že by hodnota dolu v Olympii měla být oceněna na -5,5 milionu EUR, protože z vlastnictví dolu v zásadě vyplývají i různé možnosti: vlastník může důl provozovat v příhodné době (ceny zlata jsou dostatečně vysoké) a rozhodnout se ho ve zlých časech neprovozovat (ceny zlata nejsou dostatečně vysoké). Společnost Ellinikos Xrysos se proto mohla rozhodnout převzít důl jako součást balíčku dolů Cassandra nebo s výhledem, že bude později schopna provést nutné investice do dolu v Olympii, aby obnovila ziskovou těžbu, pokud ceny zlata dosáhnou úrovně (značně) převyšující úroveň v období 1993-2003.
(76)
Získat spolehlivý odhad této opční hodnoty je skutečně obtížné. A co je ještě důležitější, každá podobná hodnota by musela být upravena, aby zohlednila (možná vysokou) pravděpodobnost, že i v případě, kdy by ceny zlata byly dostatečně vysoké, aby zajistily ziskový provoz, by nemuselo být uděleno povolení k těžbě. Jak je uvedeno výše (viz 12. bod odůvodnění), povolení k těžbě a získávání zlata v Olympii bylo zrušeno z environmentálních důvodů, které byly považovány za závažné. Bylo by proto vhodné nahlížet na Olympii jako na důl, u nějž je možno opatrně odhadnout opční hodnotu jako nulovou. Čistou hodnotu dolu v Olympii je proto nutno ocenit na -5,5 milionu EUR.
(77)
Komise se naopak domnívá, že se jednotlivé hodnoty dolů ve Stratoni a Skouries rovnají částce 21,5 milionu EUR, což představuje součet hodnot obou dolů podle zprávy Behre Dolbear (8,6 milionu EUR a 12,9 milionu EUR - viz 74. bod odůvodnění), protože:
a.
důl ve Stratoni měl platné povolení k těžbě, vytvořenou těžební infrastrukturu a kladnou hodnotu plynoucí z jeho provozování (kladnou čistou aktuální hodnotu), a byl tak v době prodeje funkční;
b.
pokud jde o Skouries, Komise se domnívá, že neexistovaly žádné úřední nebo hospodářské překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu těžební infrastruktury a provozování těžby; důl ve Skouries měl také kladnou hodnotu vyplývající z jeho provozování (kladná čistá aktuální hodnota).
(78)
Řecko a příjemce tvrdí, že hodnotu dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Komise nepřijímá toto tvrzení, protože důl ve Stratoni vlastnil v době prodeje platné povolení k těžbě, jak je prokázáno výše. Výše je rovněž prokázáno, že pro udělení povolení k těžbě pro důl ve Skouries neexistovaly žádné úřední překážky. Náklady na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries se omezovaly na honoráře geologům a dalším odborníkům za přípravu studií požadovaných pro povolení a poplatky za záruku požadovanou příslušným ministerstvem. Podle dokumentace předložené řeckými orgány dosahovaly výše uvedené náklady jednorázově částky přibližně 5 000 EUR a navíc nejvýše 600 000 EUR za rok. Ve srovnání s celkovými kapitálovými náklady na rozvoj dolu a výstavbu ve Skouries, které dosáhly v roce 2004 částky 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění), považuje Komise tyto částky za nízké. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady na povolení k těžbě nepředstavovaly překážku pro společnost ochotnou do dolu ve Skouries investovat. Komise rovněž zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear zahrnuje do výpočtu čisté aktuální hodnoty dolu také „správní“ náklady. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady (na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries) byly ve zprávě Behre Dolbear zohledněny.
(79)
Na základě předchozího je hodnota dolů odhadnuta na 16 milionů EUR pro všechny tři doly (21,5 milionu EUR - 5,5 milionu EUR).
a.b Výpočet hodnoty pozemků
(80)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků.
(81)
Vzhledem k výše uvedenému považuje Komise dotyčné pozemky za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu, a to vzhledem k zvláštní povaze těžební činnosti (znečištění, rozrušení životního prostředí atd.), která činí z možnosti obchodovat s tímto aktivem odděleně od dolů spornou záležitost.
(82)
Komise se ale přesto domnívá, že každé obchodní aktivum má určitou hodnotu, protože přispívá nebo může přispívat k činnosti společnosti a k vytváření příjmů. Doly Cassandra představovaly v době prodeje provozuschopný podnik, a Komise má proto za to, že pozemky mohly být využívány k provozu dolů, a měly tak určitou hodnotu. Komise proto nemůže uznat tvrzení předložené Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(83)
Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn.
(84)
Komise ale konstatuje, že zpráva Behre Dolbear pozemky zohledňuje, a to odděleně od dolů. Zpráva Behre Dolbear považuje pozemky za jiné než nerostné aktivum dolů Cassandra a nezávisle na příjmovém přístupu je oceňuje na 6 milionů EUR (23).
(85)
Behre Dolbear ale ve své zprávě uvádí, že se u hodnoty přisouzené pozemkům jedná o hodnotu uvedenou společností Ellinikos Xrysos a že sama pozemky neoceňovala. Komise proto musí tuto hodnotu ověřit.
(86)
Komise za tím účelem použila cenu zaplacenou za pozemky při veřejné soutěži z roku 1995 na prodej dolů Cassandra společnosti TVX Hellas (viz 11. bod odůvodnění). Nejedná se o primární, ale o sekundární výpočet za účelem ověření platnosti hodnoty uváděné ve zprávě Behre Dolbear (6 milionů EUR).
(87)
Řecké orgány souhlasí s tím, že hodnota stanovená při veřejné soutěži z roku 1995 může být brána v úvahu a že hodnotu pozemků lze považovat za nezměněnou. Komise zaznamenává, že v souvislosti s prodejem dolů Cassandra společnosti TVX Hellas v roce 1995 byla za pozemky stanovena cena ve výši 1,2 miliardy GRD. Komise zdůrazňuje, že pro pozemky dolů Cassandra neexistují žádné platné cenové reference nebo cenové indexy a že tyto pozemky jsou považovány za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu (viz 81. bod odůvodnění). Pokud by podobné platné cenové reference nebo cenové indexy existovaly, bylo by možné vypočítat aktualizovanou referenční hodnotu. Jelikož neexistují, považuje Komise cenu z roku 1995 v tomto konkrétním případě za nejlepší dostupné ocenění. Komise proto bere výchozí částku ve výši 1,2 miliardy GRD čili 3,5 milionu EUR (při použití směnného kurzu 340,75 GRD za 1 EUR, za kterého Řecko přistoupilo v roce 2001 k eurozóně) za spravedlivou tržní hodnotu pozemků.
(88)
Po roce 1995 získala společnost TVX Hellas dalších 70 parcel (v období 1997-2000, a to především v roce 1998 a 1999). Komise zaznamenává, že pořizovací hodnota těchto 70 dodatečných parcel dosahuje výše 1,1 milionu EUR, jak je uvedeno v účetních závěrkách TVX Hellas. Komise považuje tuto pořizovací cenu za tržní, protože ji stanovil trh. Sečtením obou výše uvedených hodnot (3,5 milionu EUR a 1,1 milionu EUR) lze stanovit celkovou spravedlivou tržní hodnotu pozemků na 4,6 milionu EUR.
(89)
Tato částka ve výši 4,6 milionu EUR představuje jmenovitou hodnotu pozemků v roce 2003, která vychází z cen v roce 1995 a v období 1997-2000. Komise se domnívá, že je nutno tuto hodnotu upravit v souladu s řeckým všeobecným indexem cen průmyslové výroby za období 1995-2003 a 1998-2003. Je použit index cen průmyslové výroby, protože dotyčné pozemky jsou aktivem průmyslové společnosti a úprava musí odpovídat cenovým změnám v odvětví průmyslu. Tato úprava prodejních cen z roku 1995 a období 1997-2000 vede ke konečné částce ve výši 5,9 milionu EUR v prosinci 2003.
(90)
Komise konstatuje, že výše uvedená hodnota ve výši 5,9 milionu EUR je téměř totožná s hodnotou ve výši 6 milionů EUR uváděnou Behre Dolbear v její zprávě o ocenění (viz 84. bod odůvodnění). Komise se domnívá, že tato těsná shoda potvrzuje spolehlivost ocenění pozemků společností Ellinikos Xrysos, které použila zpráva Behre Dolbear, a opravňuje tak použití částky ve výši 6 milionů EUR jako spravedlivé tržní hodnoty v prosinci 2003.
a.c Výpočet hodnoty nerostných zásob
(91)
Prodej z roku 2003 zahrnoval také množství nerostných zásob s koncentráty zlata (24). Řecké orgány a příjemce tvrdí, že výše uvedené zásoby měly v roce 2003 zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým souvisejícím nákladům.
(92)
Řecké orgány předložily výpočet cenového prahu rentability, při kterém by se těžba výše uvedených zásob stala ziskovou. Vzhledem ke koncentraci zlata v rudě, tzn. 0,7 unce zlata na tunu rudy, a ceně zlata dne 12. prosince 2003, tzn. 407 USD za unci, dosahovala hodnota zlata koncentrovaného ve zlatonosné rudě částky 284,9 USD na tunu. Řecké orgány také předložily údaje o nákladech spojených s těžbou výše uvedených zásob: provozní náklady ve výši 245 USD na unci a 171,5 USD na tunu, dopravní náklady ve výši 50 USD na tunu, pokuty za čištění ve výši 270 USD na tunu a výrobní poplatky ve výši 5 USD na unci a 4,1 USD na tunu. Součet výše uvedených údajů vede k záporné prodejní ceně ve výši -210,7 USD za tunu.
(93)
Komise výše uvedený výpočet ověřila. Domnívá se, že kvůli výše uvedeným důvodům ceny a nákladů nebyla cena nerostných zásob v době prodeje zisková. Těžba zásob zlatonosných rud by snad bývala mohla být zisková, kdyby se změnily přepravní náklady nebo by se dalo předpokládat, že se změní, to však bylo nepostižitelné. Ani zpráva Behre Dolbear hodnotu zásob zlatonosných rud neuvádí. Komise se proto domnívá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat.
(94)
Hellenic Mining Watch uvádí, že zásoby zlatonosných rud mají výraznou hodnotu, která dosahuje částky 80 milionů EUR. Komise zaznamenává, že Hellenic Mining Watch nepředložila žádné důkazy nebo údaje, které by tuto hodnotu ve výši 80 milionů EUR prokazovaly. Na tomto základě a vzhledem k výše uvedenému výpočtu, ze kterého vyplývá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat, Komise tvrzení Hellenic Mining Watch zamítá.
(95)
Komise zaznamenává, že aktiva prodaná v prosinci 2003 zahrnovala také dvě ložiska olova a zinku. Zpráva Behre Dolbear obsahuje odhad hodnoty stávajících koncentrátů olova a zinku k 30. červnu 2004 (25). Tento odhad je oddělen od výpočtu čisté aktuální hodnoty dolů a není součástí ocenění v rámci příjmového přístupu. Poskytuje údaj o čistém výnosu majitele dolu z tavení (26): za prvé se hodnota obsahu kovu (olova, stříbra a zinku) vypočítává na základě aktuálních cen a dostupných množství; za druhé se uplatňuje „platební rozvrh tavení“ (náklady na další zpracování, které kupec nerostů účtuje jejich producentovi), jenž zohledňuje konkrétní podmínky pro odvození těchto nákladů (konkrétní míry znehodnocení, náklady na zpracování a rafinování, dopravné); a na závěr je platební rozvrh tavení odečten od výše uvedené hodnoty obsahu kovu (27).
(96)
Komise zaznamenává, že výše uvedená metoda je standardní metodou pro výpočet úhrad za kovy. Komise proto použije výše uvedenou metodu pro odhad tržní hodnoty nerostných ložisek, které společnost Ellinikos Xrysos získala v prosinci 2003, a bude přitom vycházet z množství nerostů v ložiscích a cen kovů v prosinci 2003 (28). Uplatněním výše uvedené metody pro množství nerostů, ceny kovů v prosinci 2003 a konkrétních ustanovení platebního rozvrhu tavení společnosti Ellinikos Xrysos dochází Komise k závěru, že tržní hodnota nerostných ložisek nabytých společnosti Ellinikos Xrysos v prosinci 2003 dosahovala částky 3,7 milionu USD či 3 miliony EUR (při směnném kurzu 1,2254 USD za 1 EUR ze dne, kdy byly nerostné zásoby Ellinikos Xrysos prodány, tzn. ze dne 12. prosince 2003).
(97)
Komise zaznamenává, že podle sdělení příjemce byla ložiska olova a zinku nabytá v prosinci 2003 prodána v prosinci 2004 (1. prosince 2004 a 31. prosince 2004), tzn. po vypracování zprávy Behre Dolbear. Komise se proto domnívá, že konkrétní okolnosti použitelné pro výše uvedenou metodu (výpočet hodnoty ložisek v červnu 2004, viz 95. bod odůvodnění) platí také pro výpočet hodnoty nerostných ložisek v prosinci 2003, protože k jinému prodeji nerostů, který by mohl vytvořit nové okolnosti, mezi prosincem 2003 a červnem 2004 nedošlo.
a.d Závěr o zvýhodnění
(98)
Z výše uvedeného výpočtu vyplývá celková hodnota dolů Cassandra ve výši 25 milionů EUR, což představuje součet hodnoty dolů (16 milionů EUR), pozemků (6 milionů EUR) a nerostných zásob (3 miliony EUR).
(99)
Tato celková hodnota je výrazně nižší než hodnota uvedená ve zprávě Behre Dolbear jako spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra (500 milionů USD či 411 milionů EUR, viz 19. bod odůvodnění). Hodnota udaná ve zprávě Behre Dolbear byla uvedena v rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení jako příznak, že prodejní cena byla nižší než tržní hodnota dolů.
(100)
Důvodem opuštění hodnoty uvedené ve zprávě Behre Dolbear (500 milionů USD) je, že vyplývá ze dvou metod ocenění, jež nejsou pro tento konkrétní případ vhodné (viz výše uvedená tabulka 1), a to konkrétně metody „souvisejících transakcí“ a metody „tržní kapitalizace“, které nelze přijmout z následujících důvodů: a) výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické: každé nerostné ložisko, a to i v případě stejné komodity, se do určité míry liší od jiných ložisek; b) tržní kapitalizace se doporučuje jako sekundární metoda ocenění či jako přibližný odhad vhodný pro ověření ocenění provedeného za použití primární metody, jako je příjmový přístup, a v tomto konkrétním případě nelze metodu tržní kapitalizace použít ani jako sekundární metodu ocenění, protože ověřuje pouze hodnotu příjmového přístupu vyplývající z tržních kapitalizací během prvního pololetí roku 2004, což nelze přijmout, protože se jedná o údaj až z doby po dni, kdy došlo k prodeji; c) Behre Dolbear přikládá větší důvěryhodnost hodnotě vyplývající z příjmového přístupu.
(101)
Celková hodnota, k níž dospěla Komise (25 milionů EUR), je také podstatně nižší než rozpětí vyplývající z příjmového přístupu (107,2 milionu EUR až 331,1 milionu EUR, viz 69. bod odůvodnění). Důvodem je, že posledně uvedená cena zahrnuje: a) hodnoty aktiv, která nebyla v prosinci 2003 převedena, např. pohledávky, peněžní toky a nerostné zásoby (hodnoty z června 2004 se liší od hodnot z prosince 2003, viz výpočet v 91. až 97. bodě odůvodnění), a b) nerostné zdroje, které zpráva Behre Dolbear označila za spekulativní a nejisté (29) (těžitelný materiál nebo potenciál průzkumu). Posledně uvedené není zahrnuto do peněžních toků při určení čisté aktuální hodnoty v rámci příjmového přístupu (viz 72. bod odůvodnění), který vychází pouze z prokázaných a pravděpodobných zásob a vylučuje všechny ostatní zdroje. Výše uvedené hodnotové rozpětí k tomu také zahrnuje pro důl v Olympii v rámci tří různých cenových scénářů různé hodnoty. Komise tyto hodnoty nepřijímá (viz 72. až 76. bod odůvodnění). A konečně výše uvedené hodnotové rozpětí ovlivňují různé cenové scénáře, z nichž Komise připouští pouze jeden (viz 72. bod odůvodnění).
(102)
Komise dochází k závěru, že v době jejich prodeje společnosti Ellinikos Xrysos dosahovala tržní hodnota aktiv dolů Cassandra výše 25 milionů EUR.
(103)
Komise se domnívá, že hodnota zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos dosahuje výše 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi celkovou spravedlivou tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra (25 milionů EUR) a cenou zaplacenou při prodeji (11 milionů EUR).
(104)
Na základě výše uvedené analýzy argumentů předložených Řeckem a příjemcem a vzhledem k výpočtu tržní hodnoty prodaných aktiv a srovnání této tržní hodnoty s cenou, již Ellinikos Xrysos skutečně zaplatila, má Komise za to, že došlo ke splnění kritéria zvýhodnění.
b. Státní prostředky
(105)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že při prodeji v roce 2003 jednalo Řecko pouze jako prostředník a doly nikdy nevlastnilo. Tvrdí také, že Řecko neobdrželo při prodeji z roku 2003 žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Řecké orgány a příjemce konečně tvrdí, že prodejní transakce v roce 1995 proběhla mezi TVX Hellas a předchozím majitelem, kterým byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci.
(106)
Komise zaznamenává, že se Řecko podílelo aktivně na obou transakcích, které byly uskutečněny prostřednictvím dvou různých smluv. Ve druhé smlouvě na sebe Řecko přebírá povinnosti prodejce, ale má také nárok na příjem z prodeje. Tento příjem byl zaplacen přímo společnosti TVX Hellas, aby se pokryl konkrétní závazek řeckého státu, což znovu prokazuje úlohu Řecka jako prodejce, a nikoli pouhého prostředníka. Pokud jde o tvrzení, že prodej z roku 1995 proběhl mezi TVX Hellas a soukromou společností, považuje jej Komise v otázce státních prostředků v tomto konkrétním případě za nepodstatné, protože toto kritérium je posuzováno pouze u prodeje z roku 2003.
(107)
Komise proto argumenty uváděné řeckými orgány a příjemcem neuznává a má za to, že došlo ke splnění kritéria státních prostředků.
c. Selektivita
(108)
Doly Cassandra byly prodány společnosti Ellinikos Xrysos, a tato společnost tak měla selektivní prospěch z rozdílu mezi prodejní cenou a tržní hodnotou prodaných aktiv. Komise se proto domnívá, že se jedná o selektivní opatření, protože přináší prospěch pouze této konkrétní společnosti.
(109)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(110)
Ellinikos Xrysos působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy hodně obchoduje. Kromě Řecka se zinek, měď, olovo, zlato a stříbro těží v jedenácti členských státech, a to konkrétně ve Spojeném království, Itálii, Finsku, Polsku, Rumunsku, Bulharsku, Španělsku, Irsku, Portugalsku, Švédsku a na Slovensku (30). Se zinkem, mědí, olovem, zlatem a stříbrem se obchoduje ve všech členských státech (31). Dotyčná opatření podpory k tomu poskytla společnosti Ellinikos Xrysos výhodu oproti jejím konkurentům (viz 39. až 104. bod odůvodnění). Pokud státní podpora posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže v obchodu mezi členskými státy, je nutno považovat tyto podniky za postižené touto podporou. Došlo tedy ke splnění kritéria narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy.
(111)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 1
(112)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prodej dolů Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos v roce 2003 představuje státní podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Výše podpory odpovídá částce 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi cenou zaplacenou při prodeji z roku 2003, a to konkrétně 11 milionů EUR, a tržní hodnotou prodaných aktiv v okamžiku prodeje, a to konkrétně 25 milionů EUR.
OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
a. Státní prostředky
(113)
Podle Řecka a příjemce nemá snížení zákonných poplatků dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty, a nikoli veřejní zaměstnanci a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny. Podle Řecka stát nezaplatil žádné zákonné poplatky. Snížení zákonných poplatků je nicméně uvedeno v článku 5 kupní smlouvy, který stanoví, že zákonná práva a poplatky „budou omezeny na 5 % minimálního poplatku stanoveného v příslušných právních předpisech“.
(114)
Komise souhlasí s názorem, že notáři nejsou veřejní zaměstnanci. Na druhé straně Komise zaznamenává, že notáři skutečně poskytují veřejnou službu. Nedostávají ovšem mzdu a jejich příjem pochází výlučně od jejich zákazníků, a nikoli ze státního rozpočtu.
(115)
Komise také zaznamenává, že v kupních smlouvách hradí zákonné poplatky smluvní strany. V tomto konkrétním případě Komise přijímá tvrzení řeckých orgánů, že stát neuhradil výše zmíněné poplatky namísto kupce.
(116)
Komise tak má za to, že snížení zákonných poplatků nezahrnuje státní prostředky, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(117)
Pokud jde o prominutí daně, cílem daní je financovat státní rozpočet. Nevybrání daní proto připravuje stát o prostředky. Komise má tak za to, že prominutí daně zahrnuje státní prostředky.
b. Zvýhodnění
(118)
Komise zaznamenává, že na prodej dolů Cassandra se vztahovaly dvě daně: 1) daň z převodu dolů se sazbou ve výši 5 % a 2) daň z převodu pozemků se sazbou ve výši 7 % až 9 %.
(119)
Ellinikos Xrysos tvrdí, že by uložení daně při prodeji v roce 2003 bylo předčasné, protože kupní smlouva nebyla kvůli doložce o zrušení konečná. Komise toto tvrzení neuznává, protože tato zvláštní doložka o zrušení stanoví zrušení prodeje pouze v případech, kdy smluvní strany nesplní určité závazky, a existuje tedy kvůli zabezpečení platnosti smlouvy. Jedná se o standardní doložku ve většině smluv a neznamená, že smlouvy nejsou konečné. Smlouva navíc stanoví, jak má vstoupit v platnost: její článek 9 stanoví, že smlouva má vstoupit v platnost v den zveřejnění schvalovacího zákona ve Věstníku řecké vlády. Smlouva k tomu nijak nezmiňuje, že by neměla konečný status. Komise se proto domnívá, že smlouva byla skutečně konečná a že příslušné daně měly být uloženy.
(120)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že hodnota dolů byla záporná, a proto bylo nutno motivovat případné kupce. K tomuto tvrzení Komise poznamenává, že hodnota dolů v době prodeje nebyla záporná, ale kladná a dosahovala výše 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění).
(121)
Komise zaznamenává, že podle řeckého horního zákona je převod dolů zdaněn sazbou ve výši 5 % jejich hodnoty a že toto zdanění je použitelné pro transakce „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“). Řecké orgány tvrdí, že u transakcí „s protiplněním“ se jedná o transakce vyvolané nešťastnými událostmi, např. úmrtím majitele, a daň ve výši 5 % je tak použitelná pouze na tyto transakce, a nikoli v tomto konkrétním případě. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože se podle jejího šetření u transakcí „s protiplněním“ jedná o transakce, u nichž nabyvatel určitého aktiva něco vrátí v podobě vyrovnání, a obecněji u nichž existuje určitá forma vyrovnání za akvizici. Jedná se o ustálený a přijatý výklad (32).
(122)
V roce 2003 měly doly tržní hodnotu 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že odpovídající daň z prodeje dolů v roce 2003 měla dosahovat 0,8 milionu EUR.
(123)
Řecko k tomu přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob. Komise k této otázce obdržela dva různé dopisy, jeden od ministerstva financí a druhý od ministerstva životního prostředí, energie a změny klimatu (příslušného pro důlní záležitosti), které si navzájem protiřečí. Komise upozornila řecké orgány na tento rozpor, ale nikdy neobdržela dopis s konečným stanoviskem. Komise proto přijímá informaci podanou ministerstvem financí, které je odpovědné za problematiku zdanění.
(124)
V roce 2003 měly pozemky tržní hodnotu 6 milionů EUR (jak je vypočítáno v 80. až 90. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že z prodeje pozemků v roce 2003 měla vyplynout daň ve výši 0,54 milionu EUR (33).
(125)
Jelikož kupní smlouva z roku 2003 stanovila pro převod nulovou sazbu daně, má Komise za to, že výše uvedená částka (celkem 1,34 milionu EUR) představuje zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos.
(126)
Řecko a příjemce tvrdí, že prominutí daně představovalo částku 38 000 EUR, a bylo proto pod prahem de minimis (34) a neposkytlo kupci zvýhodnění. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože práh de minimis, který byl v době prodeje z roku 2003 ve výši 100 000 EUR, se uplatňuje bez ohledu na podobu podpory nebo sledovaný cíl. Nelze proto napřed od sebe oddělit různá opatření podpory podle jejich obsahu, např. opatření 1 a 2, a potom vzít v úvahu pouze část opatření 2, tzn. prominutí daně. Komise zvážila v tomto konkrétním případě obě opatření podpory a shledala, že obě dohromady zahrnují podpůrné částky přesahující práh de minimis ve výši 100 000 EUR, a v souladu s tím dospěla k názoru, že poskytnutá podpora není v souladu s podmínkami podpory de minimis. Na základě výše uvedeného trvá Komise na závěru, k němuž dospěla ve 125. bodě odůvodnění.
c. Selektivita
(127)
Kritérium selektivity je splněno stejným způsobem jako ve 108. bodě odůvodnění.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(128)
Kritérium narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy je splněno stejným způsobem jako ve 110. bodě odůvodnění.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 2
(129)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prominutí daně představuje státní podporu ve výši 1,34 milionu EUR ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Na druhé straně má Komise za to, že snížení zákonných poplatků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
IV.b. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(130)
Protože opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je nutno posoudit jejich slučitelnost vzhledem k výjimkám stanoveným v odstavcích 2 a 3 uvedeného článku.
(131)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z všeobecného pravidla uvedeného v čl. 107 odst. 1, podle kterého jsou státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(132)
V následující části Komise posoudí slučitelnost opatření v rámci těchto výjimek.
(133)
Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 2 SFEU nejsou v tomto konkrétním případě použitelné: toto opatření nemá sociální povahu, nebylo poskytnuto individuálním spotřebitelům, není určeno k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a nebylo poskytnuto hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením této země.
(134)
Další výjimky jsou uvedeny v čl. 107 odst. 3 SFEU. Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. b), d) a e) jasně nejsou použitelné a řecké orgány se jich nedovolávaly. V následující části posoudí Komise případnou slučitelnost opatření podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c).
(135)
V čl. 107 odst. 3 písm. a) je uvedeno, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, „které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností“. Doly Cassandra leží v oblasti způsobilé pro pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, a společnost Ellinikos Xrysos by tak mohla být případně způsobilá pro regionální podporu.
(136)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře platné v době prodeje z roku 2003 (pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 (35)) stanoví podmínky pro schválení regionální investiční podpory.
(137)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 je cílem regionální podpory zajistit buď produktivní investici (počáteční investici), nebo vytvoření pracovních míst, která souvisejí s investicí.
(138)
Pokud jde o možnost považovat opatření za podporu na tvorbu pracovních míst, je nutno zdůraznit, že pro účely regionální podpory se tvorbou pracovních míst rozumí čistý nárůst v počtu pracovních míst v konkrétní provozovně v porovnání s průměrem po určité období, a veškerá pracovní místa ztracená v průběhu tohoto období tak musí být odečtena od zdánlivého počtu pracovních míst vytvořených v průběhu stejného období. Výše podpory musí být dále stanovena na základě mzdových nákladů a nesmí zejména přesáhnout určité procento nákladů na mzdu zaměstnané osoby, jež se vypočte za období dvou let.
(139)
V souvislosti s těmito požadavky Komise konstatuje, že kupní smlouva obsahovala pouze mlhavou doložku, která ponechávala na uvážení společnosti Ellinikos Xrysos rozhodnutí najmout jakýkoli počet zaměstnanců podle jejích potřeb, a výše uvedené podmínky nebyly tudíž splněny. Komise proto dospívá k názoru, že k vytvoření pracovních míst ve smyslu pokynů nedošlo.
(140)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 definují počáteční investici jako investici do fixního kapitálu, která se vztahuje ke zřizování nové provozovny, rozšíření existující provozovny nebo zahájení činnosti zahrnující zásadní změnu výrobku nebo výrobního procesu v existující provozovně (racionalizací, diverzifikací nebo modernizací) (36).
(141)
Na základě výše uvedené definice v pokynech Komise souhlasí s tím, že akvizice dolu v lokalitě Skouries je počáteční investicí. V době prodeje z roku 2003 neexistovala ve Skouries vytvořená těžební infrastruktura a bylo nutno investovat do fixního kapitálu za účelem zahájení provozu v novém dolu (viz 66. bod odůvodnění).
(142)
Pokud jde o důl ve Stratoni, Komise pochybuje o tom, zda lze prodej aktiv považovat za počáteční investici ve smyslu pokynů (37).
(143)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 lze však považovat za počáteční investici také investici do fixního kapitálu uskutečněnou ve formě koupě provozovny, která byla zavřena nebo která by byla zavřena, pokud by nebyla koupena.
(144)
V tomto ohledu Komise zaznamenává, že Řecko skutečně prokázalo, že doly byly zavřeny nebo by byly zavřeny, pokud by je společnost Ellinikos Xrysos nekoupila (38). Takovou investici by proto bylo možno považovat za počáteční.
(145)
Skutečnost, že je nutno prodej dolů Cassandra považovat za počáteční investici, nicméně neznamená, že je tato investice slučitelná podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Jak je ukázáno v níže uvedeném 146. až 152. bodě odůvodnění, nejsou splněny dvě podmínky stanovené pokyny:
(146)
Za prvé se u prodeje dolů Cassandra jedná o opatření ad hoc. V tomto ohledu pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 výslovně stanoví následující: „Výjimka ze zásady neslučitelnosti, kterou stanoví čl. [107 odst. 1] Smlouvy, může být udělena u regionální podpory pouze v případě, že lze zaručit rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu. […] Jednotlivá platba podpory ad hoc jednotlivému podniku nebo podpora omezená na jednu oblast činnosti může mít velký vliv na soutěž na daném trhu a její vliv na regionální rozvoj bude pravděpodobně příliš omezený. Taková podpora obecně spadá do okruhu specifických nebo odvětvových průmyslových politik a často není v souladu s duchem politiky regionální podpory jako takové. Politika regionální podpory musí zůstat, pokud jde o přidělení produktivních zdrojů mezi různá hospodářská odvětví a činnosti, neutrální. Komise se domnívá, že taková podpora nesplňuje podmínky stanovené v předešlém odstavci, pokud není prokázán opak“ (druhý odstavec bodu 2 pokynů).
(147)
Přestože bylo Řecko v době rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení řízení vyzváno, aby předneslo své stanovisko ohledně slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, Komise konstatuje, že žádným způsobem neprokázalo, že prodej dolů Cassandra zaručil rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu.
(148)
Za druhé musí mít regionální podpora motivační účinek, tzn. musí být skutečnou pobídkou k investování, k němuž by jinak v podporovaných oblastech nedošlo. V tomto duchu pokyny uvádějí, že „režimy podpory musí stanovit, že před zahájením práce na projektu musí být předložena žádost o podporu“ (39). Tato podmínka platí také pro opatření podpory ad hoc (40). Řecko neprokázalo, že příjemce vyhověl výše uvedenému požadavku ani že podal žádost o podporu před zahájením projektu.
(149)
Pokud jde o motivační účinek podpory, Komise navíc zaznamenává, že Řecko neprovedlo pro prodej dolů Cassandra otevřenou a bezpodmínečnou veřejnou soutěž. Komise se domnívá, že by podobná otevřená a bezpodmínečná veřejná soutěž byla ověřením, zda na trhu existují subjekty ochotné do dolů investovat, či nikoli. Jelikož žádná podobná veřejná soutěž neproběhla, zastává Komise názor, že Řecko neověřilo míru ochoty trhu investovat do dolů Cassandra, a tím pádem neověřilo nutnost podpory s motivačním účinkem.
(150)
Komise k tomu zaznamenává, že akvizice dolů Cassandra představovala investici do důlního odvětví. Jedná se o průmysl náročný na kapitál, v němž rozvoj podnikání a provoz vyžadují značné investice. V tomto konkrétním případě představovaly podle zprávy Behre Dolbear kapitálové náklady na rozvoj a výstavbu dolu ve Skouries částku 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění). Komise zaznamenává, že tato částka je značně vyšší než výše dotyčné podpory, a to konkrétně 15,34 milionu EUR (viz sdružené částky ve 111. a 124. bodě odůvodnění). Výše uvedená částka podpory zejména představuje pouhých 7 % nutné investice do jednoho z dolů. Komise k tomu neobdržela žádný důkaz, který by prokazoval, že společnost Ellinikos Xrysos nebyla schopna investovat bez podpory. Řecko a společnost Ellinikos Xrysos se právě naopak dohodly, že Ellinikos Xrysos bude do rozvoje dolů investovat kapitál (41). Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neměla motivační účinek a pro investory přející si získat doly Cassandra nebyla nutná.
(151)
Řecko tedy žádným způsobem neprokázalo motivační účinek dotyčné podpory.
(152)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že prodej dolů Cassandra nevyhovuje prověrce pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, aby mohla být podpora považována za slučitelnou jakožto podpora na počáteční investici.
(153)
Je možno také zvážit, zda nelze podporu prohlásit za slučitelnou jako podporu na provoz podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Pokyny definují podporu na provoz jako podporu zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku. V souladu s pokyny lze podporu na provoz poskytnout ve výjimečných případech v oblastech, které jsou způsobilé podle výjimky v čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(154)
Podle pokynů je ale podpora na provoz podporou „zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku“ (bod 4.15). U stávajících nákladů se jedná o nekapitálové a obvykle se opakující výdaje nutné pro provozování podnikatelské činnosti. Dotyčná podpora nefinancovala stávající náklady v tomto smyslu, ale investici do fixního kapitálu (akvizice dolů a pozemků) a prominutí daně splatné z výše uvedené investice (daň z převodu). Dotyčná podpora tak nefinancovala stávající výdaje. Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neodpovídá definici podpory na provoz ve smyslu pokynů.
(155)
Navíc lze podle pokynů poskytnout podporu na provoz v oblastech, které jsou způsobilé, za předpokladu, že její úroveň proporcionálně odpovídá znevýhodněním, která mají být zmírněna, a je na členských státech, aby prokázaly znevýhodnění a posoudily jejich důležitost. V tomto konkrétním případě nepředložilo Řecko žádné měření nebo výpočet znevýhodnění oblasti a úrovně podpory, aby prokázalo, že je podpora úměrná znevýhodnění.
(156)
Podle pokynů musí být podpora na provoz časově omezená a musí se postupně snižovat. Komise konstatuje, že dotyčný prodej nebyl předmětem žádného časového omezení nebo postupného snižování. Jak prodejní cena, tak prominutí daně, v podobě stanovené v kupní smlouvě, byly určeny a schváleny bez odkazu na jakoukoli časovou lhůtu nebo snížení.
(157)
Komise proto dochází k názoru, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů.
(158)
Komise má tedy za to, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře ze roku 1998.
(159)
Pokud jde o slučitelnost podpory podle obecného nařízení o blokových výjimkách, jež prohlašuje určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem podle článků 107 a 108 SFEU (42), Komise se domnívá, že na základě finančních údajů předložených řeckými orgány se u Ellinikos Xrysos jedná o velký podnik, jak je prokázáno ve výše uvedeném 12. bodě odůvodnění. Podle čl. 1 odst. 5 obecného nařízení o blokových výjimkách je podpora ad hoc velkým podnikům vyloučena z oblasti působnosti nařízení.
(160)
Podle čl. 8 odst. 3 obecného nařízení o blokových výjimkách v případě, že je podpora, na kterou se nařízení vztahuje, poskytnuta velkému podniku, musí členský stát potvrdit materiální motivační účinek podpory na základě dokumentu, který analyzuje životaschopnost projektu nebo činnosti příjemce s podporou a bez ní. Komise žádný podobný důkaz neobdržela.
(161)
Podle obecného nařízení o blokových výjimkách nabytí kapitálového majetku přímo spojeného s provozovnou v případě, že provozovna byla zavřena nebo by byla zavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení, je považováno za způsobilý náklad, pokud transakce proběhla za tržních podmínek. Řecké orgány uznávají, že transakce proběhla bez otevřené, bezpodmínečné a transparentní veřejné soutěže nebo bez nezávislého ocenění tržní hodnoty aktiv dolů Cassandra. Komise se proto domnívá, že dotyčný prodej neproběhl podle tržních podmínek.
(162)
Z toho plyne, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle obecného nařízení o blokových výjimkách slučitelná.
(163)
V čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU je uvedeno, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“, mohou být považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(164)
Komise se domnívá, že výjimka uvedená v čl. 107 odst. 3 písm. c) není v tomto konkrétním případě použitelná a že společnost Ellinikos Xrysos není způsobilá pro podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci. Podle bodu 7 pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1999, které byly použitelné v době prodeje v roce 2003 (43), „není nově vzniklý podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Tak je tomu například v případě, jestliže nový podnik vznikne na základě likvidace předcházejícího podniku nebo jestliže pouze převezme aktiva takového podniku“. Ellinikos Xrysos je společnost, jež vznikla tři dny před nabytím dolů Cassandra. Podpora na restrukturalizaci je navíc podmíněna existencí solidního restrukturalizačního plánu a Řecko žádný podobný plán nepředložilo. Závěr tak zní, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle pravidel podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci slučitelná.
(165)
Pokud jde konečně o podporu na ochranu životního prostředí, společnost Ellinikos Xrysos byla povinna splnit platné environmentální normy. Byla zejména povinna investovat do ochrany životního prostředí a provozovat těžební činnost v souladu s právními předpisy Řecka a EU v oblasti ochrany životního prostředí. Jelikož výše uvedené bylo stanoveno zákonem jako povinné, nebylo nutno poskytovat společnosti Ellinikos Xrysos podporu, aby právním předpisům dostála.
(166)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že dotyčná opatření podpory nejsou slučitelná se SFEU.
(167)
Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla tato aktiva prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představují neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos. Komise má také za to, že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
V ZÁVĚR
(168)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že příslušná opatření představují státní podporu ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(169)
Komise navíc dochází k závěru, že příslušná opatření podpory nejsou slučitelná s vnitřním trhem. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje rovněž neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(170)
Podle Smlouvy o fungování EU a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise poté, co zjistila, že podpora není slučitelná s vnitřním trhem, oprávněna rozhodnout, že dotyčný členský stát musí takovou podporu zrušit nebo upravit (44). Povinnost členského státu zrušit podporu považovanou Komisí za neslučitelnou se společným trhem slouží podle ustálené judikatury Soudního dvora k obnovení dřívějšího stavu (45). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že je tohoto cíle dosaženo, jakmile příjemce vrátí částky poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (46).
(171)
V souladu s touto ustálenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/99 (47) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(172)
Jelikož dotčená opatření jsou považována za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato podpora vrácena za účelem obnovení stavu, který na trhu existoval před jejím udělením. Výchozím okamžikem pro vrácení musí být okamžik, kdy bylo příjemci poskytnuto zvýhodnění, tj. odkdy mohl příslušnou podporu využívat, a příjemce musí uhradit úroky z vymáhané podpory až do jejího úplného navrácení.
(173)
Neslučitelným prvkem podpory příslušných opatření je součet a) rozdílu mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos (14 milionů EUR), a b) výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala musela zaplatit za nabytí aktiv, tj. dolů a pozemků (1,34 milionu EUR). Výše uvedený součet dosahuje částky 15,34 milionu EUR.
(174)
Pokud jde o navrácení, Komise navíc zaznamenává, že článek 4 kupní smlouvy z roku 2003 obsahuje dvě ustanovení o zrušení, ve kterých je upřesněno, že společnost Ellinikos může zrušit prodej v následujících případech: a) správního nebo právního aktu řeckých orgánů, kterým se mění status povolení k těžbě nebo b) soudního rozhodnutí (týkajícího se statusu povolení k těžbě) o zastavení provozu nebo provedení investičního plánu. V obou případech by společnost Ellinikos Xrysos vrátila aktiva řeckému státu a dostala by vrácenu celkovou částku ve výši 11 milionů EUR s možnou dodatečnou odměnou.
(175)
Řecké orgány uvedly, že obě tato ustanovení mohou být uplatněna v případě rozhodnutí Komise o vrácení neslučitelné podpory. Zda tomu tak skutečně je, je otázkou výkladu smlouvy a vnitrostátních právních předpisů. Pokud by však byla tato ustanovení uplatněna, nesmí to mít žádný vliv na povinnost Řecka získat zpět podporu ve výši uvedené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 15,34 milionu EUR, kterou Řecko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Ellinikos Xrysos prodejem aktiv a pozemků pod jejich hodnotou a prominutím návazných daní s cílem zajistit zaměstnanost, chránit životní prostředí a vytvořit motivační pobídku pro případné kupce dolů Cassandra, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Řecko zajistí, aby příjemce navrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly příjemci dány k dispozici, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (48) a nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (49), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Podpora uvedená v článku 1 bude navrácena zpět okamžitě a účinně.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky z podpory, jež má být vrácena), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Řecko bude Komisi informovat o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, jež má být vrácena, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Řecku.
V Bruselu dne 23. února 2011.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 23 de Fevereiro de 2011
relativa ao auxílio estatal C 48/08 (ex NN 61/08) executado pela Grécia a favor da Ellinikos Xrysos SA
[notificada com o número C(2011) 1006]
(Apenas faz fé o texto em língua grega)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2011/452/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE), nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo,
Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, nomeadamente o artigo 62.o, n.o 1, alínea a),
Tendo em conta a decisão através da qual a Comissão decidiu dar início ao procedimento previsto no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE (1) relativamente à medida de auxílio C 48/08 (ex NN 61/08) (2),
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações nos termos das referidas disposições, e tendo em conta essas observações,
Considerando o seguinte:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Em 9 de Julho de 2007, a Comissão recebeu uma denúncia na qual se alegava que a Grécia tinha tomado duas medidas de concessão de auxílio estatal a favor da Ellinikos Xrysos S.A. (a seguir denominada «Ellinikos Xrysos»). Após uma troca de informações, a Comissão deu início, em 10 de Dezembro de 2008, a um procedimento formal de investigação relativamente às alegadas medidas.
(2)
A Grécia apresentou as suas observações sobre a decisão da Comissão de dar início ao procedimento em 23 de Fevereiro de 2009.
(3)
A decisão de início do procedimento foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia em 10 de Março de 2009 (3). Foram recebidas observações de quatro partes interessadas: da Ellinikos Xrysos, a beneficiária das alegadas medidas, em 10 de Abril de 2009; da European Goldfields Ltd, principal accionista da Ellinikos Xrysos, em 10 de Abril de 2009; das organizações sindicais das minas de Cassandra, em 2 de Abril de 2009; do Observatório Grego das Actividades Mineiras, uma sociedade grega cujos fins são a «protecção do ambiente e do público contra as consequências negativas da exploração mineira e a salvaguarda da riqueza nacional» (4), em 6 de Abril de 2009.
(4)
As observações foram comunicadas à Grécia por cartas de 6 de Maio de 2009 e 7 de Julho de 2009. A Grécia respondeu às observações das partes interessadas por cartas de 3 de Junho de 2009, 20 de Julho de 2009 e 23 de Setembro de 2009.
(5)
A Comissão solicitou às autoridades gregas informações adicionais em 19 de Junho de 2009, 11 de Dezembro de 2009 e 22 de Abril de 2010, tendo a Grécia e a Ellinikos Xrysos respondido por cartas de 23 de Julho de 2009, de 29 de Julho de 2009, de 15 de Janeiro de 2010, de 11 de Fevereiro de 2010, de 12 de Fevereiro de 2010, de 4 de Maio de 2010 e de 27 de Maio de 2010. Em Maio de 2010, prosseguiu informalmente a troca de informações, por correio electrónico, entre funcionários da Comissão e as autoridades gregas. Realizaram-se reuniões entre funcionários da Comissão e as autoridades gregas em 11 de Fevereiro de 2009 e 24 de Junho de 2010, e entre funcionários da Comissão e o alegado beneficiário em 2 de Fevereiro de 2009 e 26 de Junho de 2009.
II. DESCRIÇÃO PORMENORIZADA DO AUXÍLIO
II.a. INFORMAÇÕES GERAIS SOBRE RECURSOS MINEIROS E LICENÇAS
(6)
Um direito de exploração mineira é o direito de entrar e de ocupar um determinado terreno para fins de exploração, quer através de escavações subterrâneas quer à superfície, para obtenção dos minérios que aí possam encontrar-se depositados. Esse direito é transferido com a propriedade a explorar, como parte integrante da mesma.
(7)
Um direito de exploração mineira difere de uma licença de exploração mineira, que é uma autorização para desenvolver actividades mineiras. É concedida pelas autoridades competentes, após uma avaliação dos relatórios de viabilidade e dos estudos ambientais apresentados. No caso em apreço, à data da venda de 2003, as licenças de exploração mineira foram concedidas pelo Ministério do Desenvolvimento.
II.b. BENEFICIÁRIO
(8)
A Ellinikos Xrysos é uma grande empresa mineira grega, activa no sector da extracção de ouro, cobre, chumbo, prata e zinco. Em 2009, registou um volume de negócios de 44,7 milhões de EUR (com lucros após impostos de 1,7 milhões de EUR) e empregava cerca de 350 trabalhadores. No momento das medidas de auxílio em causa (ver pontos 11 e 16-18), a Ellinikos Xrysos constituía uma grande empresa porque estava ligada a uma grande empresa. De acordo com a Recomendação 2003/361/CE da Comissão de 6 de Maio de 2003, relativa à definição de micro, pequenas e médias empresas (5): a) a categoria das micro, pequenas e médias empresas (PME) é constituída por empresas que empregam menos de 250 pessoas e cujo volume de negócios anual não excede 50 milhões de EUR ou cujo balanço total anual não excede 43 milhões de EUR (anexo, título 1, artigo 2.o, n.o 1); b) a fim de excluir desta categoria de PME os grupos de empresas cujo poder económico excederia o de uma PME, convém distinguir os diferentes tipos de empresa, consoante a sua autonomia (considerando 9); c) uma «empresa autónoma» é qualquer empresa que não é qualificada como empresa associada (anexo, título 1, artigo 3.o, n.o 1); d) uma «empresa associada» é uma empresa que detém a maioria dos direitos de voto dos accionistas ou sócios de outra empresa [anexo, título 1, artigo 3.o, n.o 3, alínea a)]. No caso em apreço, em Dezembro de 2003 (momento da venda de 2003), 53,3 % das acções da Ellinikos Xrysos (160 000 acções, de um total de 300 000) eram detidas pela sociedade Minas Gregas SA, uma filial da sociedade Aktor SA. Os dois volumes de negócios anuais mais recentes da Aktor, a saber, de 2001 e 2002, atingiram 120,9 milhões e 302,6 milhões de EUR, respectivamente. Por outro lado, os totais dos seus dois balanços anuais mais recentes ascenderam a 151,9 milhões e 260 milhões de EUR, respectivamente (6). Estes valores permitem caracterizar a Aktor como uma grande empresa. Assim, a Ellinikos Xrysos era uma grande empresa à data da execução das medidas de auxílio em causa.
(9)
Os actuais accionistas da Ellinikos Xrysos são a European Goldfields Greece BV (65 % das acções), a Hellas Gold BV (30 % das acções), e a Aktor SA, uma sociedade grega de construção e energia (5 % das acções). A European Goldfields Greece BV e a Hellas Gold BV são filiais da European Goldfields Ltd, uma sociedade canadiana activa nos sectores da aquisição, exploração e desenvolvimento de propriedades mineiras nos Balcãs.
(10)
A Ellinikos Xrysos é proprietária das minas de Cassandra, que explora. Esta sociedade comprou as minas e os respectivos direitos de exploração mineira ao Estado grego em Dezembro de 2003. As minas de Cassandra situam-se no norte da Grécia. Incluem as minas de ouro de Olímpia e Skouries e as minas de cobre-zinco de Stratoni.
(11)
Antes de 2003, as minas de Cassandra eram propriedade da empresa TVX Hellas SA, que as tinha adquirido em 1995 ao Estado grego, através de um concurso público, por 11 000 milhões de dracmas (cerca de 39,8 milhões de EUR (7)).
(12)
Em 2002, o Conselho de Estado grego anulou as licenças de exploração mineira e de transformação do ouro das minas de Cassandra, em particular as de Olímpia e Stratoni. As licenças de exploração mineira e de transformação do ouro de Olímpia foram anuladas por razões ambientais, que foram consideradas graves. A licença de exploração mineira de Stratoni foi anulada devido ao facto de o Estado grego a ter emitido ilegalmente, através de uma entidade que não tinha competência para o fazer.
(13)
Na sequência da referida anulação pelo Conselho de Estado, o Ministério do Desenvolvimento competente na matéria emitiu dois actos relativos a Stratoni: 1) em 7 de Janeiro de 2003, uma ordem de interrupção das actividades em Stratoni; 2) em 29 de Janeiro de 2003, uma ordem de adopção de medidas de segurança suplementares em Stratoni. Em 18 de Fevereiro de 2003, em consonância com a decisão de anulação do Conselho de Estado, o Ministério do Desenvolvimento emitiu outro acto, que autorizava o início das actividades em Stratoni e anulava e os seus actos anteriores, de 7 e 29 de Janeiro de 2003. O acto de 18 de Fevereiro de 2003 era válido no momento da venda das minas à Ellinikos Xrysos.
(14)
Também em consequência da referida anulação das licenças de exploração mineira e de transformação do ouro das minas de Cassandra, a Kinross (uma sociedade mineira canadiana), proprietária da TVX Hellas, suprimiu o seu financiamento, a fim de preservar o valor do seu capital. Este facto forçou a TVX Hellas a apresentar um pedido de falência.
II.c. MEDIDA 1: PREÇO DE VENDA INFERIOR AO VALOR DE MERCADO
(15)
Em 12 de Dezembro de 2003, as minas de Cassandra foram transferidas da TVX Hellas para o Estado grego por 11 milhões de EUR, nos termos de um acordo extrajudicial, no âmbito do qual houve uma compensação de créditos recíprocos (o crédito da TVX Hellas contra o Estado grego elevava-se a 293,5 milhões de EUR). No mesmo dia, o Estado grego vendeu as minas de Cassandra à Ellinikos Xrysos por 11 milhões de EUR, sem uma avaliação prévia dos activos nem concurso público. A venda incluiu: a) as minas de Stratoni, Skouries e Olímpia, assim como os respectivos direitos de exploração mineira; b) os terrenos; c) as reservas minerais; d) os activos fixos (equipamento de extracção e transformação mineira, casas para trabalhadores e edifícios industriais). Segundo as autoridades gregas, a medida tinha por objectivo encontrar um proprietário disposto a explorar as minas e, assim, proteger o emprego e o ambiente.
II.d. MEDIDA 2: ISENÇÃO DE IMPOSTO E REDUÇÃO DOS HONORÁRIOS DOS ADVOGADOS
(16)
As minas de Cassandra foram vendidas pela Grécia à Ellinikos Xrysos através de um contrato entre as duas partes, ratificado pela Lei n.o 3220/2004 (8). Ao abrigo desta lei, a Ellinikos Xrysos foi isenta de qualquer tipo de imposto. Houve, igualmente, uma redução dos honorários dos advogados e outros encargos para apenas 5 % do montante real que, normalmente, devia ter sido pago. Segundo as autoridades gregas, a medida tinha por objectivo incentivar compradores potenciais, porque o valor das minas era negativo.
(17)
De acordo com a legislação grega (9), o imposto sobre a transferência de bens imóveis corresponde a 7 % do valor da propriedade transferida, para os primeiros 15 000 EUR, e a 9 %, para o montante restante. Em conformidade com o Código Mineiro grego (10), o imposto especial sobre a transferência dos direitos de exploração mineira corresponde a 5 % do valor do direito transferido (ou seja, do valor da mina).
(18)
Na presente decisão, a Comissão chegou a um valor total de auxílio de 15,34 milhões de EUR para as medidas 1 e 2, depois de examinar:
a)
O valor de cada uma das três minas (Stratoni, Olímpia e Skouries) que constituem as minas de Cassandra, com base em factores económicos aplicáveis à data da venda e na capacidade de funcionamento dessas minas (ver análise pormenorizada nos pontos 63-79);
b)
O valor dos terrenos das minas de Cassandra, de acordo com o cálculo do relatório de avaliação (ver ponto 19), verificados por confronto com o preço pago pela maior parte destes terrenos num concurso público de 1995 (ver análise pormenorizada nos pontos 80-90);
c)
O valor das reservas minerais adquiridas pela Ellinikos Xrysos através da venda de 2003, com base no mesmo relatório de avaliação (ver análise pormenorizada nos pontos 91-97);
d)
O montante do imposto devido, do qual a Ellinikos Xrysos foi isenta no contrato de venda (ver análise pormenorizada nos pontos 118-124).
(19)
Na decisão de início do procedimento, de 10 de Dezembro de 2008, a Comissão expressou dúvidas de que as minas de Cassandra tivessem sido vendidas pela Grécia à Ellinikos Xrysos pelo seu valor de mercado, uma vez que a venda foi efectuada sem concurso público nem uma avaliação independente dos activos, e de que essa venda abaixo do valor do mercado fosse compatível com o TFUE. A Comissão remeteu para um relatório de avaliação dos activos das minas de Cassandra, emitido em nome da European Goldfields, um accionista da Ellinikos Xrysos. De acordo com esse relatório, o valor de mercado correcto dos activos das minas de Cassandra era de 500 milhões de USD (411 milhões de EUR em 30 de Junho de 2004, à taxa de câmbio de 1,2155 USD/EUR dessa data (11)). O relatório (a seguir denominado «relatório Behre Dolbear») foi emitido pela Behre Dolbear International Ltd, «uma preeminente sociedade internacional de consultoria do sector mineiro», segundo a European Goldfields (12).
(20)
A Comissão expressou igualmente dúvidas quanto à compatibilidade com o TFUE da isenção fiscal e da redução dos honorários dos advogados, que constituíam uma isenção de obrigações financeiras para com o Estado.
III. OBSERVAÇÕES DA GRÉCIA E DAS PARTES INTERESSADAS
III.a. OBSERVAÇÕES DA GRÉCIA E DO BENEFICIÁRIO
(21)
As observações da Grécia e do beneficiário coincidem em grande medida, pelo que a Comissão as apresenta em conjunto, nos parágrafos 22-31.
(22)
De acordo com as autoridades gregas e o beneficiário, a Grécia actuou como intermediário na venda de 2003 só porque a TVX Hellas, que se encontrava em processo de falência, não podia vender as minas directamente à Ellinikos Xrysos. Alegam também que a Grécia nunca foi proprietária das minas e não recebeu qualquer quantia em dinheiro da sua venda em 2003, porquanto os 11 milhões de EUR foram pagos directamente à TVX Hellas. Alegam ainda que, em 1995, a transacção de venda se realizou entre a TVX Hellas e o proprietário anterior, uma sociedade privada em processo de liquidação, e que, por conseguinte, não houve quaisquer recursos estatais envolvidos na venda de 2003.
(23)
Além disso, as autoridades gregas e o beneficiário sustentam que, no momento da venda, o valor de mercado das minas de Cassandra era reduzido ou mesmo negativo devido à prolongada interrupção das actividades e à anulação das licenças de exploração mineira. O valor de mercado negativo das minas podia ser igualmente demonstrado pelo facto de a Kinross, proprietária da TVX Hellas e um operador numa economia de mercado, ter atribuído um valor negativo às minas quando registou perdas significativas do seu investimento. As autoridades gregas e o beneficiário afirmam que o preço positivo pago pela Ellinikos Xrysos, igualmente uma sociedade privada, se justificava por uma cláusula de anulação do contrato, que eliminava o risco do comprador. Além disso, referem que os terrenos adquiridos por uma empresa mineira só podem ser utilizados para actividades de exploração mineira e não têm um valor de mercado, porque a legislação grega confere prioridade à actividade mineira nessas regiões. Por conseguinte, alegam que a redução do valor dos direitos de exploração mineira, devido à prolongada interrupção das actividades e à anulação das licenças de exploração mineira, implicou também uma redução do valor dos terrenos. Por último, no que diz respeito às reservas de ouro que faziam parte dos activos vendidos à Ellinikos Xrysos, alegam que, em 2003, as mesmas tinham um valor negativo, devido ao relativamente baixo preço do ouro e aos relativamente elevados custos conexos, tais como o transporte e a transformação.
(24)
Em aditamento ao que precede e no que diz respeito aos critérios da economia de mercado que devem ser tomados em consideração numa transacção, as autoridades gregas e o beneficiário alegam que esses critérios incluem também preocupações ambientais e sociais ligadas à imagem da empresa e à satisfação do seu pessoal. Este argumento apoia-se no facto de a TVX Hellas, um operador numa economia de mercado, ter tido igualmente em consideração questões laborais e ambientais, mediante o pagamento de indemnizações pertinentes. Argumentam ainda que não vender as minas acarretaria custos ambientais substanciais, a suportar pelo Estado grego, num montante de cerca de 15,7 milhões de EUR. Simultaneamente, referem que o preço pago pela Ellinikos Xrysos se justificava igualmente por critérios de uma economia de mercado, uma vez que correspondia ao preço pedido pela TVX Hellas, uma sociedade privada. Segundo a Grécia e o beneficiário, a TVX Hellas teria exigido um preço mais elevado se tivesse tido essa possibilidade. Além disso, afirmam que o preço pago pela Ellinikos Xrysos era igual ao valor contabilístico dos activos nas demonstrações financeiras da TVX Hellas. Por último, referem que o preço pago na venda de 2003 representou o valor real das minas, ou seja, o valor da mina de Stratoni, uma vez que era a única que se encontrava em funcionamento. Quanto a Skouries, a Grécia e o beneficiário afirmam que nunca se realizou ali qualquer actividade mineira ou investimento, além da investigação mineira realizada pela TVX Hellas antes da venda de 2003. Alegam também que são necessários investimentos importantes para a construção de instalações mineiras em Skouries. Pelas razões expostas, alegam que a venda de 2003 não conferiu uma vantagem à Ellinikos Xrysos.
(25)
No que se refere ao relatório Behre Dolbear, nem a Grécia nem o beneficiário duvidam da credibilidade da Behre Dolbear. Todavia, ambos contestam o relatório, alegando que o mesmo não pode ser tido em consideração porque tinha por objectivo suscitar a atenção dos investidores e porque o seu ponto de referência temporal (Junho de 2004), não coincidia com o da venda (Dezembro de 2003). Alegam também que o valor das minas estimado pela Behre Dolbear corresponde ao conjunto dos activos e das respectivas licenças de exploração mineira. No entanto, a Ellinikos Xrysos adquiriu apenas os activos, devendo as licenças de exploração mineira ser concedidas mais tarde pelo Estado grego. Além disso, argumentam que o relatório não se refere aos activos vendidos, mas ao valor da Ellinikos Xrysos como uma empresa em actividade, não sendo, por conseguinte, indicativo do valor dos activos vendidos pelo Estado grego em Dezembro de 2003. Por último, referem que, na página 37, quadro 5.3, do relatório, a Behre Dolbear estima que o valor líquido actual das minas de Cassandra em condições de quase produção é negativo, situando-se em -2,59 milhões de USD. Por conseguinte, o preço efectivamente pago (11 milhões de EUR) excedeu o valor de mercado das minas.
(26)
Se, contudo, se tiver em conta o relatório Behre Dolbear, a Grécia argumenta que, dos três métodos diferentes utilizados no relatório, apenas o da abordagem pelos rendimentos pode ser aceite, uma vez que é um método de avaliação básico, utilizado internacionalmente, mas apenas no que diz respeito à sua data de validação e sob condição de que as licenças de exploração mineira sejam concedidas e que sejam efectuados investimentos importantes.
(27)
As autoridades gregas e o beneficiário admitem que a Grécia vendeu os activos directamente à Ellinikos Xrysos, sem concurso público nem avaliação prévia, devido a condicionalismos de tempo, para proteger o emprego e o ambiente. Afirmam igualmente que a TVX Hellas tinha créditos de 293,5 milhões de EUR contra a Grécia devido aos prejuízos decorrentes de investimentos nas minas (que deixaram de funcionar na sequência das decisões de anulação de 2002) e a despesas efectuadas para protecção do ambiente. Argumentam que o contrato de venda não continha qualquer cláusula sobre um número mínimo de postos de trabalho, porque as actividades mineiras exigem um grande número de trabalhadores, mas, por outro lado, não é possível quantificar uma obrigação de manutenção de postos de trabalho. Por último, afirmam que, se a Comissão emitisse uma ordem de recuperação, poderia ser apresentado um pedido de anulação do contrato. Neste caso, poderia ser exigida do Estado grego a restituição de 11 milhões de EUR à sociedade, podendo os activos ser-lhe devolvidos.
(28)
Além disso, as autoridades gregas argumentam que era possível ter em conta o valor determinado pelo concurso público de 1995, e que o valor dos terrenos podia considerar-se inalterado. Afirmam que o método utilizado no relatório Behre Dolbear (método da abordagem pelos rendimentos) pode ser aceite, mas apenas no que se refere à data do relatório (30 de Junho de 2004), e sob condição de que as licenças de exploração mineira sejam concedidas e que sejam efectuados investimentos importantes. Por último, as autoridades gregas reconhecem que, na altura da venda, a mina de Stratoni tinha licenças de exploração mineira válidas, estando, portanto, operacional, satisfazendo, assim, a cláusula do relatório Behre Dolbear relativa à «instalação em condições de quase produção».
(29)
No que respeita à isenção fiscal e à redução dos honorários dos advogados jurídicos, segundo o beneficiário, o imposto sobre a transferência de minas não era aplicável ao caso em apreço. Além disso, de acordo com a Grécia, o valor das minas era negativo; por conseguinte, era necessário um incentivo para os potenciais compradores. Por outro lado, a Grécia argumenta que o artigo 173.o do Código Mineiro grego prevê uma taxa fiscal de cerca de 5 %, mas apenas para transacções «onerosas» («εξ επαχθούς αιτίας»), o que, de acordo com a Grécia, significa transacções que decorrem de infortúnios - por exemplo, morte do proprietário -, não sendo, portanto aplicável no caso vertente. O beneficiário argumenta ainda que o contrato de venda não é ainda definitivo devido a uma cláusula de anulação, pelo que seria prematuro impor qualquer tipo de imposto. Por último, o beneficiário defende que a redução dos honorários dos advogados não envolve recursos estatais porque os advogados são profissionais privados, e os impostos e direitos sobre os seus honorários foram devidamente pagos.
(30)
A Grécia reconhece que é, de facto, aplicado um imposto entre 7 % e 9 %, em todos os casos de venda de terrenos, independentemente de se tratar de uma venda de activos de uma sociedade ou de particulares.
(31)
Por último, tanto a Grécia como o beneficiário argumentam que, mesmo que a venda de 2003 tenha constituído um auxílio a favor da Ellinikos Xrysos, esta última era elegível para auxílios ao abrigo das Orientações relativas aos auxílios com finalidade regional, de 1998, e do Enquadramento multissectorial dos auxílios com finalidade regional para grandes projectos de investimento, de 2002, ambos aplicáveis à data da venda, uma vez que a sociedade está situada numa região elegível ao abrigo do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE. O beneficiário argumenta igualmente que poderia ser elegível para auxílio ao abrigo do Regulamento geral de isenção por categoria, do Enquadramento comunitário dos auxílios estatais a favor do ambiente, de 2008, e do artigo 107.o, n.o 3, alínea c), do TFUE, uma vez que o investimento em questão estava relacionado com um sector e uma região de primordial importância nacional. No que diz respeito à isenção fiscal, segundo o beneficiário, o imposto ascendeu a 38 000 EUR; foi, portanto, inferior ao limiar de minimis (100 000 EUR durante um período de três anos) (13) e não constituiu qualquer benefício para a Ellinikos Xrysos.
III.b. OBSERVAÇÕES DE OUTRAS PARTES INTERESSADAS
(32)
A Comissão recebeu igualmente observações do Observatório Grego das Actividades Mineiras (14) sobre a decisão de dar início ao procedimento. Este Observatório alega que os activos das minas de Cassandra incluem também bens imóveis substanciais, facto que aumenta consideravelmente o valor total das minas, mas que não foi tido em conta no relatório Behre Dolbear. O Observatório Grego das Actividades Mineiras rejeita as razões de desemprego invocadas para a transferência das minas sem cumprimento dos procedimentos legais, alegando que o contrato de venda não estipulava, para a Ellinikos Xrysos, qualquer obrigação de recrutamento de um número específico ou mínimo de trabalhadores.
(33)
Do mesmo modo, o Observatório Grego das Actividades Mineiras rejeita as razões ambientais invocadas para a transferência das minas sem cumprimento dos procedimentos legais, alegando que o artigo 1.o do contrato de venda de 2003 isenta a Ellinikos Xrysos de qualquer responsabilidade por danos ao ambiente caso tais danos ou a sua causa tenham surgido antes da publicação da lei que ratificou o contrato de venda. Por último, o Observatório Grego das Actividades Mineiras alega que os activos das minas incluíam ainda reservas de minerais auríferos de grande valor, no montante de 80 milhões de EUR, que não foram mencionadas no contrato de venda celebrado com a Ellinikos Xrysos.
(34)
Na sua reacção às observações do Observatório Grego das Actividades Mineiras, a Grécia reitera a posição de que a Ellinikos Xrysos não recebeu qualquer auxílio estatal. Nomeadamente, a Grécia argumenta que o Estado nunca foi proprietário nem vendedor das minas, tendo apenas agido como intermediário numa operação entre dois particulares. Além disso, a Grécia afirma que as alegações do Observatório Grego das Actividades Mineiras são vagas, inexactas e contraditórias. Por último, a Grécia afirma que o Observatório Grego das Actividades Mineiras visa o regresso das minas de Cassandra ao Estado, uma vez que o seu objectivo último é a protecção do ambiente.
(35)
A Comissão recebeu ainda observações das organizações sindicais das minas de Cassandra sobre a decisão de dar início ao procedimento da sindicatos (15), as quais põem em dúvida que as medidas constituam auxílios estatais ilegais e referem o contributo das minas para a economia e o emprego.
IV. APRECIAÇÃO DO AUXÍLIO
(36)
Com base nos factos acima expostos e nas alegações da Grécia e das outras partes interessadas, a Comissão apreciará as medidas em causa na secção seguinte. Em primeiro lugar, a Comissão avaliará a existência de auxílio estatal nas medidas em exame, a fim de determinar se tal auxílio existe ou não (subsecção IV.a). Em segundo lugar, se uma medida implicar, efectivamente, um auxílio, a Comissão apreciará a sua compatibilidade com o mercado interno (subsecção IV.b).
IV.a. EXISTÊNCIA DE UM AUXÍLIO NA ACEPÇÃO DO ARTIGO 107.o, N.o 1, DO TFUE
(37)
A fim de determinar se uma medida constitui um auxílio, a Comissão tem de apreciar se a medida contestada reúne as condições previstas no artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, que dispõe que: «Salvo disposição em contrário dos Tratados, são incompatíveis com o mercado interno, na medida em que afectem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções.»
(38)
À luz desta disposição, a Comissão irá analisar de seguida se as medidas contestadas, a favor da Ellinikos Xrysos, constituem auxílios estatais.
MEDIDA 1: PREÇO DE VENDA INFERIOR AO VALOR DE MERCADO
a. Vantagem
(39)
Quando o Estado vende um activo por um preço inferior ao valor de mercado, confere uma vantagem ao comprador (que recebe um activo a um preço subvencionado), que pode constituir um auxílio estatal. Inversamente, um activo é vendido pelo valor de mercado (excluindo, portanto, a existência de auxílio estatal) se o preço for determinado por um avaliador independente e corresponder ao preço de venda ou se a venda for efectuada através de um concurso público, transparente e incondicional e se for seleccionada a oferta mais elevada (16).
(40)
No caso vertente, as minas de Cassandra foram vendidas sem concurso público ou avaliação de qualquer espécie. A fim de evitar a concessão de auxílios estatais, o Estado tem de actuar como um proprietário privado racional, que procura maximizar os lucros, ou seja, um «vendedor numa economia de mercado», e procurar obter o melhor resultado financeiro de uma venda. Assim, no caso em apreço, a Comissão apreciou se o Estado grego actuou com um vendedor numa economia de mercado.
(41)
As autoridades gregas e o beneficiário argumentam que as questões ambientais e sociais também devem ser tidas em conta como critérios de uma economia de mercado, na medida em que se relacionam com a imagem da empresa e a satisfação do pessoal. Na sua opinião, este argumento é corroborado pelo facto de a TVX Hellas, um operador numa economia de mercado, ter igualmente tido em conta as questões laborais e ambientais mediante o pagamento de indemnizações aos seus empregados, incluindo por responsabilidades ambientais passadas (responsabilidades anteriores à venda de 2003). Alegam que, da mesma forma, um vendedor numa economia de mercado aceitaria um preço reduzido a fim de resolver os problemas ambientais e sociais.
(42)
A Comissão não pode aceitar a argumentação acima exposta. Os problemas ambientais e sociais são, por natureza, questões de interesse público, que relevam da competência das autoridades públicas. Um vendedor numa economia de mercado pode ter em conta o desemprego e as questões ambientais, quanto muito, numa medida limitada, para proteger ou promover a reputação da empresa, como um agente responsável do ponto de vista social ou do ambiente, mas não em detrimento dos seus interesses financeiros. De qualquer modo, no contexto de uma venda, um vendedor racional numa economia de mercado avaliaria e quantificaria eventuais pagamentos ou custos decorrentes das referidas questões, a fim de decidir de que forma estas poderiam influenciar o preço aceitável. No caso em apreço, a Comissão observa que o contrato não inclui quaisquer especificações financeiras desse género, e que a Grécia não provou que, na altura da venda, tenha realizado qualquer avaliação de tais custos financeiros.
(43)
As autoridades gregas e o beneficiário também alegam que as minas tinham um valor de mercado negativo, o que é demonstrado pelo facto de a Kinross, proprietária da TVX Hellas e operadora numa economia de mercado, ter atribuído um valor negativo às minas quando registou perdas significativas do seu investimento.
(44)
A Comissão não pode aceitar este argumento. A TVX Hellas suspendeu as suas actividades empresariais nas minas de Cassandra devido à anulação das licenças de exploração mineira pelo Conselho de Estado. No entanto, Stratoni dispunha de uma licença de exploração mineira válida no momento da sua venda pela TVX Hellas ao Estado grego (ver ponto 13), enquanto a licença de Olímpia se mantinha anulada. Por conseguinte, a Comissão considera que a decisão da TVX Hellas de vender as minas de Cassandra estava relacionada com o fracasso do seu investimento substancial em Olímpia. Consequentemente, o comportamento da TVX Hellas estava relacionado com o valor do investimento em Olímpia e não com o valor de Stratoni.
(45)
As autoridades gregas e o beneficiário admitem que a Grécia vendeu os activos directamente à Ellinikos Xrysos, sem concurso público nem avaliação prévia, devido a condicionalismos de tempo, para proteger o emprego e o ambiente. No que se refere a esta última questão, argumentam que não vender as minas acarretaria custos ambientais substanciais, a suportar pelo Estado grego, num montante de cerca de 15,7 milhões de EUR. No que diz respeito ao emprego, as autoridades gregas e o beneficiário admitem que não havia qualquer cláusula no contrato de venda relativa ao número mínimo de postos de trabalho, mas argumentam que não é possível quantificar uma obrigação de manutenção de postos de trabalho e que as actividades mineiras exigem um grande número de trabalhadores.
(46)
Quanto ao que precede, a Comissão salienta que o valor dos activos vendidos não foi avaliado de forma alguma antes da venda e que esta não foi efectuada através de um processo público, mas através de contacto directo com o comprador. No que diz respeito aos custos ambientais que, alegadamente, seriam suportados pela Grécia, a Comissão observa que não existe qualquer referência a esses custos no contrato ou em qualquer documento do mesmo período. A Comissão salienta igualmente que não foram impostas ao comprador outras obrigações ambientais além das estabelecidas pela legislação aplicável. A Comissão considera que, se os custos ambientais devem ser considerados um factor para a determinação do preço de uma venda, um vendedor privado avaliaria cuidadosamente e quantificaria esses custos antes de determinar o preço de venda. A Grécia não provou que, na altura da venda, tivesse feito uma avaliação e quantificação desse género, ou que tenha tomado em consideração, de qualquer outro modo, esses custos ambientais.
(47)
A Comissão assinala ainda que o contrato de venda de 2003 não incluía uma cláusula que exigisse que o comprador mantivesse ou criasse um número mínimo de postos de trabalho. Por conseguinte, a Comissão não pode aceitar o argumento de que o comprador foi sobrecarregado com uma obrigação de manter mais postos de trabalho do que os economicamente necessários, uma vez que o contrato de venda não incluía qualquer obrigação de manter um número específico de postos de trabalho. Consequentemente, a Comissão entende que, do ponto de vista de um vendedor privado, nenhum argumento relativo ao número de postos de trabalho ou à protecção do ambiente pode explicar um preço de venda inferior ao valor de mercado das minas.
(48)
Assim, com base nos pontos 46 e 47, a Comissão não pode aceitar os argumentos da Grécia e do beneficiário expostos no ponto 45.
(49)
Sobre a questão do emprego e da protecção do ambiente (ver ponto 45), o Observatório Grego das Actividades Mineiras põe em causa as razões relativas ao desemprego invocadas para a transferência das minas sem cumprimento dos procedimentos legais, alegando que o contrato de venda não estipulava, para a Ellinikos Xrysos, qualquer obrigação de recrutamento de um número específico ou mínimo de trabalhadores. O Observatório Grego das Actividades Mineiras alega ainda que a Ellinikos Xrysos obteve uma vantagem, uma vez que o artigo 1.o do contrato de venda de 2003 isenta a Ellinikos Xrysos, de qualquer responsabilidade por danos ao ambiente caso tais danos ou a sua causa tenham surgido antes da publicação da lei que ratificou o contrato de venda.
(50)
Quanto ao segundo argumento do Observatório Grego das Actividades Mineiras, acima exposto, a Comissão salienta que o contrato de venda de 2003 isenta a Ellinikos Xrysos de qualquer responsabilidade por danos ao ambiente caso tais danos ou a sua causa tenham surgido antes da publicação da lei que ratificou o contrato de venda. A Comissão considera que a referida disposição do contrato não confere uma vantagem particular à Ellinikos Xrysos, independente do preço de venda. As cláusulas de repartição de obrigações financeiras passadas, entre vendedor e comprador, não são raras nos contratos privados. Em última análise, na determinação do preço de venda, as partes têm em conta tais cláusulas. Por conseguinte, no caso em apreço, a questão a que realmente importa responder é se a venda, tendo em conta as suas condições, reflectiu o valor de mercado das minas.
(51)
As autoridades gregas e o beneficiário argumentam que a venda de 2003 não conferiu uma vantagem à Ellinikos Xrysos, porque o preço pago por esta foi igual ao valor contabilístico dos activos nas demonstrações financeiras da TVX Hellas, que antecedeu o Estado grego na propriedade das minas de Cassandra.
(52)
A Comissão não pode aceitar este argumento. A Comissão considera que o valor contabilístico da TVX Hellas não pode ser tomado em consideração para efeitos de avaliação do valor dos activos, uma vez que resulta da depreciação do valor, na contabilidade da sociedade, para efeitos fiscais (17) e representa o valor contabilístico dos activos. De acordo com jurisprudência assente (18), o valor contabilístico nem sempre corresponde ao valor de mercado quando se trata de avaliar activos para efeitos da determinação do seu preço de venda. Acresce que os activos em causa foram transferidos de uma forma autónoma e a depreciação efectuada pelo proprietário anterior dizia respeito apenas à sua própria contabilidade e fiscalidade.
(53)
As autoridades gregas e o beneficiário alegam que o preço pago pela Ellinikos Xrysos se justifica por critérios de uma economia de mercado, uma vez que correspondia ao preço pedido pela TVX Hellas, uma sociedade privada. Esta última teria exigido um preço mais elevado se tivesse tido essa possibilidade.
(54)
A Comissão não pode aceitar este argumento. Com efeito, a Comissão salienta que o preço pago pela Grécia à TVX Hellas resultou de uma compensação dos créditos recíprocos das duas partes. A Comissão observa também que o crédito da TVX Hellas contra a Grécia se elevava a 293,5 milhões de EUR (ver ponto 15). De acordo com este raciocínio, se os créditos das duas partes fossem diferentes, o resultado final da compensação poderia ter sido diferente, não obstante estar relacionado com a venda dos mesmos activos. Por conseguinte, a Comissão entende que a compensação de créditos não era representativa do valor dos activos vendidos.
(55)
Ao mesmo tempo, a Comissão sublinha que os créditos consistiam em pedidos de indemnização apresentados pelas duas partes. Em especial, o crédito da Grécia dizia respeito a danos ambientais alegadamente causados pela TVX Hellas. O crédito da TVX Hellas dizia respeito a despesas ambientais e a perdas de investimentos que a sociedade alegadamente sofrera devido à anulação das licenças de exploração mineira em 2002. A Comissão observa também que o valor dos activos não foi avaliado de modo algum no momento da compensação. Por conseguinte, o preço de venda, de 11 milhões de EUR, das minas de Cassandra à Grécia estava relacionado com as alegadas responsabilidades das duas partes e não com o valor dos activos.
(56)
Por último, a Comissão assinala que a decisão da TVX Hellas de vender as minas de Cassandra estava relacionada com o fracasso do seu investimento substancial em Olímpia, ou seja com o valor do investimento de Olímpia e não com o valor de Stratoni. A Ellinikos Xrysos não efectuara tais investimentos, não tendo sido, portanto, afectada pelo seu fracasso. Assim, a Comissão considera que o preço de venda, de 11 milhões de EUR, das minas de Cassandra à Grécia reflecte apenas a relação comercial entre a TVX Hellas e a Grécia e a situação específica da TVX Hellas no momento da venda. Consequentemente, não podia ser representativo de um acordo comercial distinto, como o celebrado entre a Grécia e a Ellinikos Xrysos.
(57)
À luz do que precede (pontos 54 a 56), a Comissão conclui que não existiu qualquer ligação entre a compensação de créditos entre a Grécia e a TVX Hellas e o valor dos activos.
(58)
Com base no que precede, e a fim de determinar se o preço de venda reflectia o valor de mercado dos activos, a Comissão dividiu os activos em três categorias: a) minas; b) terrenos e c) reservas minerais. Para o cálculo do valor de mercado dos activos, a Comissão baseou-se no relatório Behre Dolbear (ver ponto 19). No que diz respeito aos terrenos, a Comissão verificou o valor referido no relatório, recorrendo ao preço pago pelos terrenos em questão num concurso anterior, em 1995 (ver ponto 11).
(59)
A Grécia e o beneficiário argumentam que o relatório Behre Dolbear não pode ser tido em consideração porque o seu objectivo era suscitar a atenção dos investidores. A Comissão não pode aceitar este argumento, porque atrair a atenção dos investidores é um objectivo essencial e legítimo de qualquer relatório de avaliação emitido em nome de empresas de uma economia de mercado, que procuram obter fundos nos mercados financeiros. É essencial que a validade de qualquer avaliação seja verificada, mas o mero facto de um relatório de avaliação se destinar a atrair os investidores não é suficiente para o desacreditar.
(60)
A Grécia e o beneficiário sustentam ainda que o relatório não pode ser tido em conta porque o seu ponto de referência temporal (Junho de 2004) não coincide com o da venda (Dezembro de 2003).
(61)
A Comissão não pode aceitar este argumento. A Comissão observa que a data do relatório Behre Dolbear é, efectivamente, 30 de Junho de 2004, mas o seu conteúdo pode ser considerado contemporâneo da venda de Dezembro de 2003, porque se baseia na flutuação dos preços dos metais ao longo do período de 1993-2003.
(62)
O Estado grego e a Ellinikos Xrysos argumentam que o relatório não se refere aos activos vendidos, mas ao valor da Ellinikos Xrysos como empresa em actividade, não sendo, por conseguinte, indicativo do valor dos activos vendidos pelo Estado grego em Dezembro de 2003. A Comissão não pode aceitar este argumento, porquanto, para calcular o valor global da sociedade, o relatório apresenta uma avaliação pormenorizada do valor dos activos vendidos, com discriminação por rubricas.
a.a Cálculo do valor das minas
a.a.1. Argumentos relativos ao valor das minas
(63)
As autoridades gregas e o beneficiário sustentam que, no momento da venda, o valor de mercado das minas de Cassandra era reduzido ou mesmo negativo devido à prolongada interrupção das actividades e à anulação das licenças de exploração mineira. Alegam também que o preço pago na venda de 2003 reflectia o valor da mina de Stratoni, uma vez que era a única que se encontrava em funcionamento. Em particular, a Grécia reconhece que, na altura da venda, a mina de Stratoni dispunha de licenças de exploração mineira válidas, estando, portanto, operacional e satisfazendo, assim, a cláusula do relatório Behre Dolbear relativa à «instalação em condições de quase produção».
(64)
A Comissão observa que as decisões de anulação de 2002 afectaram apenas o valor da mina de Olímpia, dado que, à data da venda, Stratoni dispunha de licenças de exploração mineira válidas, tendo, por conseguinte, algum valor. Ao mesmo tempo, a TVX Hellas interrompeu as suas actividades devido ao fracasso do seu investimento no sector da extracção de ouro quando as licenças de Olímpia foram anuladas. Consequentemente, o seu comportamento estava relacionado apenas com o valor do investimento em Olímpia e não com o valor de Stratoni.
(65)
No que se refere a Skouries, as autoridades gregas e o beneficiário afirmam que nesta mina nunca se realizou qualquer actividade mineira ou investimento, além da investigação mineira realizada pela TVX Hellas antes da venda de 2003, e que são necessários investimentos importantes para a construção de instalações mineiras em Skouries.
(66)
A Comissão regista que, de facto, Skouries não possuía licenças de exploração mineira nem uma infra-estrutura mineira estabelecida. Contudo, as autoridades gregas e o beneficiário não apresentaram quaisquer informações ou argumentos substanciais que demonstrem que a exploração da mina de Skouries não estava administrativamente autorizada ou não era economicamente viável. Ainda de acordo com o relatório Behre Dolbear, os custos de capital para o desenvolvimento e a construção da mina em Skouries foram de 268 milhões de USD em 2004, isto é, cerca de 220 milhões de EUR. No seu relatório, a Behre Dolbear exprime a convicção de que estes custos são «razoáveis». A Comissão entende, por conseguinte, que não existiam quaisquer obstáculos administrativos ou económicos à concessão de licenças de exploração mineira ou à construção de infra-estruturas mineiras e ao desenvolvimento de actividades mineiras em Skouries.
(67)
Com base no exposto supra (pontos 63-66), a Comissão considera que, no momento da venda, o valor de mercado de Olímpia foi, de facto, comprometido pelas decisões de anulação de 2002, mas que o mesmo não aconteceu ao valor de mercado de Stratoni e de Skouries. Consequentemente, na altura da venda de 2003, era possível estimar um valor de mercado para as minas de Cassandra.
a.a.2. Cálculo do valor das minas
(68)
A fim de calcular o valor das minas de Cassandra, a Comissão examinou cada uma das três minas que constituem as minas de Cassandra (Stratoni, Olímpia e Skouries) quanto às duas questões seguintes: a) o valor da mina, que deve basear-se em factores económicos existentes à data da venda e b) a capacidade de funcionamento da mina de modo a atingir o referido valor. Com base nestes dois factores, a Comissão chegou à conclusão de que Stratoni e Skouries tinham um determinado valor, que poderia ser realizado, mas que o valor de Olímpia dificilmente poderia ser determinado no momento da venda de 2003.
(69)
Para a estimativa do valor das minas, a Comissão utilizou o relatório Behre Dolbear. O relatório aplica três métodos para calcular o valor de mercado correcto das minas de Cassandra: a) a avaliação com base na abordagem pelos rendimentos (19); b) a avaliação com base nas transacções conexas (vendas comparáveis) e c) a abordagem da capitalização do mercado (20). Os valores obtidos aplicando estes três métodos são, respectivamente: a) 130,3-402,5 milhões de USD ou 107,2-331,1 milhões de EUR; b) 504,7 milhões de USD ou 415,2 milhões de EUR e c) 614,9 milhões de USD ou 505,9 milhões de EUR. O intervalo de variação da avaliação com base na abordagem pelos rendimentos deve-se aos diferentes cenários de preços nela utilizados (ver ponto 72). Destes três métodos, a Comissão seguiu o da abordagem pelos rendimentos. As razões são apresentadas infra, no quadro:
Quadro
Razões da utilização da avaliação com base na abordagem pelos rendimentos
Abordagem pelos Rendimentos
Transacções Conexas
Capitalização do Mercado
A abordagem pelos rendimentos apresenta valores pormenorizados para cada uma das três instalações mineiras, com base nos preços dos metais conhecidos no momento da venda das minas. Ao estimar o valor de um activo numa transacção, apenas podem ser tidos em conta os factores existentes no momento da transacção.
A base da avaliação pelo método das transacções conexas é questionável, porque duas minas diferentes não podem ser idênticas. De acordo com a Behre Dolbear, o método das transacções conexas é controverso devido ao facto de cada jazida de minério, ainda que da mesma mercadoria, diferir em certa medida de outras jazidas no que diz respeito à mineralogia, condições de extracção, metalurgia, aspectos ambientais, condições, de extracção, aspectos ambientais, questões sociais, qualidade do minério, etc.
O relatório Behre Dolbear inclui também um comentário sobre o método de capitalização do mercado, da American Appraisal Associates, segundo o qual esta abordagem é recomendada como um método de avaliação secundário ou como regra empírica, adequada para verificar as avaliações efectuadas com recurso a métodos primários.
A abordagem pelos rendimentos é um método de avaliação primário, sendo, por conseguinte, o método mais fiável. Além disso, no caso em apreço, o método da capitalização do mercado verifica apenas o valor resultante das capitalizações de mercado durante o primeiro semestre de 2004, o que não é aceitável, uma vez que esta informação é posterior à venda. Por conseguinte, o método da capitalização do mercado não pode, sequer, ser utilizado como um método de avaliação secundário.
A Behre Dolbear parece atribuir mais credibilidade ao valor derivado da abordagem pelos rendimentos, uma vez que afirma que «ao longo dos anos, a Behre Dolbear deu especial destaque ao valor derivado da abordagem pelos rendimentos» (resumo dos valores, p. 43 do relatório Behre Dolbear).
(70)
A Grécia reconhece que, se for utilizado o relatório Behre Dolbear, só a abordagem pelos rendimentos pode ser aceite, uma vez que é um método de avaliação primário, utilizado internacionalmente e apenas no que diz respeito à sua data de validação (30 de Junho de 2004), e sob condição de que as licenças de exploração mineira sejam concedidas e que sejam efectuados investimentos significativos.
(71)
Com base na abordagem pelos rendimentos, a Comissão estima o valor das minas na altura da venda de 2003 da seguinte forma (ver pontos 72-79).
(72)
A abordagem pelos rendimentos estima o valor de mercado correcto das minas de Cassandra a um nível de quase produção (21), como o demonstram as actividades das minas, com custos bem definidos e reservas comprovadas e prováveis (22). O relatório utiliza três cenários diferentes para a determinação do valor, com base nos preços aplicáveis ao longo dos seguintes períodos: a) média de 1993-2003; b) apenas primeiro semestre de 2004; c) média de 1993-2003 mais primeiro semestre de 2004 (a dividir por 2). A Comissão considera que pode ter em conta apenas o cenário da média de 1993-2003 e não os outros dois, porque aquele se baseia nos preços e custos conhecidos no momento da venda, que se realizou em Dezembro de 2003. Acresce que os preços históricos de 1993-2003 utilizados pela Behre Dolbear não revelam qualquer tendência específica durante esse período, ou seja, flutuam ao longo dos anos; consequentemente, a Comissão considera que a média de 1993-2003 apresenta uma melhor incorporação da evolução histórica do mercado dos metais. Além disso, os preços no primeiro semestre de 2004 não são representativos do valor das minas porque são apenas um instantâneo e não têm em conta a flutuação. É fundamental ter em conta a flutuação para minimizar o efeito de quaisquer alterações inabituais ou ocorrências imprevisíveis e para obter uma imagem fiável do valor das minas.
(73)
A Grécia e o beneficiário argumentam que a Behre Dolbear estima que o valor actual líquido das minas de Cassandra em condições de quase produção é negativo, situando-se em -2,59 milhões de USD (página 37, quadro 5.3 do relatório), de modo que o preço efectivamente pago (11 milhões de EUR) excedeu o valor de mercado das minas.
(74)
A Comissão observa que, separadamente, os valores actuais líquidos (a um nível de quase produção) atribuídos pela abordagem pelos rendimentos para as três instalações mineiras são: a) Olímpia, -28,79 milhões de USD, ou seja, -23,7 milhões de EUR; b) Stratoni, 10,48 milhões de USD, ou seja, 8,6 milhões de EUR; c) Skouries, 15,72 milhões de USD, ou seja, 12,9 milhões de EUR. A soma destes três valores é igual a um valor negativo de -2,59 milhões de USD.
(75)
No entanto, a Comissão não aceita o argumento da Grécia e do beneficiário, acima referido. A Comissão verifica, pelos valores acima indicados, que o valor actual líquido (a um nível de quase produção) de Olímpia na altura da venda era, de facto, negativo. No entanto, considera que o valor actual líquido negativo de Olímpia significa que, no momento da venda, as expectativas de lucro resultante da exploração da mina ao nível dos preços observados ao longo dos últimos 11 anos seriam negativos. Dado o preço do ouro, qualquer proprietário de Olímpia teria optado por não explorar a mina e teria procurado evitar os prejuízos tanto quanto possível. Como demonstrado, não explorando a mina, o comprador poderia limitar as perdas a 5,5 milhões de EUR, que representam custos que o comprador estava contratualmente obrigado a suportar por razões de protecção do ambiente e para fins de manutenção. Contudo, não se pode concluir, apenas com base neste facto, que o valor de Olímpia deve ser estimado em -5,5 milhões de EUR, porque, em princípio, a propriedade de uma mina confere igualmente um valor de opção: o proprietário pode explorar a mina quando as condições são favoráveis (preços do ouro suficientemente elevados) e não a explorar em tempos difíceis (preços do ouro não suficientemente elevados). Por conseguinte, a Ellinikos Xrysos poderia ter escolhido comprar a mina como parte do pacote das minas de Cassandra ou na perspectiva da possibilidade de efectuar posteriormente os investimentos necessários nas minas de Olímpia para retomar uma exploração rentável se os preços do ouro viessem a subir para níveis (substancialmente) acima do nível observado durante o período anterior, de 1993-2003.
(76)
Obter uma estimativa fiável desse valor de opção é bastante complexo. Ainda mais importante é o facto de tal valor ter de ser ajustado para ter em conta a probabilidade (eventualmente elevada) de, ainda que os preços do ouro fossem suficientemente elevados para justificar uma exploração rentável, a licença poder não ser concedida para esta mina. Conforme indicado supra (ver ponto 12), as licenças de exploração mineira e de transformação do ouro de Olímpia foram anuladas por razões ambientais, consideradas graves. Por conseguinte, afigura-se adequado considerar Olímpia como tendo um valor de opção que pode estimar-se, prudentemente, em zero. Assim, o valor líquido de Olímpia deve ser estimado em -5,5 milhões de EUR.
(77)
Inversamente, a Comissão considera que os valores individuais de Stratoni e Skouries ascendem a 21,5 milhões de EUR, o que corresponde à soma dos valores das duas minas, de acordo com o relatório Behre Dolbear (8,6 milhões de EUR mais 12,9 milhões de EUR, respectivamente, ver ponto 74), porque:
a.
Stratoni dispunha de uma licença de exploração mineira válida, de uma infra-estrutura mineira estabelecida e tinha um valor positivo decorrente das suas actividades (valor actual líquido positivo), estando, por conseguinte, operacional no momento da venda;
b.
no que diz respeito a Skouries, a Comissão entende que não existiam quaisquer obstáculos administrativos ou económicos à concessão de licenças de exploração mineira ou de construção de infra-estruturas mineiras e ao desenvolvimento de actividades mineiras; Skouries possuía igualmente um valor positivo decorrente das suas actividades (valor actual líquido positivo).
(78)
A Grécia e o beneficiário argumentam que o valor das minas estimado pela Behre Dolbear não pode ser tomado em consideração na medida em que se relaciona com os activos e com as respectivas licenças de exploração mineira, enquanto a Ellinikos Xrysos adquirira apenas os activos, devendo as licenças de exploração mineira ser concedidas mais tarde pelo Estado grego. A Comissão não aceita este argumento porque, como demonstrado anteriormente, Stratoni dispunha de uma licença de exploração mineira válida no momento da venda. Como igualmente ficou demonstrado supra, não havia obstáculos administrativos à concessão de uma licença de exploração mineira para Skouries. O custo do pedido e da obtenção da licença de exploração mineira para Skouries limitava-se aos honorários dos geólogos e de outros peritos, relativos à preparação dos estudos necessários para a concessão da licença, e aos emolumentos relativos a uma carta de garantia exigida pelo Ministério competente. Segundo as declarações das autoridades gregas, os custos acima referidos elevam-se (respectivamente) a cerca de 5 000 EUR, pagos uma única vez, e a 600 000 EUR por ano, no máximo. A Comissão considera estes montantes reduzidos, em comparação com o conjunto dos custos de capital para o desenvolvimento e a construção da mina de Skouries, que atingiram 268 milhões de USD em 2004, isto é, cerca de 220 milhões de EUR (ver ponto 66). Assim, a Comissão considera que os referidos custos da licença de exploração mineira não eram um obstáculo para uma sociedade que quisesse investir em Skouries. A Comissão observa ainda que o relatório Behre Dolbear inclui igualmente custos «administrativos» no cálculo do valor actual líquido da mina. A Comissão considera, por conseguinte, que os custos acima referidos (de pedido e obtenção da licença de exploração mineira para Skouries) foram tomados em conta no relatório Behre Dolbear.
(79)
Com base no que precede, o valor das minas está estimado em 16 milhões de EUR para as três minas (21,5 milhões de EUR - 5,5 milhões de EUR).
a.b Cálculo do valor dos terrenos
(80)
As autoridades gregas e o beneficiário argumentam que os terrenos adquiridos por uma empresa mineira só podem ser utilizados para actividades de exploração mineira e não têm um valor de mercado, porque a legislação grega confere prioridade à actividade mineira nessas regiões. Por conseguinte, a diminuição do valor dos direitos de exploração mineira devido à prolongada interrupção das actividades e à anulação das licenças de exploração mineira resultaram também numa redução do valor dos terrenos.
(81)
No que diz respeito a esta questão, a Comissão considera os terrenos em questão um activo de uma empresa mineira e não «bens imóveis», no sentido lato do termo, devido às características especiais das actividades mineiras (poluição, perturbações ambientais, etc.), o que tornaria questionável a possibilidade da negociação desses activos separadamente das minas.
(82)
Porém, a Comissão considera que qualquer activo de uma empresa tem um valor porque contribui ou pode contribuir para as actividades da empresa e para a realização de ganhos. As minas de Cassandra constituíam uma empresa que se encontrava em funcionamento no momento da venda; a Comissão considera, portanto, que os terrenos poderiam ter sido utilizados para as actividades das minas, tendo, por isso, um valor. Assim sendo, a Comissão não pode aceitar o argumento apresentado pela Grécia e pela Ellinikos Xrysos.
(83)
O Observatório Grego das Actividades Mineiras alega que os activos das minas de Cassandra incluem também bens imóveis substanciais, facto que aumenta consideravelmente o valor total das minas, mas não foi tido em conta no relatório Behre Dolbear.
(84)
Contudo, a Comissão assinala que o relatório Behre Dolbear tem em conta os terrenos, separadamente das minas. O relatório Behre Dolbear considera os terrenos um activo não-mineral das minas de Cassandra e avalia-os em 6 milhões de EUR (23), independentemente do método da abordagem pelos rendimentos.
(85)
Mas a Behre Dolbear afirma no seu relatório que o valor atribuído aos terrenos é o valor comunicado pela Ellinikos Xrysos, e que não fez a sua própria avaliação dos mesmos. Por conseguinte, a Comissão deve verificar este valor.
(86)
Para tal, a Comissão utiliza os preços pagos pelos terrenos no concurso público de 1995 para a venda das minas de Cassandra à TVX Hellas (ver ponto 11). Este não é um cálculo primário, mas secundário, destinado a verificar a validade do valor indicado no relatório Behre Dolbear (6 milhões de EUR).
(87)
As autoridades gregas reconhecem que o valor determinado pelo concurso público de 1995 pode ser tido em conta e que o valor dos terrenos pode ser considerado inalterado. A Comissão observa que, no âmbito da venda, em 1995, das minas de Cassandra à TVX Hellas, o preço atribuído aos terrenos foi de 1,2 mil milhões GRD. A Comissão sublinha o facto de não existirem referências de preço válidas ou índices de preços para os terrenos das minas de Cassandra, que são considerados um activo de uma empresa mineira e não «bens imóveis» no sentido lato do termo (ver ponto 81). Se existissem referências de preço válidas ou índices de preços, teria sido possível calcular um valor de referência actualizado. Na sua ausência, a Comissão considera o preço de 1995 a melhor estimativa disponível no caso em apreço. Por conseguinte, a Comissão toma como ponto de partida para o valor de mercado correcto dos terrenos 1,2 mil milhões de GRD ou 3,5 milhões EUR (à taxa de câmbio de 340,75 GRD/EUR, com a qual a Grécia entrou na zona do euro em 2001).
(88)
Após 1995, a TVX Hellas adquiriu 70 parcelas adicionais (no período 1997-2000, a maior parte em 1998 e 1999). A Comissão assinala que o valor de aquisição dessas 70 parcelas adicionais ascende a 1,1 milhões de EUR, de acordo com as demonstrações financeiras da TVX Hellas. A Comissão considera este valor de aquisição orientado para o mercado, dado que foi estabelecido pelo mercado. Somando os dois valores acima mencionados (3,5 milhões de EUR mais 1,1 milhões de EUR), o valor de mercado correcto total dos terrenos pode ser estabelecido em 4,6 milhões de EUR.
(89)
Este montante de 4,6 milhões de EUR representa o valor nominal dos terrenos em 2003, com base nos preços de 1995 e de 1997-2000. A Comissão considera que este valor deve ser ajustado de acordo com o índice geral grego de preços da produção industrial nos períodos de 1995-2003 e de 1998-2003. É utilizado o índice de preços da produção industrial porque os terrenos em questão são um activo de uma sociedade industrial e o ajustamento tem de ser representativo das alterações dos preços no sector industrial. Este ajustamento dos preços de vendas de 1995 e de 1997-2000 conduz ao valor final de 5,9 milhões de EUR em Dezembro de 2003.
(90)
A Comissão salienta que o referido valor de 5,9 milhões de EUR se aproxima muito do valor de 6 milhões de EUR dado pela Behre Dolbear no seu relatório de avaliação (ver ponto 84). A Comissão considera que esta correspondência muito estreita confirma a solidez da avaliação dos terrenos efectuada pela Ellinikos Xrysos e utilizada no relatório Behre Dolbear e justifica, portanto, que se tome o valor de 6 milhões de EUR como representando o valor de mercado correcto em Dezembro de 2003.
a.c Cálculo do valor das reservas minerais
(91)
A venda de 2003 incluiu ainda uma quantidade de reservas minerais com concentrados de ouro (24). As autoridades gregas e o beneficiário argumentam que, em 2003, as reservas acima referidas tinham um valor negativo, devido ao nível relativamente baixo do preço do ouro e ao nível relativamente elevado dos custos correspondentes.
(92)
As autoridades gregas apresentaram um cálculo do «limiar de rentabilidade» dos preços, a partir do qual as referidas reservas seriam lucrativas. Tendo em conta a concentração de ouro no mineral, ou seja, 0,7 onças de ouro por tonelada, e o preço do ouro em 12 de Dezembro de 2003, ou seja, 407 USD por onça, o valor do ouro concentrado nas reservas de ouro era de 284,9 USD por tonelada. As autoridades gregas apresentaram igualmente os custos relativos ao comércio das mesmas reservas: custos de transformação de 245 USD por onça e 171,5 USD por tonelada; custos de transporte de 50 USD por tonelada; sanções relativas a limpeza de 270 USD por tonelada; encargos de transformação de 5 USD por onça e 4,1 USD por tonelada. O cálculo dos resultados acima referidos resulta num preço de venda negativo de -210,7 USD por tonelada.
(93)
A Comissão verificou o cálculo supracitado. Considera que, pelos motivos de preço e de custo acima referidos, o preço das reservas no momento da venda não foi lucrativo. O comércio das reservas minerais de ouro poderia, eventualmente, ser lucrativo se houvesse ou fosse previsível uma alteração dos custos de transporte, mas tratava-se de um imponderável. O relatório Behre Dolbear também não dá o valor das reservas minerais de ouro. Por conseguinte, a Comissão considera que o valor destas reservas não pode ser calculado.
(94)
O Observatório Grego das Actividades Mineiras alega que as reservas minerais auríferas tinham um valor importante, que ascendia a 80 milhões de EUR. A Comissão sublinha que este valor de 80 milhões de EUR não é corroborado por quaisquer dados ou provas apresentados pelo Observatório Grego das Actividades Mineiras. Assim, e tendo em conta o cálculo acima referido, do qual resulta que o valor destas reservas não pode ser calculado, a Comissão rejeita o argumento do Observatório Grego das Actividades Mineiras.
(95)
A Comissão observa que os activos vendidos em Dezembro de 2003 incluíam também duas jazidas minerais de chumbo e de zinco. O relatório Behre Dolbear inclui uma estimativa do valor dos concentrados de chumbo e de zinco existentes em 30 de Junho de 2004 (25). Esta estimativa é separada do cálculo do valor actual líquido das minas e não faz parte da avaliação efectuada em conformidade com a abordagem pelos rendimentos. Apresenta o rendimento de fundição líquido (26) para o proprietário da mina: em primeiro lugar, o valor do teor de metais (chumbo, prata e zinco) é calculado com base nos preços actuais e nas quantidades disponíveis; em segundo lugar, é aplicado o «programa de pagamentos da fundição» (o custo do tratamento suplementar, cobrado pelo comprador dos minerais aos produtores), tendo em consideração as condições específicas para a dedução desse custo (percentagens de depreciação específicas, encargos de transformação e refinação e despesas de transporte); por último, deduz-se o programa de pagamentos da fundição do valor do teor de metais acima referido (27).
(96)
A Comissão assinala que este método constitui o método-padrão para o cálculo dos pagamentos dos metais. Por conseguinte, a Comissão utilizará o método acima referido para estimar o valor de mercado das jazidas de minérios adquiridas pela Ellinikos Xrysos em Dezembro de 2003, com base nas quantidades de minérios e dos preços dos metais em Dezembro de 2003 (28). Aplicando o método acima referido para as quantidades de minérios, os preços dos metais em Dezembro de 2003 e as disposições especiais do programa de pagamentos da fundição da Ellinikos Xrysos, a Comissão conclui que o valor de mercado das jazidas de minérios adquiridas pela Ellinikos Xrysos em Dezembro de 2003 se elevava a 3,7 milhões de USD ou 3 milhões de EUR (utilizando a taxa de câmbio de 1,2254 USD/EUR na data em que os minérios foram vendidos à Ellinikos Xrysos, ou seja, em 12 de Dezembro de 2003).
(97)
A Comissão observa que, de acordo com os dados apresentados pelo beneficiário, as jazidas de minérios de chumbo e de zinco, adquiridas em Dezembro de 2003, foram vendidas em Dezembro de 2004 (1 de Dezembro de 2004 e 31 de Dezembro de 2004), ou seja, após a elaboração do relatório Behre Dolbear. A Comissão considera, assim, que as condições específicas aplicáveis ao método acima referido (cálculo do valor das jazidas em Junho de 2004, ver ponto 95) também se aplicam ao cálculo do valor das jazidas de minérios de Dezembro de 2003, uma vez que não houve outras vendas de minérios entre Dezembro de 2003 e Junho de 2004, que poderiam ter fixado novas condições.
a.d Conclusão sobre a vantagem
(98)
Do cálculo supracitado decorre um valor total para as minas de Cassandra de 25 milhões de EUR, resultante da soma do valor das minas (16 milhões de EUR), dos terrenos (6 milhões de EUR) e das reservas minerais (3 milhões de EUR).
(99)
Este valor total é significativamente inferior ao valor apresentado pelo relatório da Behre Dolbear como um valor de mercado correcto dos activos das minas de Cassandra (500 milhões de USD ou 411 milhões de EUR, ver ponto 19). O valor apresentado no relatório Behre Dolbear foi mencionado na decisão da Comissão de 10 de Dezembro de 2008, de dar início ao procedimento formal de investigação, como uma indicação de que o preço de venda era inferior ao valor de mercado das minas.
(100)
A razão para o afastamento do valor do relatório Behre Dolbear (500 milhões de USD) é que o mesmo resulta de dois métodos de avaliação que não são adequados ao caso em apreço (ver quadro 1, supra), a saber, o das «transacções conexas» e o da «capitalização do mercado», métodos esses que não podem ser aceites porque: a) a base da avaliação pelo método das transacções conexas é questionável, porque duas minas diferentes não podem ser idênticas: cada jazida de minério, ainda que da mesma mercadoria, difere em certa medida de outras jazidas; b) a capitalização do mercado é recomendada como um método de avaliação secundário ou como regra empírica, adequada para verificar as avaliações efectuadas com recurso a métodos primários, como o da abordagem pelos rendimentos; no caso vertente, o método da capitalização do mercado não pode, sequer, ser utilizado como um método de avaliação secundário porquanto verifica apenas o valor da abordagem pelos rendimentos resultante da capitalização do mercado durante o primeiro semestre de 2004, o qual não pode ser aceite uma vez que esta informação é posterior à data da venda; c) a Behre Dolbear atribui maior credibilidade ao valor decorrente da abordagem pelos rendimentos.
(101)
O valor total a que chegou a Comissão (25 milhões de EUR) é também muito inferior ao intervalo de preços resultante da abordagem pelos rendimentos (107,2 milhões de EUR - 331,1 milhões de EUR, ver ponto 69). Tal deve-se ao facto de este último preço incluir: a) valores de activos que não foram transferidos em Dezembro de 2003, por exemplo, créditos, fluxos de tesouraria e reservas minerais (os valores de Junho de 2004 diferem dos de Dezembro de 2003, ver cálculo nos pontos 91-97); b) recursos minerais caracterizados como especulativos e incertos pelo relatório Behre Dolbear (29) (material explorável ou potencial de prospecção). Estes últimos não são incluídos nos fluxos de tesouraria para a determinação do valor actual líquido no âmbito da abordagem pelos rendimentos (ver ponto 72), que resulta apenas das reservas comprovadas e prováveis, com exclusão de todos os outros recursos. Além disso, o referido intervalo de valores também inclui valores diferentes para Olímpia com base em três cenários de preços diferentes. A Comissão não aceita estes valores (ver pontos 72-76). Por último, o referido intervalo de valores é influenciado pelos diferentes cenários de preços, dos quais a Comissão aceita apenas um (ver ponto 72).
(102)
A Comissão conclui que o valor de mercado dos activos das minas de Cassandra ascendeu a 25 milhões de EUR à data da sua venda à Ellinikos Xrysos.
(103)
A Comissão considera que o valor da vantagem de que beneficiou a Ellinikos Xrysos ascende a 14 milhões de EUR, valor correspondente à diferença entre o valor de mercado correcto total dos activos das minas de Cassandra (25 milhões de EUR) e o preço pago na venda (11 milhões de EUR).
(104)
Com base na análise supra dos argumentos apresentados pela Grécia e pelo beneficiário, no cálculo do valor de mercado dos activos vendidos e na comparação deste valor de mercado com o preço efectivamente pago pela Ellinikos Xrysos, a Comissão entende que o critério da vantagem se encontra preenchido.
b. Recursos estatais
(105)
As autoridades gregas e o beneficiário argumentam que a Grécia agiu apenas como intermediária na venda de 2003 e que nunca foi proprietária das minas. Alegam também que a Grécia não recebeu qualquer quantia em dinheiro pela venda de 2003, uma vez que os 11 milhões de EUR foram pagos directamente à TVX Hellas. Por fim, as autoridades gregas e o beneficiário argumentam que a transacção de venda de 1995 se realizou entre a TVX Hellas e o proprietário anterior, uma sociedade privada em processo de liquidação.
(106)
A Comissão observa que a Grécia foi parte activa em ambas as transacções, que foram efectuadas através de dois contratos diferentes. No segundo contrato, a Grécia assumiu as obrigações do vendedor, mas tinha também direito à receita proveniente da venda. Esta receita foi paga directamente à TVX Hellas para cobrir uma obrigação específica do Estado grego, o que demonstra, uma vez mais, o papel de vendedor da Grécia, e não apenas de intermediário. No que diz respeito ao argumento de que a venda de 1995 se realizou entre a TVX Hellas e uma sociedade privada, a Comissão considera que o mesmo não é pertinente para a questão dos recursos estatais no caso em apreço, dado que este critério está a ser examinado apenas para a venda de 2003.
(107)
Assim, a Comissão não aceita os argumentos apresentados pelas autoridades gregas e pelo beneficiário e considera satisfeito o critério dos recursos estatais.
c. Selectividade
(108)
As minas de Cassandra foram vendidas à Ellinikos Xrysos, pelo que esta sociedade beneficiou de forma selectiva da diferença entre o preço de venda e o valor de mercado dos activos vendidos. Assim, a Comissão considera que a medida é selectiva, uma vez que favorece apenas esta sociedade específica.
(109)
Nem a Grécia nem o beneficiário contestaram este ponto.
d. Distorção da concorrência e afectação das trocas comerciais entre os Estados-Membros
(110)
A Ellinikos Xrysos desenvolve actividades num sector cujos produtos são amplamente comercializados entre os Estados-Membros. Existe exploração mineira de zinco, cobre, chumbo, ouro e prata em onze Estados-Membros além da Grécia, nomeadamente no Reino Unido, Itália, Finlândia, Polónia, Eslováquia, Roménia, Bulgária, Espanha, Irlanda, Portugal e Suécia (30). O zinco, o cobre, o chumbo, o ouro e a prata são comercializados em todos os Estados-Membros (31). Além disso, as medidas de auxílio em apreço concederam à Ellinikos Xrysos uma vantagem sobre os seus concorrentes (ver pontos 39-104). Quando um auxílio estatal reforça a posição de uma empresa relativamente a outras empresas concorrentes a nível das trocas comerciais entre Estados-Membros, deve considerar-se que as outras empresas são afectadas por esse auxílio. Encontra-se, pois, satisfeito o critério da distorção da concorrência e do efeito sobre as trocas comerciais entre os Estados-Membros.
(111)
Nem a Grécia nem o beneficiário contestaram este ponto.
e. Conclusão sobre a existência de auxílio na medida 1
(112)
À luz do que precede, a Comissão conclui que a venda das minas de Cassandra em 2003 à Ellinikos Xrysos constitui um auxílio estatal a favor da Ellinikos Xrysos, na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. O montante do auxílio é de 14 milhões de EUR, valor que corresponde à diferença entre o preço pago na venda de 2003, ou seja, 11 mil milhões de EUR, e o valor de mercado dos activos vendidos à data da venda, ou seja, 25 milhões de EUR.
MEDIDA 2: ISENÇÃO DE IMPOSTO E REDUÇÃO DE HONORÁRIOS DOS ADVOGADOS
a. Recursos estatais
(113)
Segundo a Grécia e o beneficiário, a redução dos honorários dos advogados não envolve recursos estatais porque os advogados são profissionais privados, não funcionários públicos, e os impostos e direitos sobre os seus honorários foram devidamente pagos. Ainda de acordo com a Grécia, os honorários dos advogados não foram pagos pelo Estado. Não obstante, a redução dos honorários dos advogados está estipulada no artigo 5.o do contrato de venda, que dispõe que os direitos legais e despesas de advogados «são reduzidos para 5 % dos honorários mínimos, de acordo com a legislação pertinente».
(114)
A Comissão concorda com o facto de os advogados não serem funcionários públicos. Por outro lado, a Comissão observa que os notários são, efectivamente, funcionários públicos. Contudo, os notários não recebem um salário; o seu rendimento provém exclusivamente dos seus clientes, e não do orçamento do Estado.
(115)
A Comissão observa igualmente que, nos contratos de venda, os honorários dos advogados são suportados pelas partes. No caso vertente, a Comissão aceita o argumento das autoridades gregas de que o Estado não pagou os honorários acima referidos em vez do adquirente.
(116)
Consequentemente, a Comissão considera que a redução dos honorários de advogados não envolve recursos estatais, não constituindo, por conseguinte, um auxílio estatal na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(117)
No que se refere à isenção fiscal, o objectivo dos impostos é o financiamento do orçamento de Estado. Consequentemente, a não-cobrança de impostos priva o Estado de recursos. Assim, a Comissão considera que a isenção fiscal implica, efectivamente, recursos estatais.
b. Vantagem
(118)
A Comissão assinala que eram cobráveis dois impostos sobre a venda das minas de Cassandra: 1) um imposto sobre a transferência das minas, à taxa de 5 %; 2) um imposto sobre a transferência dos terrenos, à taxa de 7 % a 9 %.
(119)
A Ellinikos Xrysos argumenta que a aplicação de qualquer imposto à venda de 2003 seria prematura, dado que o contrato de venda não era definitivo devido a uma cláusula de anulação. A Comissão não aceita este argumento, porque esta cláusula de anulação prevê a anulação da venda só no caso de as partes não cumprirem determinadas obrigações, a fim de salvaguardar o seu efeito; trata-se de uma cláusula-tipo, existente na maior parte dos contratos, e não significa que esses contratos não são definitivos. Além disso, o contrato estipula o modo como o mesmo entra em vigor: o artigo 9.o dispõe que o contrato entra em vigor na data de publicação, no Diário do Governo grego, da lei que o ratifica. Por último, o contrato não faz qualquer alusão a um eventual carácter não definitivo. Assim, a Comissão considera que o contrato era, efectivamente, definitivo e que deviam ter sido cobrados os impostos correspondentes.
(120)
As autoridades gregas e o beneficiário argumentam que o valor das minas era negativo e que, por conseguinte, era necessário um incentivo para os potenciais compradores. Quanto a este argumento, a Comissão observa que o valor das minas na altura da venda não era negativo mas positivo e ascendia a 16 milhões de EUR (calculados nos pontos 68-79).
(121)
A Comissão assinala que, em conformidade com o Código Mineiro grego, as transferências de minas são tributadas a uma taxa de 5 %, com base no respectivo valor, e que tal é aplicável a transacções «onerosas» («εξ επαχθούς αιτίας»). As autoridades gregas argumentam que transacções «onerosas» são transacções que decorrem de infortúnios, por exemplo, morte do proprietário, pelo que a taxa de 5 % se aplica apenas a essas transacções e não ao caso vertente. A Comissão não pode aceitar este argumento porquanto, de acordo com a investigação que efectuou, transacções «onerosas», são aquelas em que a pessoa que adquire um activo dá algo como pagamento e, de forma mais geral, aquelas em que existe alguma contrapartida pela aquisição. Esta é a interpretação assente e aceite (32).
(122)
Em 2003, o valor de mercado das minas era de 16 milhões de EUR (calculado nos pontos 68-79). Assim, a Comissão considera que o imposto correspondente às minas vendidas em 2003 deveria ser de 0,8 milhões de EUR.
(123)
Além disso, a Grécia reconhece que é, de facto, aplicado um imposto entre 7 % e 9 %, em todos os casos de venda de terrenos, independentemente de se tratar de uma venda de activos de uma sociedade ou de particulares. A Comissão recebeu duas cartas diferentes sobre esta questão, uma do Ministério das Finanças e outra do Ministério do Ambiente, da Energia e das Alterações Climáticas (competente em questões de exploração mineira), que são contraditórias. A Comissão assinalou esta contradição às autoridades gregas, mas não recebeu qualquer carta com uma posição final. Assim, a Comissão aceita as informações apresentadas pelo Ministério das Finanças, que é o departamento competente em matéria de fiscalidade.
(124)
Em 2003, o valor de mercado dos terrenos era de 6 milhões de EUR (calculados nos pontos 80-90). Por conseguinte, a Comissão considera que a venda dos terrenos em 2003 deveria ter implicado um imposto de 0,54 milhões de EUR (33).
(125)
Dado que o contrato de venda de 2003 previa uma taxa de imposto zero para a transferência, a Comissão considera que os montantes acima referidos (1,34 milhões de EUR, no total) constituíram a vantagem de que beneficiou a Ellinikos Xrysos.
(126)
A Grécia e o beneficiário alegam que a isenção fiscal equivaleu a 38 000 EUR, sendo, por conseguinte, inferior ao limiar de minimis (34), e não conferiu uma vantagem ao comprador. A Comissão não pode aceitar este argumento porque o limiar de minimis, que era de 100 000 EUR na altura da venda de 2003, se aplica independentemente da forma do auxílio ou do objectivo prosseguido. Por conseguinte, não se pode começar por separar as diferentes medidas de auxílio em causa, ou seja, as medidas 1 e 2, e, em seguida, examinar apenas uma parte da medida 2, ou seja, a isenção fiscal. A Comissão considerou as duas medidas de auxílio no caso vertente e verificou que, em conjunto, implicam montantes de auxílio que excedem o limiar de minimis de 100 000 EUR; entende, portanto, que o auxílio concedido não respeita as condições relativas aos auxílios de minimis. Com base no que precede, a Comissão mantém a conclusão a que chegou no ponto 125.
c. Selectividade
(127)
O critério da selectividade está satisfeito da mesma forma que a exposta no ponto 108.
d. Distorção da concorrência e efeito sobre as trocas comerciais entre os Estados-Membros
(128)
Por último, o critério da distorção da concorrência e do efeito sobre as trocas comerciais entre os Estados-Membros está satisfeito da mesma forma que a exposta no ponto 110.
e. Conclusão sobre a existência de auxílio na medida 2
(129)
À luz do que precede, a Comissão conclui que a isenção fiscal constitui um auxílio estatal no montante de 1,34 milhões de EUR a favor da Ellinikos Xrysos, na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. Por outro lado, a Comissão considera que a redução dos honorários dos advogados não constitui um auxílio estatal na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
IV.b. COMPATIBILIDADE DO AUXÍLIO COM O MERCADO INTERNO
(130)
Uma vez que as medidas constituem um auxílio estatal, na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, a sua compatibilidade deve ser apreciada à luz das derrogações estabelecidas nos n.os 2 e 3 do referido artigo.
(131)
O artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE prevê derrogações à regra geral da incompatibilidade dos auxílios estatais com o mercado interno, enunciada no artigo 107.o, n.o 1.
(132)
Seguidamente, a Comissão irá analisar a compatibilidade das medidas com base nessas derrogações.
(133)
As derrogações do artigo 107.o, n.o 2, do TFUE não se aplicam ao caso vertente, uma vez que a medida não é de natureza social, não foi atribuída a consumidores individuais, não se destina a remediar os danos causados por calamidades naturais ou por acontecimentos extraordinários, e não foi atribuída à economia de certas regiões da República Federal da Alemanha afectadas pela divisão desse país.
(134)
O artigo 107.o, n.o 3, do TFUE estabelece outras derrogações. As derrogações previstas no artigo 107.o, n.o 3, alíneas b), d) e e) não são, claramente, aplicáveis e não foram invocadas pelas autoridades gregas. Seguidamente, a Comissão apreciará a possível compatibilidade das medidas com o disposto no artigo 107.o, n.o 3, alíneas a) e c).
(135)
O artigo 107.o, n.o 3, alínea a), dispõe que os «auxílios destinados a promover o desenvolvimento económico de regiões em que o nível de vida seja anormalmente baixo ou em que exista grave situação de subemprego» podem ser considerados compatíveis com o mercado interno. As minas de Cassandra situam-se numa região elegível para apoio ao abrigo do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE e a Ellinikos Xrysos poderia, portanto, ser elegível para auxílio regional.
(136)
As Orientações relativas aos auxílios estatais com finalidade regional aplicáveis no momento da venda de 2003 («Orientações relativas aos auxílios regionais, de 1998» (35)) estabelecem as condições para a aprovação de auxílios ao investimento com finalidade regional.
(137)
De acordo com as Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998, os auxílios regionais têm por objecto garantir quer o investimento produtivo (investimento inicial), quer a criação de emprego resultante do investimento.
(138)
No que diz respeito à possibilidade de considerar as medidas auxílios à criação de emprego, importa sublinhar que, para efeitos de auxílios regionais, a criação de emprego corresponde a um aumento líquido do número de postos de trabalho na empresa em exame, comparativamente à média de um período de referência e que os postos de trabalho eventualmente suprimidos durante esse período devem, portanto, ser deduzidos do número aparente de postos de trabalho criados durante o mesmo período. Além disso, o montante do auxílio deve ser calculado com base no custo salarial, não devendo, sobretudo, exceder uma certa percentagem do custo salarial da pessoa contratada, calculado durante um período de dois anos.
(139)
Relativamente a estes requisitos, a Comissão observa que o contrato de venda incluía apenas uma cláusula vaga que concedia à Ellinikos Xrysos o poder discricionário de recrutar qualquer número de empregados, consoante as suas necessidades, pelo que as condições acima referidas não estão satisfeitas. Por conseguinte, a Comissão entende que a criação de emprego, na acepção das Orientações, não estava assegurada.
(140)
As Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998, definem «investimento inicial» como um investimento em capital fixo para a criação de um novo estabelecimento, a extensão de um estabelecimento existente ou o arranque de uma actividade que implique uma alteração fundamental do produto ou do processo de produção de um estabelecimento existente (através da racionalização, diversificação ou modernização) (36).
(141)
A Comissão admite que a aquisição de Skouries corresponde a um investimento inicial, com base na definição supra das Orientações. Na altura da venda de 2003, não havia uma infra-estrutura mineira estabelecida em Skouries, sendo necessário um investimento em capital fixo para o arranque da nova mina (ver ponto 66).
(142)
Relativamente a Stratoni, a Comissão tem dúvidas quanto ao facto de a venda de activos poder ser considerada um investimento inicial, na acepção das Orientações (37).
(143)
No entanto, de acordo com as Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998, um investimento em capital fixo realizado sob a forma de retoma de um estabelecimento encerrado, ou que teria encerrado sem essa retoma, pode igualmente ser considerado como investimento inicial.
(144)
A este respeito, a Comissão observa que a Grécia demonstrou, efectivamente, que as minas haviam encerrado ou teriam encerrado se não tivessem sido adquiridas pela Ellinikos Xrysos (38). Assim, esse investimento pode ser considerado um investimento inicial.
(145)
Não obstante, o facto de a venda das minas de Cassandra dever ser considerado um investimento inicial não significa que esse investimento seja compatível nos termos das Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998. Não se encontram satisfeitas duas condições fixadas por aquelas Orientações, como se demonstra infra, nos pontos 146-152.
(146)
Em primeiro lugar, a venda das minas de Cassandra é uma medida ad hoc. A este respeito, as Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998, referem expressamente o seguinte: «A concessão, a título da finalidade regional do auxílio, de uma derrogação ao princípio da incompatibilidade dos auxílios estabelecido no artigo 107.o, n.o 1, do Tratado, pressupõe que possa ser assegurado um equilíbrio entre as distorções da concorrência que lhe estão associadas e as vantagens dos auxílios em termos de desenvolvimento de uma região desfavorecida. […] Um auxílio individual ad hoc concedido a uma única empresa ou auxílios limitados a um único sector de actividade podem ter um impacto importante sobre a concorrência no mercado em causa, enquanto os seus efeitos para o desenvolvimento regional tendem a ser demasiado limitados. Esses auxílios inscrevem-se geralmente no quadro de políticas industriais pontuais ou sectoriais e afastam-se frequentemente do espírito da política dos auxílios regionais, enquanto tal. Esta política deve, de facto, manter-se neutra relativamente à afectação dos recursos produtivos entre os diferentes sectores e actividades económicas. A Comissão considera que, salvo prova em contrário, esses auxílios não preenchem as condições referidas no parágrafo anterior» (ponto 2, segundo parágrafo, das Orientações).
(147)
Apesar de, no momento da adopção da decisão da Comissão de dar início ao procedimento, de 10 de Dezembro de 2008, a Grécia ter sido solicitada a manifestar-se sobre a compatibilidade do auxílio com o artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE e com as Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998, a Comissão salienta que a Grécia não demonstrou de modo algum que a venda das minas de Cassandra observara um equilíbrio entre as distorções daí resultantes para a concorrência e as vantagens do auxílio em termos de desenvolvimento de uma região menos favorecida.
(148)
Em segundo lugar, os auxílios regionais devem ter um efeito de incentivo, ou seja, devem constituir um verdadeiro incentivo à realização de investimentos que, de outra forma, não seriam realizados nas regiões assistidas. Neste espírito, as Orientações referem que «os regimes de auxílios devem prever que o pedido do auxílio seja apresentado antes do início da execução dos projectos» (39). Esta condição é igualmente válida para as medidas ad hoc (40). A Grécia não demonstrou que o beneficiário cumpriu o requisito acima referido ou que tivesse apresentado um pedido de auxílio antes de iniciar o projecto.
(149)
Além disso, no que se refere ao efeito de incentivo do auxílio, a Comissão observa que a Grécia não realizou um concurso público e incondicional para a venda das minas de Cassandra. A Comissão considera que esse concurso público e incondicional teria permitido verificar se havia ou não investidores no mercado dispostos a investir nas minas. Uma vez que o concurso se não realizou, a Comissão entende que a Grécia não verificou o nível de disponibilidade do mercado para investir nas minas de Cassandra nem, por conseguinte, a necessidade de um auxílio com efeito de incentivo.
(150)
A Comissão observa, além disso, que a aquisição das minas de Cassandra constituía um investimento no sector mineiro. Este sector é uma indústria de capital intensivo, em que são necessários montantes significativos de investimento para o desenvolvimento de empresas e actividades. No caso em apreço, segundo o relatório Behre Dolbear, os custos de capital para o desenvolvimento e a construção da mina em Skouries foram de 220 milhões de EUR (ver ponto 66). A Comissão assinala que este montante é consideravelmente superior ao montante do auxílio em causa, ou seja, 15,34 milhões de EUR (ver montantes totais nos pontos 111 e 124). Em especial, o montante de auxílio supramencionado representa apenas 7 % do investimento exigido numa das minas. Acresce que a Comissão não recebeu quaisquer elementos que provem que a Ellinikos Xrysos era incapaz de realizar o investimento sem o auxílio. Pelo contrário, a Grécia e a Ellinikos Xrysos acordaram em que esta última realizaria, de facto, investimentos de capital para o desenvolvimento das minas (41). Assim sendo, a Comissão considera que o auxílio em questão não teve um efeito de incentivo e não era necessário para os investidores dispostos a adquirir as minas de Cassandra.
(151)
Por fim, a Grécia não demonstrou de forma alguma o efeito de incentivo do auxílio em questão.
(152)
Com base no que precede, a Comissão considera que a venda das minas de Cassandra não satisfaz as condições previstas nas Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998, para que o auxílio seja declarado compatível enquanto auxílio ao investimento inicial.
(153)
Também poderia examinar-se se o auxílio pode ser declarado compatível enquanto auxílio ao funcionamento, de acordo com as Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998. As Orientações definem os auxílios ao funcionamento como auxílios destinados a reduzir as despesas correntes de uma empresa. Em conformidade com as Orientações, os auxílios ao funcionamento podem ser concedidos a título excepcional nas regiões que beneficiam da derrogação prevista no artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE.
(154)
No entanto, de acordo com as Orientações, os auxílios ao funcionamento são os auxílios «destinados a reduzir as despesas correntes da empresa» (ponto 4.15). As despesas correntes não são despesas de capital e são, geralmente, despesas recorrentes necessárias ao funcionamento de uma empresa. O auxílio em questão não financiou despesas correntes nesse sentido, mas um investimento em capital fixo (aquisição de minas e terrenos) e uma isenção do imposto devido pelo investimento acima referido (imposto de transferência). Por conseguinte, o auxílio em questão não financiou despesas correntes. Assim, a Comissão considera que o auxílio em causa não corresponde à definição de auxílio ao funcionamento, na acepção das Orientações.
(155)
Além disso, de acordo com as Orientações, os auxílios ao funcionamento podem ser concedidos em regiões elegíveis, desde que o seu nível seja proporcional às deficiências que procuram atenuar, competindo ao Estado-Membro demonstrar a existência de eventuais desvantagens e avaliar a sua dimensão. No caso em apreço, a Grécia não apresentou qualquer tipo de medição ou cálculo das desvantagens da região nem do nível da ajuda, a fim de demonstrar que esta última é proporcional àquelas.
(156)
Por último, de acordo com as Orientações, os auxílios ao funcionamento devem ser limitados no tempo e degressivos. A Comissão observa que a venda em questão não estava sujeita a qualquer tipo de limitação temporal ou redução progressiva. Com efeito, tanto o preço de venda como a isenção fiscal, conforme fixados no contrato de venda, eram determinados e validados sem referência a qualquer limitação temporal ou redução.
(157)
Consequentemente, a Comissão entende que o auxílio não pode ser declarado compatível com base nas Orientações.
(158)
A Comissão conclui que o auxílio não pode ser declarado compatível com base nas Orientações relativas aos auxílios regionais de 1998.
(159)
No que diz respeito à compatibilidade do auxílio com o Regulamento geral de isenção por categoria, que declara certas categorias de auxílios compatíveis com o mercado comum, em aplicação dos artigos 107.o e 108.o do TFUE (42), a Comissão considera que, com base nos dados financeiros apresentados pelas autoridades gregas, a Ellinikos Xrysos é uma empresa de grandes dimensões, como demonstrado supra, no ponto 12. De acordo com o artigo 1.o, n.o 5, do Regulamento geral de isenção por categoria, os auxílios ad hoc às grandes empresas estão excluídos do seu âmbito de aplicação.
(160)
Além disso, em conformidade com o artigo 8.o, n.o 3, do Regulamento geral de isenção por categoria, no caso de os auxílios abrangidos pelo regulamento serem concedidos a uma grande empresa, o Estado-Membro deve confirmar o efeito de incentivo significativo do auxílio, com base num documento de análise da viabilidade do projecto ou da actividade do beneficiário, com e sem o auxílio. A Comissão não recebeu esse elemento comprovativo.
(161)
Por último, em conformidade com o Regulamento geral de isenção por categoria, a aquisição de activos imobilizados directamente ligados a um estabelecimento que tenha encerrado ou teria encerrado se não tivesse sido comprado é considerada um custo elegível, desde que a transacção seja realizada em condições de mercado. As autoridades gregas reconhecem que a transacção foi realizada sem a realização de um concurso aberto, incondicional e transparente ou uma avaliação independente do valor de mercado dos activos das minas de Cassandra. Assim, a Comissão considera que a venda em questão não se realizou em condições de mercado.
(162)
Em conclusão, o auxílio concedido à Ellinikos Xrysos não é compatível ao abrigo do Regulamento geral de isenção por categoria.
(163)
O artigo 107.o, n.o 3, alínea c), do TFUE dispõe que «os auxílios destinados a facilitar o desenvolvimento de certas actividades ou regiões económicas, quando não alterem as condições das trocas comerciais de maneira que contrariem o interesse comum» podem ser considerados compatíveis com o mercado interno.
(164)
A Comissão considera que a derrogação prevista no artigo 107.o, n.o 3, alínea c), não se aplica no caso em apreço e que a Ellinikos Xrysos não é elegível para auxílios de emergência e/ou à reestruturação. Em conformidade com o ponto 7 das Orientações comunitárias dos auxílios estatais de emergência e à reestruturação concedidos a empresas em dificuldade (43) de 1999, aplicáveis no momento da venda de 2003, «uma empresa recentemente criada não pode ser objecto de auxílios de emergência e à reestruturação, mesmo que a sua posição financeira inicial seja precária. É o que acontece nomeadamente quando a nova empresa resulta da liquidação de uma empresa precedente ou da aquisição apenas dos seus activos.» A Ellinikos Xrysos é uma sociedade que foi criada três dias antes da aquisição das minas de Cassandra. Além disso, os auxílios à reestruturação dependem da existência de um plano de reestruturação viável, e a Grécia não apresentou tal plano de reestruturação. Em conclusão, o auxílio concedido à Ellinikos Xrysos não é compatível ao abrigo das regras em matéria de auxílios de emergência e/ou à reestruturação.
(165)
Por último, no que diz respeito aos auxílios a favor do ambiente, a Ellinikos Xrysos estava obrigada a cumprir as normas ambientais aplicáveis. Em especial, estava obrigada a realizar investimentos para a protecção do ambiente e a desenvolver as suas actividades mineiras em conformidade com a legislação grega e da UE em matéria de ambiente. Uma vez que as referidas normas eram obrigatórias por lei, não era necessário conceder ajuda à Ellinikos Xrysos para que cumprisse a lei.
(166)
À luz do que precede, a Comissão conclui que as medidas de auxílio em questão são incompatíveis com o TFUE.
(167)
Em particular, a Comissão considera que a diferença entre o valor de mercado dos activos das minas de Cassandra e o preço a que foram vendidos à Ellinikos Xrysos constitui um auxílio incompatível a favor da Ellinikos Xrysos. A Comissão considera igualmente que o montante do imposto que deveria ter sido pago pela Ellinikos Xrysos relativamente à aquisição das minas e terrenos constitui um auxílio incompatível a favor da Ellinikos Xrysos.
V. CONCLUSÃO
(168)
Com base no exposto, a Comissão conclui que as medidas em causa constituem um auxílio estatal a favor da Ellinikos Xrysos, na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. Em particular, a Comissão considera que a diferença entre o valor de mercado dos activos das minas de Cassandra e o preço a que foram vendidos à Ellinikos Xrysos constitui um auxílio a favor da Ellinikos Xrysos, e que o montante do imposto que deveria ter sido pago pela Ellinikos Xrysos relativamente à aquisição das minas e terrenos constitui igualmente um auxílio a favor da Ellinikos Xrysos.
(169)
Além disso, a Comissão conclui que as medidas de auxílio em questão são incompatíveis com o mercado interno. Em particular, a Comissão considera que a diferença entre o valor de mercado dos activos das minas de Cassandra e o preço a que foram vendidos à Ellinikos Xrysos constitui um auxílio incompatível a favor da Ellinikos Xrysos, e que o montante do imposto que deveria ter sido pago pela Ellinikos Xrysos relativamente à aquisição das minas e terrenos constitui igualmente um auxílio incompatível a favor da Ellinikos Xrysos.
(170)
De acordo com o TFUE e com a jurisprudência assente do Tribunal de Justiça, a Comissão é competente para decidir se o Estado-Membro em causa deve suprimir ou modificar um auxílio ao verificar a sua incompatibilidade com o mercado interno (44). O Tribunal tem também decidido de forma reiterada que a obrigação que incumbe ao Estado de suprimir um auxílio considerado pela Comissão incompatível com o mercado interno visa restabelecer a situação anterior (45). Neste contexto, o Tribunal declarou que esse objectivo é atingido com o restituição, pelo beneficiário, dos montantes concedidos ilegalmente, perdendo, assim, a vantagem de que beneficiara em relação aos seus concorrentes no mercado, sendo reposta a situação anterior à concessão do auxílio (46).
(171)
Na sequência da referida jurisprudência, o artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 659/99 do Conselho (47) estabeleceu que «nas decisões negativas relativas a auxílios ilegais, a Comissão decidirá que o Estado-Membro em causa deve tomar todas as medidas necessárias para recuperar o auxílio do beneficiário.»
(172)
Por conseguinte, uma vez que as medidas em causa são consideradas um auxílio ilegal e incompatível, os montantes do auxílio devem ser recuperados a fim de repor a situação existente no mercado antes da concessão do auxílio. O ponto de partida para a recuperação deve ser o momento em que a vantagem foi concedida ao beneficiário, ou seja, a data em que o auxílio foi posto à disposição do beneficiário, que deve pagar os respectivos juros até à recuperação efectiva.
(173)
O elemento de auxílio incompatível das medidas é a soma de a) diferença entre o valor de mercado dos activos das minas de Cassandra e o preço a que foram vendidos à Ellinikos Xrysos (14 milhões de EUR) e de b) montante do imposto que deveria ter sido pago pela Ellinikos Xrysos relativamente à aquisição dos activos, ou seja, as minas e os terrenos (1,34 milhões EUR). O montante acima referido eleva-se a 15,34 milhões de EUR.
(174)
Além disso, no que diz respeito à recuperação, a Comissão observa que o artigo 4.o do contrato de venda de 2003 incluía duas disposições de anulação, nos termos das quais a Ellinikos Xrysos poderia anular a venda em caso de: a) acto administrativo ou jurídico das autoridades gregas que alterasse o regime das licenças de exploração mineira; b) decisão judicial (relacionada com o regime das licenças de exploração mineira) de interrupção das actividades ou da execução do plano de investimento. Em ambos os casos, a Ellinikos Xrysos devolveria os activos ao Estado grego e seria reembolsada do montante total de 11 milhões de EUR, com uma eventual remuneração adicional.
(175)
As autoridades gregas declararam que estas duas disposições poderiam ser activadas por uma decisão da Comissão relativa à recuperação de auxílio incompatível. Nesse caso, tratar-se-á de uma questão de interpretação do contrato e do direito nacional. Se, no entanto, as disposições forem activadas, tal não deve ter quaisquer efeitos na obrigação da Grécia de recuperar o montante do auxílio indicado na presente decisão,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O auxílio estatal no montante de 15,34 milhões de EUR, concedido ilegalmente pela Grécia a favor da Ellinikos Xrysos S.A., em violação do artigo 108.o, n.o 3, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, por meio de uma venda de activos e de terrenos abaixo do seu valor e de uma isenção dos impostos correspondentes, com o objectivo de proteger o emprego e o ambiente e de criar um incentivo para compradores potenciais das minas de Cassandra, é incompatível com o mercado interno.
Artigo 2.o
1. A Grécia recuperará junto do beneficiário o auxílio referido no artigo 1.o.
2. Os montantes a recuperar vencem juros desde a data em que foram colocados à disposição do beneficiário até à data da sua recuperação efectiva.
3. Os juros serão calculados numa base composta, nos termos do capítulo V do Regulamento (CE) n.o 794/2004 da Comissão (48) e do Regulamento (CE) n.o 271/2008 da Comissão (49) que altera o Regulamento (CE) n.o 794/2004.
4. A Grécia anulará todos os pagamentos pendentes do auxílio mencionado no artigo 1.o, com efeitos a partir da data de adopção da presente decisão.
Artigo 3.o
1. A recuperação do auxílio referido no artigo 1.o será imediata e efectiva.
2. A Grécia assegurará que a presente decisão é executada no prazo máximo de quatro meses a contar da data de notificação da mesma.
Artigo 4.o
1. No prazo de dois meses a contar da data de notificação da presente decisão, a Grécia apresentará as seguintes informações à Comissão:
a)
O montante total (capital e juros a título da recuperação) a recuperar junto do beneficiário;
b)
Uma descrição pormenorizada das medidas já adoptadas e previstas para dar cumprimento à presente decisão;
c)
Documentos que demonstrem que o beneficiário foi intimado a reembolsar o auxílio.
2. A Grécia manterá a Comissão informada da evolução das medidas nacionais adoptadas para executar a presente decisão, até à conclusão da recuperação do auxílio referido no artigo 1.o. A pedido da Comissão, a Grécia transmitir-lhe-á de imediato informações sobre as medidas já adoptadas e previstas para dar cumprimento à presente decisão. Transmitirá ainda informações pormenorizadas sobre os montantes do auxílio e dos juros a título de recuperação que o beneficiário já reembolsou.
Artigo 5.o
A destinatária da presente decisão é a República Helénica.
Feito em Bruxelas, em 23 de Fevereiro de 2011.