ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. září 2011
o Státní podpoře SA.29338 (C 29/09 (ex N 264/09)) Spolkové republiky Německo ve prospěch společnosti HSH Nordbank AG
(oznámeno pod číslem K(2011) 6483)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/477/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a ostatní zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Německo dne 30. dubna 2009 oznámilo Komisi státní opatření ve prospěch společnosti HSH Nordbank AG (dále jen „HSH AG“) ve formě záruky, která zahrnuje tranši druhé ztráty ve výši 10 mld. EUR (dále jen „záruka na pokrytí rizik“) a kapitálovou injekci ve výši 3 mld. EUR (dále jen „rekapitalizace“). Tato opatření byla poskytnuta nepřímo veřejnými vlastníky HSH, tedy Svobodným a hanzovním městem Hamburk a spolkovou zemí Šlesvicko-Holštýnsko (dále jen jednotlivě „Hamburk“ či „Šlesvicko-Holštýnsko“ nebo společně „veřejní vlastníci“).
(2)
Rozhodnutím ze dne 29. května 2009 ve věci N 264/09 (2) (dále jen „rozhodnutí o záchraně“) Komise schválila rekapitalizaci a záruku na pokrytí rizik na období šesti měsíců jako opatření záchrany pro HSH AG slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie (3) (SFEU). V rozhodnutí Komise vyzvala německé orgány, aby během tří měsíců předložily plán restrukturalizace.
(3)
Dne 1. září 2009 Německo předložilo Komisi plán restrukturalizace.
(4)
Komise dne 22. října 2009 zahájila ohledně záruky na pokrytí rizik a ocenění HSH AG v souvislosti s rekapitalizací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) (4).
(5)
Dne 21. listopadu 2009 bylo rozhodnutí o zahájení řízení zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5) a zúčastněné strany byly vyzvány, aby do dvou týdnů po datu zveřejnění předložily svá stanoviska.
(6)
Ve dnech 30. listopadu a 11. prosince 2009 Komise obdržela stanoviska od sdružení Sparkassen- und Giroverband für Schleswig-Holstein a od společnosti Schleswig-Holsteinische Sparkassen-Vermögensverwaltungs- und Beteiligungs GmbH & Co. KG (dále jen jednotlivě „SGVSH“ či „SVB“ nebo společně „sdružení spořitelen“).
(7)
Dne 3. prosince 2009 požádala skupina investorů konzultujících společnost J. C. Flowers & Co. LLC (dále jen „Flowers“) o prodloužení lhůty pro předkládání stanovisek; Komise této žádosti vyhověla dne 7. prosince 2009. Komise obdržela připomínky Flowers dne 17. prosince 2009.
(8)
Dne 1. prosince 2009 požádalo Německo o prodloužení lhůty pro předkládání stanovisek; Komise této žádosti vyhověla dne 7. prosince 2009. Dne 7. prosince 2009 požádala také HSH AG o prodloužení lhůty pro předkládání stanovisek; Komise této žádosti vyhověla dne 17. prosince 2009. Německo dne 17. prosince 2009 předložilo společné stanovisko spolkových zemí a HSH AG k rozhodnutí o zahájení řízení.
(9)
Dne 2. prosince 2009 proběhlo jednání, kterého se zúčastnily Flowers, sdružení spořitelen, německé orgány a Komise.
(10)
Komise dne 21. prosince 2009 předala Německu nedůvěrná znění stanovisek předložených zúčastněnými stranami a vyzvala německé orgány, aby během jednoho měsíce předložily své připomínky.
(11)
Dne 18. ledna 2010 Německo sdělilo připomínky veřejných vlastníků ke stanoviskům Flowers a sdružení spořitelen.
(12)
Pokud jde o záruku na pokrytí rizik a zejména o ocenění portfolia aktiv, jejichž riziko je zajištěné zárukou na pokrytí rizik (dále jen „zajištěné portfolio“), proběhlo mezi německými orgány a Komisí v období od září 2009 do února 2010 několik setkání, telekonferencí a dalších forem výměny informací. Německo předložilo další informace mimo jiné ve dnech 6., 20., 21., 22., 23. a 29. října, 11., 12., 16. a 27. listopadu a 17. prosince 2009, jakož i ve dnech 26. a 27. ledna a 19. února 2010.
(13)
Německo a útvary Komise projednávaly plán restrukturalizace, záruku na pokrytí rizik a rekapitalizaci, jakož i ocenění zajištěného portfolia v období od října 2009 do června 2011 v rámci celé řady zasedání, telekonferencí a dalších forem výměny informací, zejména - avšak ne výlučně - ve dnech 5., 21. a 27. října, 4., 12., 13., 18., 27. a 30. listopadu a 7., 9., 14. a 15. prosince 2009, ve dnech 14. a 19. ledna, 21. dubna, 5., 12., 20., 26., 28. a 31. května, 15. června, 13., 16., 22. a 23. července, 30. září, 22. listopadu a 9. a 22. prosince 2010, jakož i ve dnech 23. a 28. února, 18. března, 1. a 8. dubna, 25. května a 7., 16. a 29. června 2011. Konečné znění plánu restrukturalizace bylo předloženo dne 11. července 2011.
(14)
Dne 5. září 2011 předložilo Německo seznam závazků, jenž je součástí přílohy I tohoto rozhodnutí.
2. POPIS PŘÍJEMCŮ
(15)
Koncern HSH (dále jen „HSH“) je pátou největší německou zemskou bankou se sídlem v Hamburku a Kielu. Jedná se o akciovou společnost, která byla zřízena dne 2. června 2003 v důsledku fúze Hamburgische Landesbank a Landesbank Schleswig-Holstein. V říjnu 2006 získala Flowers (6) od WestLB 24,1 % podílů HSH (26,6 % hlasovacích práv) v očekávání, že HSH v roce 2008 vstoupí na burzu.
(16)
Dne 31. prosince 2008 měla HSH bilanční sumu ve výši 208 mld. EUR a rizikově vážená aktiva v hodnotě 112 mld. EUR.
(17)
Po provedení opatření schválených Komisí v rozhodnutí o záchraně ze dne 29. května 2009 vypadala struktura vlastníků HSH takto: Hamburk 10,89 %; Šlesvicko-Holštýnsko 10,42 %; společnost HSH Finanzfonds AöR, veřejnoprávní instituce společně zřízená a stejným dílem kontrolovaná spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko, 64,18 %; SGVSH 4,73 %; SVB 0,58 % a Flowers 9,19 % (7).
(18)
HSH je obchodní bankou, jejímž hlavním regionem je severní Německo. Jejími hlavními obchodními oblastmi jsou obchodní bankovnictví a soukromé bankovnictví. Činnosti v oblasti obchodního bankovnictví se soustředí na lodní dopravu, firemní zákazníky, dopravu, nemovitosti a obnovitelné energie. HSH je největším poskytovatelem financí v oblasti stavby lodí na světě a vedoucím poskytovatelem finančních služeb v odvětví letectví (součást obchodní divize dopravy). V prosinci 2008 byla HSH zastoupena v 21 velkých finančních pobočkách v Evropě, Asii a Americe.
(19)
HSH patří mezi německé veřejné úvěrové instituce, které do 18. července 2005 těžily z neomezených státních záruk odpovědnosti úvěrové instituce (Anstaltslast) a ručení zřizovatele (Gewährträgerhaftung) (8).
(20)
Počátkem 90. let 20. století došlo k převodům majetku a kapitálu ve výši 523 mil. EUR, které zvýhodnily předchůdce HSH, banky Hamburgische Landesbank a Landesbank Schleswig-Holstein. Komise dne 20. října 2004 rozhodla, že tyto převody představují státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem, které musí být vráceny (9). HSH musela veřejným vlastníkům vrátit částku v celkové výši 756 mil. EUR včetně úroků. HSH tuto platbu provedla ve dvou splátkách ve dnech 31. prosince 2004 a 3. ledna 2005.
(21)
Aby se vyrovnal odliv kapitálu, navýšili podílníci dne 20. července 2005 kapitál HSH o 556 mil. EUR (10). Toto navýšení kapitálu bylo provedeno z vlastních zdrojů ve spojení s tzv. dílčími platbami. Na základě tohoto mechanismu se struktura vlastníků příliš nezměnila. Komise dne 6. září 2005 rozhodla, že navýšení kapitálu bylo v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, a tudíž nepředstavovalo státní podporu (11).
(22)
V polovině července 2008 podílníci HSH rozhodli navýšit vlastní kapitál HSH, aby financovali její růst. Objem těchto kapitálových opatření činil téměř 2 mld. EUR; z toho bylo přibližně 1,26 mld. EUR nového kapitálu.
(23)
První část těchto kapitálových opatření spočívala v tom, že všechny tiché spoluúčasti v celkové výši 685 mil. EUR (12) a prioritní akcie v hodnotě 57 mil. EUR, které byly v držení veřejných vlastníků, byly přeměněny v kmenové akcie. V okamžiku přeměny Flowers podepsala navýšení kapitálu v hotovosti, aby zabránila rozmělnění svého vlastnictví akcií (13). V důsledku toho HSH obdržela dodatečně asi 300 mil. EUR.
(24)
Jako druhou část kapitálových opatření vlastníci rozhodli o nové tiché spoluúčasti ve formě směnitelné obligace v celkové výši 962 mil. EUR. Účast veřejných a soukromých podílníků na tiché spoluúčasti odpovídala jejich podílům (veřejní 660 mil. EUR, soukromí 240 mil. EUR). Dalších 62 mil. EUR převzali soukromí podílníci. Tento tichý vklad byl k 31. prosinci 2010 přeměněn na kmenové akcie.
(25)
Německo informovalo Komisi o kapitálových opatřeních popsaných v bodech 22 až 24. Podle názoru Komise byly investice veřejných podílníků v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, neboť na transakci se významnou měrou podílel soukromý investor za stejných podmínek jako veřejní podílníci; dne 1. srpna 2008 Komise informovala Německo o svém rozhodnutí, že se touto záležitostí již nebude zabývat.
(26)
V období 1999-2009 zaznamenala HSH kumulované ztráty ve výši 1,85 mld. EUR a vyplatila svým veřejným vlastníkům kumulované dividendy ve výši 354 mil. EUR. Ve stejném období dodali veřejní vlastníci HSH [4-5] (14) mld. EUR nového kapitálu a zaručili se za závazky až do výše 166 mld. EUR.
Tabulka 1
Finanční ukazatele HSH pro veřejné vlastníky v období 1999-2009 (15)
Obchodní rok
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
Zisk a ztráta (v mil. EUR) (16)
111
110
204
239
261
127
400
460
270
-3 195
- 838
Kumulovaný zisk a ztráta (v mil. EUR)
111
221
425
664
925
1 052
1 452
1 912
2 182
-1 013
-1 851
Vyplacení dividend veřejným vlastníkům (v mil. EUR)
36
44
72
96
105
0
0
Kumulované vyplacení dividend veřejným vlastníkům (v mil. EUR)
36
80
153
248
354
354
354
Dodání nového kapitálu vlastníky (v mil. EUR) podle místních GAAP
[300-600]
0
0
[700-1 400]
3 000
Kumulované dodání kapitálu veřejnými vlastníky (v mil. EUR)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[1 000-2 000]
[4 000-5 000]
Záruka na pokrytí rizik (v mld. EUR)
10
Zaručené závazky (v mld. EUR), z toho
162
166
152
144
161
88
78
75
73
ručení zřizovatele (v mld. EUR)
162
166
152
144
161
88
78
65
56
záruky SoFFin (v mld. EUR)
0
0
0
0
0
0
0
10
17
(27)
Dříve byla HSH hodnocena všemi třemi velkými ratingovými agenturami (17) vždy stupněm AA. Dlouhodobý rating odrážel neomezené státní záruky poskytnuté veřejnými vlastníky HSH. Předpoklad, že veřejní vlastníci poskytnou další podporu, hraje i nadále významnou úlohu při ratingu HSH, přičemž agentura Fitch zvýšila rating (18) o sedm stupňů. Agentura Moody’s zvýšila na základě podpůrných faktorů rating o celkem sedm stupňů, z nichž jeden je třeba přičíst podpoře (regionální podpoře) poskytnuté veřejnými vlastníky.
(28)
Stand-alone rating (u Moody’s „rating finanční síly banky“ či „BFSR“) (19) C odráží názor ratingových agentur, že HSH disponuje přiměřenou finanční silou s omezeným, avšak dobrým obchodním modelem. Podle metody BFSR agentury Moody’s vykazují banky ohodnocené stupněm C buď přijatelné finanční základy v rámci předvídatelného a stabilního prostředí, nebo dobré finanční základy v rámci méně předvídatelného a stabilního prostředí.
(29)
V červenci 2004 začala agentura Fitch hodnotit nezaručené obligace HSH stupněm A, přičemž stand-alone rating HSH ponechala na stupni C. V červenci 2005 následovaly agentury Moody’s a S&P se svými ratingy na nezaručené obligace. Do počátku krize v roce 2008 byly ratingy HSH stabilní.
(30)
Od října 2008 lze u ratingů HSH sledovat dva trendy. První trend začal v říjnu 2008, když agentury Fitch a Moody’s postupně snížily stand-alone rating HSH na nižší stupeň kategorie D a vyšší stupeň kategorie E (E je nejnižší možný rating BFSR agentury Moody’s) (20). Jako důvody snížení ratingu agentury uvedly a) značné riziko vyplývající z cyklického základu aktiv HSH a zejména z aktiv v oblasti lodní dopravy, b) omezený přístup banky HSH ke kapitálu, přestože HSH prováděla kapitálově velmi náročné úvěrové operace a c) slabou a nízkou výnosnost HSH v porovnání s obdobím před krizí, kterou lze vysvětlit nízkým výnosem z aktiv, poměrně vysokými rezervami ke krytí rizik v oblasti financí založených na majetku („asset-based finance“) a podstatně vyššími náklady financování než před krizí. Agentury dále vyjádřily zásadní pochybnosti ohledně obchodního profilu HSH. Jelikož HSH nemá nijak rozsáhlý přístup k soukromým klientům, bude i nadále závislá na peněžních a kapitálových trzích, na nichž však bude mít problémy se zajištěním dostatečných finančních prostředků. Dodržování přísnějších regulačních požadavků ohledně kapitalizace, rezerv v oblasti likvidity a nevyváženosti financování by bylo pro čistě velkoobchodní banku jako HSH obzvlášť náročné.
(31)
Druhý trend začal v květnu 2009, když agentura S&P snížila rating HSH na BBB+. Následovaly agentury Moody’s a Fitch, které v květnu a v červenci 2010 snížily rating HSH na A3/A-. Při odůvodnění snížení ratingu poukázaly ratingové agentury na omezení další podpory ze strany veřejných vlastníků na základě a) pravidel státní podpory platných v EU a b) jejich rozpočtových omezení. Dosavadní rozsáhlá opatření podpory byla pro finanční sílu veřejných vlastníků těžkým břemenem, takže byli ochotni poskytnout další podporu jen v omezené míře. Důležitým aspektem při posuzování další ochoty veřejných vlastníků přijímat opatření podpory byl velký objem dluhových cenných papírů vydaných při použití doložky zachování právních účinků (grandfathering) (21), který tehdy zůstal v bilanci HSH.
(32)
Již v roce 2007 byla hodnota strukturovaného úvěrového portfolia (CIP) (22) HSH ve výši 30 mld. USD v důsledku finanční krize snížena o 1,3 mld. EUR. Rozšíření krize na reálnou ekonomiku negativně ovlivnilo tradiční úvěrové portfolio a kvalitu pohledávek HSH z jejích finančních činností v oblasti lodní dopravy, dopravy, nemovitostí a obnovitelných energií. Další úprava hodnoty CIP směrem dolů o 1,6 mld. EUR a vytvoření rezervy na riziko úvěrových operací ve výši 1,9 mld. EUR výrazně přispěly k negativnímu výsledku ve výši 3,2 mld. EUR v roce 2008.
(33)
Úpadek banky Lehman Brothers v září 2008 vedl k dalšímu zostření problémů refinancování HSH, takže HSH požádala zvláštní fond ke stabilizaci finančního trhu (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung) (dále jen „SoFFin“) o záruky likvidity ve výši 30 mld. EUR.
(34)
Dne 29. dubna 2009 Spolkový úřad pro finanční dohled (Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht) (dále jen „BaFin“) sdělil bance HSH, že se na základě stávající situace HSH z hlediska pravidel obezřetnosti domnívá, že je pro HSH složité splnit zákonné kapitálové požadavky. Úřad BaFin oznámil, že podle § 47 německého zákona o poskytování úvěrů vyhlásí moratorium, pokud vlastníci HSH nenavýší kapitálovou základnu HSH.
(35)
Dne 6. května 2009 snížila agentura S&P rating HSH o dva stupně z kategorie A na kategorii BBB + s negativním výhledem.
3. OPATŘENÍ PODPORY
(36)
Spolkové země Šlesvicko-Holštýnsko a Hamburk přiznaly bance HSH v květnu a červnu 2009 dvě opatření podpory: rekapitalizaci ve výši 3 mld. EUR a opatření záruky druhé ztráty (dále jen „záruka na pokrytí rizik“) ve výši 10 mld. EUR. Kromě toho HSH obdržela třetí podporu od fondu SoFFin ve formě záruk likvidity, které nakonec činily 17 mld. EUR (dále jen „záruky likvidity“).
3.1. REKAPITALIZACE
(37)
Rekapitalizace spočívala v kapitálovém vkladu v hotovosti v celkové výši 3 mld. EUR hlavní kapitálové složky Tier 1 výměnou za kmenové akcie s hlasovacím právem. Akcie byly emitovány společností HSH AG a v plné výši upsány společností HSH Finanzfonds AöR. Společnost HSH Finanzfonds AöR je veřejnoprávní instituce společně zřízená a stejným dílem vlastněná a kontrolovaná spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko.
(38)
HSH Finanzfonds AöR získala finanční prostředky potřebné na rekapitalizaci vydáním dluhopisů na kapitálových trzích. Závazky instituce vyplývající z emise dluhopisů jsou rovným dílem zajištěny spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko jako dílčích dlužníků a zárukami vůči vlastníkům dluhopisů. Dluhopisy vydané HSH Finanzfonds AöR slouží pouze k financování rekapitalizace HSH. HSH Finanzfonds AöR působí výlučně jako účelová společnost pro spolkové země Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko a vedle rekapitalizace a záruky na pokrytí rizik nesleduje žádné další cíle.
(39)
Emisní cena nových akcií byla stanovena na základě ocenění HSH společností PricewaterhouseCoopers (dále jen „PwC“), podle něhož činí hodnota společnosti v rozmezí od [ 2] mld. EUR do [ 3] mld. EUR ([ 19] EUR až [ 28] EUR za akcii). Podle ocenění je pak průměrná hodnota HSH [2-3] mld. EUR ([19-28] EUR za akcii). Ocenění bylo provedeno před snížením ratingu HSH ze dne 6. května 2009. Dopad snížení ratingu na hodnotu HSH nebyl při oceňování brán v úvahu, byl však zohledněn při poradách o stanovení emisní ceny. Ocenění vycházelo z předpokladu, že v roce 2013 dojde ke zvýšení ratingu na dřívější hodnotu A.
(40)
Za vložení 3 mld. EUR nového kapitálu chtěly spolkové země Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko dosáhnout ročního protiplnění ve výši 10 % (300 mil. EUR ročně). Jelikož zisky předpovídané v obchodním plánu HSH na období 2009-2012 nebyly dostatečné pro vyplacení 10 % dividend na všechny kmenové akcie, byla emisní cena nových kmenových akcií snížena o dividendy nevyplacené v období 2009-2012 ve výši 10 %. Současná hodnota platby dividend ve výši 10 % za období 2009-2012 činí [650-800] mil. EUR ([3-6] EUR za akcii). Cena nových akcií byla stanovena na 19 EUR za akcii ([19-28] EUR mínus [3-6] EUR). HSH Finanzfonds AöR získala 157 894 737 nových kmenových akcií.
(41)
Sdružení spořitelen a Flowers se rekapitalizace neúčastnily, čímž se podíly obou sdružení spořitelen a Flowers rozmělnily z 13,20 %, 1,62 % příp. 25,67 % na 4,73 %, 0,58 % příp. 9,19 % a společné přímé a nepřímé podíly spolkových zemí Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko (včetně podílů držených prostřednictvím společnosti HSH Finanzfonds AöR) se zvýšily z 59,51 % na 85,49 %.
3.2. ZÁRUKA NA POKRYTÍ RIZIK
(42)
Záruka na pokrytí rizik byla zavedena současně s rekapitalizací v červnu 2009. Také tuto záruku poskytla přímo HSH Finanzfonds AöR. Sdružení spořitelen a Flowers se na tomto opatření nepodílely. Záruka na pokrytí rizik spočívá v záruce druhé ztráty ve výši 10 mld. EUR, která chrání HSH před ztrátami, jež vyplývají z portfolia v celkové výši 172 mld. EUR k určitému rozhodnému dni v březnu 2009 (expozice v selhání ve výši 187 mld. EUR). Tranši první ztráty ve výši 3,2 mld. EUR nese HSH sama. Tranše druhé ztráty ve výši až 10 mld. EUR jde na vrub HSH Finanzfonds AöR. Ztráty, které přesahují částku 13,2 mld. EUR (tranše první a druhé ztráty dohromady), ponese HSH. Převodní hodnota zajištěného portfolia činí [cca 168] mld. EUR (celková hodnota aktiv [cca 172] mld. EUR mínus 3,2 mld. EUR).
(43)
V zásadě může HSH záruku kdykoli vypovědět, až do 31. prosince 2013 je však takové vypovězení omezeno na [2-5] mld. EUR celkem a na [1-4] mld. EUR ročně. Dne 9. března 2011 HSH vypověděla 1 mld. EUR záruky. Dne 18. června 2011 a opět dne 6. září 2011 HSH vypověděla další 1 mld. EUR záruky, takže se zbývající záruka snížila na 7 mld. EUR. Úřad BaFin byl o výpovědích informován. BaFin prohlásil, že proti tomu nevznese žádnou námitku.
(44)
Znehodnocená aktiva jako cenné papíry zajištěné aktivy (Asset-Backed-Securities,„ABS“) činí cca [3-6] % z [cca 172] mld. EUR portfolia zajištěného zárukou na pokrytí rizik. Velkou část zajištěných aktiv tvoří zákaznické úvěry, které představují hlavní činnost HSH. Zajištěné portfolio je vedeno v různých měnách, např. v EUR, USD a GBP.
Tabulka 2
Rozdělení [cca 172] mld. EUR zajištěných aktiv
Druh aktiv
Aktiva zahrnutá do rozvahy
(v mld. EUR)
% portfolia
Zákaznické úvěry
[cca 115]
(…)
Cenné papíry s pevným výnosem
[cca 30]
(…)
Půjčky proti dlužnímu úpisu (23)
[cca 15]
(…)
Cenné papíry zajištěné aktivy
[cca 10]
(…)
Platební záruky
[cca 5]
(…)
Celkem
[cca 172]
100,0
(45)
Před zavedením záruky na pokrytí rizik HSH nenechala ocenit externími odborníky celé portfolio, nýbrž pouze portfolio ABS a část portfolia CIP, která byla oceněna společnostmi Blackrock a Cambridge Place. Na příslušnou žádost Komise provedla HSH v období listopad 2009 až leden 2010 na základě předpokladu Komise ohledně přísného „zátěžového“ scénáře ocenění zajištěného portfolia. Ocenění bylo provedeno ve spolupráci s odborníky Komise. Předpoklady ocenění byly v souladu s přísnými „zátěžovými“ scénáři, které Komise použila v jiných případech. Ocenění vycházelo z podrobné analýzy vzorku 40 transakcí s fiktivní hodnotou 1 mld. EUR, tj. 0,6 % celkové expozice, a z ocenění tranší provedeného na velké reprezentativní části portfolia při použití programu agentury Moody’s CDOROM (24). Výchozí předpoklady byly prodiskutovány s odborníky Komise. Banku HSH přitom podporoval externí odborník společnosti Morgan Stanley, který potvrdil technickou správnost výpočtů. Účinek snížení kapitálu záruky na pokrytí rizik v okamžiku jejího zavedení byl vyčíslen na [cca 3,5] mld. EUR. V únoru 2010 potvrdil úřad BaFin správnost metody použité ke stanovení účinku snížení kapitálu a souvisejících výpočtů.
(46)
Podle smlouvy o poskytnutí záruky uzavřené dne 2. června 2009 mezi HSH Finanzfonds AöR a HSH obdrží HSH Finanzfonds AöR za poskytnutí záruky druhé tranše prémii ve výši 400 bazických bodů ročně na nominální hodnotu záruky (10 mld. EUR) (dále jen „základní prémie“). Na základě využití a výpovědí se snižuje částka, na kterou je protiplnění ve výši 400 bazických bodů vypláceno. Tabulka 3 ukazuje celkovou částku kumulativní platby ve třech scénářích: a) scénář 1: základní scénář HSH, ve kterém se předpokládá, že záruka nebude využita a bude ze strany HSH do konce roku 2015 v plné výši vypovězena; b) scénář 2: méně příznivý scénář, v němž se počítá s využitím záruky ve výši 5 mld. EUR a c) scénář 3: případ, z něhož vychází ocenění aktiv a v němž se předpokládá, že záruka bude do roku [2015-2020] v plné výši využita (žádné výpovědi).
Tabulka 3
Protiplnění za záruku na pokrytí rizik podle návrhu Německa pro různé scénáře
(v mil. EUR)
Scénář 1
(záruka nebude využita)
Scénář 2
(záruka bude využita ve výši 5 mld. EUR)
Scénář 3
(záruka bude využita ve výši 10 mld. EUR)
Základní prémie (400 bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
(47)
Během období restrukturalizace by platby základní prémie podle využití záruky představovaly částku mezi [100-150] mil. EUR a 405 mil. EUR ročně (viz tabulka 4).
Tabulka 4
Předpokládaná platba základní prémie (400 bazických bodů) HSH společnosti HSH Finanzfonds AöR během období restrukturalizace (v mil. EUR)
(v mil. EUR)
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
Scénář 1 (záruka nebude využita)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [150-200]
- [100-150]
Scénář 2 (záruka bude využita ve výši 5 mld. EUR)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [180-230]
- [150-200]
Scénář 3 (záruka bude využita ve výši 10 mld. EUR)
- 300
- 405
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
3.3. ZÁRUKY LIKVIDITY
(48)
HSH kromě toho požádala fond SoFFin o záruky likvidity, které měly pokrýt emisi nových dluhových cenných papírů v celkové výši 30 mld. EUR. Počátkem prosince 2008 SoFFin schválil emisi první tranše ve výši 10 mld. EUR. Záruky byly schváleny v rámci německého záchranného balíčku (25). Zbývajících 20 mld. EUR mělo být uvolněno po předložení plánu restrukturalizace. Druhá tranše ve výši 20 mld. EUR byla uvolněna poté, co HSH dne 7. března 2009 předložila fondu SoFFin koncepci restrukturalizace. K 30. září 2009 bylo využito celkem 17 mld. EUR. K 1. lednu 2010 snížil SoFFin maximální výši záruky z 30 mld. EUR na 17 mil. EUR. Maximální částka již nebyla zvýšena.
4. PLÁN RESTRUKTURALIZACE
4.1. PŮVODNÍ PLÁN RESTRUKTURALIZACE A NÁSLEDNÁ ZMĚNA FINANČNÍCH PROGNÓZ
(49)
První plán restrukturalizace předložený dne 1. září 2009 (dále jen „původní plán restrukturalizace“) je popsaný v rozhodnutí o zahájení řízení (body 23 až 28 rozhodnutí o zahájení řízení). Doplňující informace ke koncepci restrukturalizace obsažené v původním plánu restrukturalizace byly předloženy v období říjen 2009 až červen 2011. Pozměněné znění plánu restrukturalizace bylo předloženo dne 11. července 2011 (dále jen „pozměněný plán restrukturalizace“). Finanční prognózy obsažené v původním plánu restrukturalizace a odpovídající aktualizace budou stručně popsány níže.
(50)
Původní plán restrukturalizace předpokládal pro období 2009-2014 snížení čistých výnosů z úroků o [cca 20] % z [cca 1,4] mld. EUR na [cca 1,1] mld. EUR. Ohledně jednotlivých prvků finančních výsledků předpokládala HSH pro hlavní banku (26) na období 2009-2014 zvýšení výsledku před restrukturalizací (a po vytvoření rezervy na riziko úvěrových operací) o více než 200 %, a to z [cca 350] mil. EUR na [cca 1,1] mld. EUR. Výsledky před restrukturalizací předpokládané pro rok 2014 ve výši [cca 1,1] mld. EUR zahrnovaly rovněž pozitivní dopad z uvolnění částí rezervy na riziko úvěrových operací ve výši [cca 100] mil. EUR. Jako čistý zisk z provizí a obchodní výsledek bylo pro rok 2014 vykázáno [vždy cca 20] % výsledku před restrukturalizací hlavní banky. V pozměněném plánu restrukturalizace byl předpokládaný výsledek před restrukturalizací pro rok 2014 opraven na [350-450] mil. EUR, přičemž čistý zisk z provizí a obchodní výsledek činí [10-15] %.
(51)
V původním plánu restrukturalizace se počítalo se snížením celkových aktiv HSH z [cca 175] mld. EUR (2009) na [cca 150] mld. EUR (2014). Dále se předpokládalo zvýšení aktiv hlavní banky z [cca 100] mld. EUR (2009) na [cca 110] mld. EUR (2014). V pozměněném plánu restrukturalizace byl objem celkových aktiv pro HSH předpokládaný pro rok 2014 změněn na 120 mld. EUR a aktiva pro hlavní banku předpokládaná pro rok 2014 na 82 mld. EUR.
(52)
Podle původního plánu restrukturalizace se měla aktiva segmentu sektorové banky (lodní doprava, energie a doprava) zvýšit z [cca 30] mld. EUR (2009) na [cca 35] mld. EUR (2014); z toho mělo [cca 20] mld. EUR připadat na aktiva v oblasti lodní dopravy přednostně financovaná v USD. V pozměněném plánu restrukturalizace byla předpokládaná aktiva segmentu sektorové banky pro rok 2014 upravena na [20-25] mld. EUR a aktiva v oblasti lodní dopravy na 15 mld. EUR. Oproti původnímu plánu restrukturalizace nebyla již obchodní divize letecké dopravy do pozměněného plánu restrukturalizace začleněna.
(53)
Kvóta kapitálu Tier 1 předpokládaná pro rok 2014 činila v původním plánu restrukturalizace [cca 10] % a v pozměněném plánu restrukturalizace byla odhadována na [10-15] %.
(54)
Původní plán restrukturalizace obsahoval pro rok 2014 rozdělení plánovaných finančních zdrojů pro část bilance, která má být financována, ve výši [cca 100] mld. EUR (z toho [cca 25] mld. EUR nezajištěného financování na peněžním a kapitálovém trhu), takže oproti plánovaným celkovým aktivům ve výši [cca 150] mld. EUR vznikla mezera ve financování ve výši [cca 50] mld. EUR. V pozměněném plánu restrukturalizace byla mezera mezi předpokládanými celkovými aktivy a předpokládanými celkovými závazky snížena; HSH poskytla informace ke zdrojům financování, které mají být použity na pokrytí potřeby financování vyplývající z mezery.
(55)
V následující tabulce jsou znázorněny prognózy růstu pro hlavní oblasti činností HSH podle původního plánu restrukturalizace a změny provedené v pozměněném plánu restrukturalizace.
Tabulka 5
Porovnání míry růstu v segmentech lodní dopravy a firemních zákazníků
Segment
Původní plán restrukturalizace
(1. září 2009)
Pozměněný plán restrukturalizace
(11. červenec 2011)
Poznámky k prognózám růstu v pozměněném plánu restrukturalizace
Lodní doprava
Míra růstu v nových obchodech ve výši [cca 250] % pro roky 2010 (skutečná hodnota) až 2014 (střední roční míra růstu [cca 40] %)
Míra růstu v nových obchodech ve výši [90-130] % pro roky 2010 (skutečná hodnota) až 2014 (střední roční míra růstu […] %)
Tato míra růstu vychází z ročního absolutního objemu nových obchodů ve výši průměrně […] mld. EUR v období 2011 až 2014. Pro porovnání: celkový objem trhu činil ve stejném období průměrně [cca 25] mld. EUR nových obchodů.
Firemní zákazníci
Nárůst objemu úvěrů o [cca 100] % (2010 skutečná hodnota - 2014)
Nárůst objemu úvěrů o […] % (2010 skutečná hodnota - 2014)
Tento nárůst odpovídá absolutnímu objemu nových obchodů ve výši […] mld. EUR za čtyři roky. Pro porovnání: k 31. prosinci 2008 činila celková aktiva v tomto segmentu 25,7 mld. EUR.
4.2. OBECNÝ POPIS POZMĚNĚNÉHO PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
(56)
Pozměněný plán restrukturalizace byl předložen dne 11. července 2011. Předpokládá výrazné změny obchodního modelu HSH. Nový obchodní model HSH je charakterizován nižším rizikem, silnějším zaměřením na regionální obchody a udržitelnost při financování a poskytování úvěrů. Plánovaná a již zahájená opatření restrukturalizace zahrnují vedle zaměření na činnosti hlavního předmětu podnikání a následně na prodej či ukončení různých činností a významných podílů také přizpůsobení sítě poboček a optimalizaci struktury nákladů. Pozměněný plán restrukturalizace předpokládá zřízení interní restrukturalizační jednotky, v níž mají být pro účetní a organizační účely shrnuty činnosti, v nichž se nemá pokračovat. Nejdůležitějšími body nového obchodního modelu jsou:
a)
nová orientace na životaschopnou hlavní banku cestou značného omezení aktiv, posílení regionálních obchodů (divize firemních zákazníků v Německu, obchod s nemovitostmi v Německu a soukromé bankovnictví) a zachování hlavních kompetencí ve vybraných mezinárodních obchodních činnostech se silnou regionální vazbou (lodní doprava a obnovitelné energie se zaměřením na Evropu);
b)
výlučné zaměření obchodování na kapitálových trzích na činnosti v oblasti treasury (takzvané obchody na vlastní účet) a činnosti orientované na zákazníky, zejména jako dodavatel produktů pro jiné obchodní jednotky (vzájemný prodej produktů, tzv. cross-selling); obchody na vlastní účet byly ukončeny;
c)
ukončení činností, které nejsou v souladu s novou strategickou orientací HSH, tj. mezinárodního podnikání v oblasti přebírání společností, při kterém dochází k výraznému dodatečnému zadlužení (LBO), mezinárodního obchodu s nemovitostmi, financování letadel založené na majetku a dalších úvěrových operací, které nepatří jednoznačně k hlavním kompetencím;
d)
odprodej všech dceřiných společností, které nejsou v souladu s novou strategickou orientací HSH. Pozměněný plán restrukturalizace předpokládá odprodej celkem [100-120] podílů. HSH již počet podílů snížila o 25. Veškeré odprodeje mají proběhnout nejpozději do […];
e)
jasné oddělení ukončených obchodních divizí, které mají být v rámci interní restrukturalizační jednotky omezeny nebo prodány. Restrukturalizační jednotka nebude zahajovat žádné nové obchodní činnosti;
f)
výrazné přizpůsobení národních i zahraničních poboček: ukončení nestrategických činností povede k uzavření 15 z původních 21 zahraničních poboček. Pobočky či zastoupení v Helsinkách, Šanghaji, Bombaji, Stockholmu, Neapoli, Oslu, Rize, Tallinu, Varšavě, San Francisku a Hanoji již byly uzavřeny. Pobočky či zastoupení v Kodani, Paříži, Amsterodamu a Moskvě budou uzavřeny do roku 2012. Po restrukturalizaci si HSH ponechá šest poboček či zastoupení v Londýně, Hongkongu, New Yorku, Singapuru, Lucemburku a Aténách, přičemž pobočky v Londýně, Lucemburku a New Yorku mají být zmenšeny a pobočka v Hongkongu přeměněna na zastoupení.
(57)
Regionální zaměření zahrnuje především severoněmecké obchody se soukromými a firemními zákazníky, obchod s nemovitostmi a činnosti v oblasti spořitelen. Dále se HSH bude soustředit na vybrané oblasti mezinárodního financování lodí, jakož i na financování projektů v oblasti obnovitelných energií se zaměřením na Evropu a určité investice do infrastruktury. HSH uzavře pobočku v Lübecku do konce roku 2011.
(58)
Celkově bude bilanční suma nové hlavní banky značně snížena, zejména přenosem aktiv z hlavní banky na vlastní restrukturalizační jednotku HSH. Na konci restrukturalizačního období dne 31. prosince 2014 bude bilanční suma HSH (hlavní banky) činit 82 mld. EUR. V porovnání s bilanční sumou 208 mld. EUR v roce 2008 to odpovídá snížení o 126 mld. EUR, tj. téměř o 61 %.
(59)
Pozměněný plán restrukturalizace vychází z obecných předpokladů ohledně vývoje HDP v Německu, eurozóně, v USA a na celém světě, změn v krátkodobých a dlouhodobých úrokových sazbách, inflace v eurozóně a v USA, cen ropy a směnného kurzu EUR/USD. Prognózy pro jednotlivé obchodní divize vycházejí z předpokladů ohledně míry růstu relevantního trhu, objemů a marží v oblasti nových obchodů na segment a kapacity vzájemného prodeje produktů. Vzhledem k významu obchodní divize lodní dopravy pro celkový finanční výsledek HSH předložila HSH odvětvově specifické předpoklady k vývoji trhu financování lodní dopravy. V následující tabulce jsou znázorněny prognózy týkající se vývoje velikosti trhu ohledně celosvětových nových obchodů (souhrnné hodnoty pro segmenty nákladních a kontejnerových lodí a tankerů), objemu nových obchodů HSH a podílu HSH na trhu.
Tabulka 6
Předpoklady k financování lodní dopravy v období 2011-2014
Průměr 2005-2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Celosvětové nové obchody v oblasti financování lodní dopravy celkem (v mld. EUR)
109,4
25,9
48,3
[10-15]
[15-25]
[25-35]
[40-50]
Nové obchody HSH (v mld. EUR)
6,7
0,2
1
[0,5-1,5]
[0,5-1,5]
[1-2]
[2-3]
Podíl HSH na trhu (%)
6,1
0,8
2,1
[cca 4]
[cca 5]
[cca 5]
[cca 5]
(60)
HSH vychází z průměrného směnného kurzu EUR/USD [1,30-1,50]. Předložila údaje o dopadu pozměněných předpokladů na zisk a ztrátu, jakož i o své čisté likviditě, a zejména analýzu citlivosti pro změny úroků a změny směnného kurzu EUR/USD. Podle analýzy citlivosti by HSH při výrazných změnách předpokladů ohledně úrokových sazeb a směnného kurzu EUR/USD nedosáhla takových ztrát, které by nemohla absorbovat. Kromě toho by stav likvidity HSH nebyl negativní, kdyby se směnný kurz EUR/USD výrazně odchyloval od základního scénáře.
(61)
HSH dále předložila na základě méně příznivých tržních předpokladů scénáře pro nepříznivou situaci a pro nejhorší případ na úrovni koncernu. Finanční prognózy v případě scénářů pro nepříznivou situaci a pro nejhorší případ ukazují, že dopady stresového faktoru na platební schopnost HSH jsou tlumeny strukturou záruky na pokrytí rizik. V případě scénáře pro nepříznivou situaci by HSH odložila částečná vypovězení záruky, a tím omezila přibývání rizikově vážených aktiv v důsledku negativních hospodářských rámcových podmínek. U obou scénářů by výsledná kvóta kapitálu HSH Tier 1 činila během období restrukturalizace cca 10 %.
4.3. POPIS RESTRUKTURALIZACE JEDNOTLIVÝCH OBCHODNÍCH DIVIZÍ HSH
(62)
Bilanční suma obchodní divize firemních zákazníků hlavní banky se sníží z 26,3 mld. EUR (2008) na [10-20] mld. EUR (2014). Celkově se obchodní segment v tomto období zmenší o cca [45-55] %.
(63)
V divizi firemních zákazníků bude HSH nabízet finanční prostředky větším středním podnikům, a to zejména v hlavním regionu severního Německa.
(64)
HSH ukončila své činnosti v oblasti refinancování leasingových společností a své mezinárodní obchody LBO a ukončí rovněž svou divizi firemních zákazníků zaměřenou na asijské a skandinávské zákazníky. Divize firemních zákazníků nebude působit v oblasti financování letadel nebo lodí založeného na majetku. Schopnost HSH podporovat regionální obchody v hlavním regionu však nebude omezena.
(65)
HSH se v prvé řadě soustředí na větší střední podniky v severním Německu a na německé podniky určitých hlavních hospodářských odvětví. Bude se jasně zaměřovat na ziskové transakce a na zákazníky s dobrou bonitou, kteří požadují různé produkty. HSH bude usilovat o to, aby se pro tyto zákazníky stala „upřednostňovanou“ bankou.
(66)
S ohledem na zlepšení finanční situace se obchodní divize bude stále více zaměřovat na získávání vkladů a využívaní struktur financování, které umožňují syndikace, jsou způsobilé pro ECB nebo mohou být předávány investorům.
(67)
Bilanční suma obchodní divize nemovitostí hlavní banky se má snížit z 30,5 mld. EUR (2008) na [9-18] mld. EUR (2014). To odpovídá snížení o [50-70] %.
(68)
HSH bude nabízet všechny druhy úvěrových produktů a všechny ostatní bankovní produkty, po kterých bude ze strany realitních společností poptávka. HSH se bude svou obchodní činností zaměřovat na severní Německo a německé aglomerace. Zaměřovat se bude především na finanční řešení pro […] a financování projektů s přiměřeným stupněm rizika. V této obchodní divizi se HSH bude soustředit na financování […]. Zvláštní druhy nemovitostí budou financovány pouze selektivně.
(69)
Činnosti v jiných státech - včetně mezinárodního obchodu s nemovitostmi, který spočívá v podpoře německých zákazníků v evropských aglomeracích - budou ukončeny. V těchto oblastech HSH nebude provádět žádné nové obchody a stávající obchodní činnosti postupně ukončí.
(70)
HSH se bude orientovat především na profesionální investory v oblasti nemovitostí, zejména na stávající zákazníky, na vybrané developery, na zákazníky s pevnou pozicí v odvětví nemovitostí a s vysokým potenciálem v oblasti vzájemného prodeje produktů, jakož i na zákazníky spojené se severním Německem, kteří potřebují komplexní struktury financování. HSH bude nadále využívat struktury a produkty, které snižují potřebu finančních prostředků, např. obchody, které připadají v úvahu pro kryté dluhové obligace, úvěry způsobilé pro ECB a finanční prostředky a jistoty poskytované institucí Kreditanstalt für Wiederbau (KfW).
(71)
Bilanční suma obchodní divize spořitelen hlavní banky se sníží z 8,7 mld. EUR (2008) na [ 3] mld. EUR (2014) především omezením činností refinancování pro spořitelny.
(72)
Zákaznická základna této obchodní divize je v prvé řadě tvořena spořitelnami a zákazníky z veřejného sektoru v severním Německu a v druhé řadě spořitelnami a zákazníky z veřejného sektoru mimo severní Německo (sekundární bankovní vztahy).
(73)
HSH nabízí širokou škálu produktů, které se zaměřují na hlavní obchodní oblasti spořitelen. Patří sem zejména divize soukromých a firemních zákazníků, činnosti v oblasti obchodů na vlastní účet, jakož i správa vlastních cenných papírů a správa úvěrového portfolia.
(74)
V obchodní divizi soukromého bankovnictví se bilanční suma hlavní banky sníží z 1,7 mld. EUR (2008) na [0,5-1,5] mld. EUR (2014).
(75)
HSH se soustředí na poskytování služeb movitým soukromým zákazníkům v hlavním regionu severní Německo. Navíc bude HSH nabízet služby soukromého bankovnictví v nadregionálních distribučních pobočkách jiných segmentů trhu. Škála služeb bude zahrnovat […].
(76)
HSH se soustředí na získávání a podporu movitých a velmi movitých soukromých zákazníků a nadací. V rámci vzájemného prodeje produktů budou služby soukromého bankovnictví poskytovány rovněž zákazníkům/fyzickým osobám jiných obchodních divizí hlavní banky.
(77)
V obchodní divizi lodní dopravy se bilanční suma hlavní banky sníží o 46 % z 28,3 mld. EUR (2008) na cca 15 mld. EUR (2014).
(78)
Do 31. prosince 2014 nepřesáhne tržní podíl HSH, pokud jde o nové obchody v oblasti financování lodí po celém světě, ročně [ 8] %. Dále HSH zajistí, že do 31. prosince 2014 - na základě každoročního hodnocení trhu - nebude patřit k třem poskytovatelům financování lodí s největším ročním objemem nových obchodů.
(79)
Portfolio HSH bude diverzifikováno jak s ohledem na typ lodí, tak na země. Pokud jde o různé druhy aktiv, bude se nadále klást důraz na […] a několik […]. Důležitým produktem budou běžné dlouhodobé hypoteční úvěry na novostavby a financování použitých lodí. HSH bude dále selektivně vystupovat jako poskytovatel strukturovaných finančních služeb.
(80)
HSH omezí své obchodní činnosti tím, že ukončí financování lodí typu ro-ro a výletních lodí […].
(81)
HSH se zaměří na střední a velké globálně působící společnosti lodní dopravy, malé rentabilní zákazníky, jakož i zákazníky vybrané na základě celkového potenciálu výnosnosti a rizikových aspektů. Dále hraje roli také ochota zákazníka k syndikacím, splnění předpokladů pro syndikaci (např. transparentnost) a refinancování.
(82)
Obchodní divize lodní dopravy bude nabízet zejména standardní financování (plain vanilla) (27) a v omezené míře strukturální financování a bude vystupovat jako Mandated Lead Arranger a Bookrunner.
(83)
Obchodní divize dopravy/letecké dopravy hlavní banky bude zrušena. Bilanční suma ve výši 11,7 mld. EUR (2008) vyprší v rámci restrukturalizační jednotky nebo bude přiřazena jiným obchodním divizím. Do budoucna nebude již HSH provádět žádná nová financování letadel založená na majetku. Příslušné stávající obchody budou postupně ukončeny, prodány nebo převedeny na restrukturalizační jednotku za účelem jejich omezení. HSH v rámci restrukturalizace již obchodní divizi částečně reorganizovala a strategicky důležité divize železniční dopravy a infrastruktury přiřadila k obchodní divizi energie a infrastruktury.
(84)
V důsledku nového uspořádání obchodní divize energie a infrastruktury v průběhu procesu restrukturalizace se bilanční suma uvedené divize v hlavní bance zvýší ze 4,6 mld. EUR v roce 2008 (bývalá obchodní divize energie) na [5-10] mld. EUR v roce 2014. Obchodní divize energie a infrastruktury zahrnuje jak segment obnovitelné energie, tak segment infrastruktury a železniční dopravy, které předtím patřily do obchodní divize dopravy.
(85)
V segmentu energie bude HSH financovat projekty v oblasti větrné a solární energie. Tato oblast zahrnuje kategorie aktiv větrné energie (na pevnině i na moři), solární energie (fotovoltaické a termální) a jako doplňkové podnikání sítě ve spojení s projekty větrné a solární energie. Cílovým regionem pro tyto činnosti je v prvé řadě Evropa. Činnosti HSH v oblasti konvenčních zdrojů energie a veškeré činnosti v oblasti energie v Severní Americe budou ukončeny.
(86)
Změny v obchodních divizích, zejména uzavření divize letecké dopravy a zmenšení segmentů pro zahraniční nemovitosti a lodní dopravu, povedou automaticky ke zmenšení segmentu „ostatních činností“.
(87)
Segment ostatních činností zahrnuje - vedle korporátního centra - obchody na kapitálovém trhu, v němž HSH spravuje svůj majetek a který slouží jako dodavatel produktů pro obchodní divize.
(88)
HSH bude soustavně zlepšovat stabilitu a kvalitu svého financování. Od konce roku 2012 zajistí, že jak její čisté stabilní financování (net stable funding ratio), tak její koeficient krytí likvidity (liquidity coverage ratio) (28) […]. Podíl hlavní banky na obchodu v USD, který je refinancován prostřednictvím financování v USD (a nikoli prostřednictvím swapů), se do konce roku 2012 zvýší na nejméně […] % a do konce roku 2014 na nejméně […] %.
(89)
HSH výrazně sníží obchod na kapitálovém trhu s vysokým potenciálním rizikem a již výrazně omezila svůj katalog produktů. Obchody na vlastní účet již byly ukončeny.
4.4. POPIS FINANČNÍHO PLÁNOVÁNÍ V POZMĚNĚNÉM PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
(90)
HSH předložila pro období 2011-2014 rozsáhlý obchodní plán včetně propočtu zisku a ztrát a bilance, ukazatelů rentability a produkce rozepsaných podle obchodních divizí a sloučených na úrovni koncernu. Dále HSH předložila analýzu citlivosti v podobě scénáře pro nepříznivou situaci a scénáře pro nejhorší případ na úrovni koncernu. Podle očekávaného zisku a ztrát vznikne koncernu HSH v roce 2011 další ztráta ve výši cca [100-200] mil. EUR, koncern pak bude své zisky do roku 2014 neustále zvyšovat na cca [400-500] mil. EUR po zdanění. Výnosnost vlastního kapitálu bude v roce 2011 negativní a do roku 2014 vzroste na cca [7-8] %. Kvóta Tier 1 dosáhne v období 2012-2014 cca [13-16] %. Podle pokynů Komise obsahují finanční prognózy pozměněného plánu restrukturalizace pro rok 2011 jednorázovou platbu ve výši 500 mil. EUR, která byla odečtena od výsledku před zdaněním. Celková aktiva se podle prognóz zřejmě sníží z 208 mld. EUR (2008) na 120 mld. EUR (2014).
(91)
V následujících tabulkách jsou uvedeny základní údaje pozměněného plánu restrukturalizace pro HSH a hlavní banku.
Tabulka 7
Finanční plánování pro HSH na období 2011-2014
2008 skutečná hodnota
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011 prognóza
2012 prognóza
2013 prognóza
2014 prognóza
Výnosy celkem (v miliónech EUR)
157
2 876
1 603
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
Výsledek před restrukturalizací (v miliónech EUR)
(2 796)
(718)
545
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
Výsledek před zdaněním (v miliónech EUR)
(2 968)
(1 325)
17
[- 200-300]
[0-500]
[100-600]
[200-700]
Výsledek (v miliónech EUR)
(3 195)
(902)
48
[- 400-100]
[0-500]
[0-500]
[0-500]
Poměr mezi náklady a výnosy (%)
573
29
54
[45-55]
[45-55]
[45-55]
[40-50]
Výnosnost vlastního kapitálu po zdanění (%)
0
0
0
[- 5-+ 5]
[5-10]
[5-10]
[5-10]
Aktiva celkem (v mld. EUR)
208
175
151
[130-150]
[125-145]
[120-140]
[115-135]
Tabulka 8
Finanční plánování pro hlavní banku na období 2011-2014
2008 skutečná hodnota
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011 prognóza
2012 prognóza
2013 prognóza
2014 prognóza
Výnosy celkem (v miliónech EUR)
1 582
1 756
1 103
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
Výsledek před restrukturalizací (v miliónech EUR)
418
354
574
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[300-600]
Výsledek před zdaněním (v miliónech EUR)
295
18
318
[200-500]
[200-500]
[200-500]
[200-500]
Poměr mezi náklady a výnosy (%)
39
32
52
[40-60]
[40-60]
[40-60]
[40-60]
Aktiva segmentu (v mld. EUR)
113
97
88
[60-90]
[60-90]
[60-90]
82
(92)
V následujících tabulkách je uveden plán financování HSH s ohledem na obecnou strategii financování a strategii financování v USD.
Tabulka 9
Plán financování HSH 2010-2014
(v mld. EUR)
Objem podle zdroje financování
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
Kryté dluhopisy
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Státem zaručené dlouhodobé dluhopisy
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Dlouhodobé nezajištěné prioritní dluhopisy
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Krátkodobé financování na peněžním a kapitálovém trhu
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Ostatní financování na peněžním a kapitálovém trhu
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Obchodní a retailové vklady (do roku 2010)/zůstatkové vklady (usazená depozita z roku 2011)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Rozvojové banky a obchodní úvěry
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Hybridní kapitálové nástroje (Tier 1 a Tier 2)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Celkem
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Deriváty
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem - (závazky celkem + deriváty), která mají být financována krátkodobými zajištěnými finančními prostředky, nadměrné vklady a vlastní prostředky
(…)
(…)
(…)
(…)
(93)
Státem zaručené dlouhodobé dluhopisy se sníží ze 44 mld. EUR (konec roku 2010) na [13-18] mld. EUR (konec roku 2014). Zároveň se sníží celková aktiva HSH o [25-35] mld. EUR. Rozdíl mezi celkovými aktivy a celkovými závazky (očištěný o účinek derivátů) představuje mezeru v plánu financování, která musí být pokryta krátkodobými nezajištěnými a zajištěnými finančními prostředky, jakož i přebytkem vkladů a vlastních prostředků. Plánování HSH ohledně vkladů se týká pouze části celkových vkladů, která se považuje za stabilní (usazená depozita), přičemž skutečná výše vkladů bude pravděpodobně vyšší a vyplní část mezery ve financování. I když by mohla být část mezery ve financování mezi financovanými aktivy a závazky kryta krátkodobým financováním na peněžním a kapitálovém trhu, závislost HSH na krátkodobém financování na peněžním a kapitálovém trhu se během období restrukturalizace v absolutních hodnotách snižuje. Vzhledem ke strategii financování v EUR bude HSH využívat relativně více kryté dluhopisy.
Tabulka 10
Strategie financování v USD (2010-2014)
(v mld. USD)
Objem
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
Financování v USD
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Financování v USD prostřednictvím swapů
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem v USD
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem v USD - lodní doprava
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(94)
Zatímco HSH v roce 2010 financovala 75 % svých aktiv v USD prostřednictvím křížových měnových swapů, má se využití swapů snížit na […] % celkových aktiv v USD (včetně aktiv v restrukturalizační jednotce). Poměrně menší závislosti na financování prostřednictvím swapů se dosáhne snížením aktiv vedených v USD, a tudíž snížením absolutních částek financování v USD.
(95)
V roce 2010 poskytly spořitelny [2,5-3,5] mld. EUR dlouhodobého nezajištěného financování HSH a [200-500] mil. EUR dlouhodobého zajištěného financování, tj. celkem [2,7-4] mld. EUR. Oproti tomu poskytly další zemské banky celkem [150-250] mil. EUR a další finanční instituce (soukromé a veřejné finanční instituce jiné než spořitelny a zemské banky) [1-2] mld. EUR.
(96)
Z pozměněného plánu restrukturalizace vyplývá posílení pozic a poměrů kapitálu HSH v průběhu restrukturalizace s plánovanou kvótou kmenového kapitálu [10-13] % do konce roku 2014. Na žádost Komise zahrnula HSH do svých finančních prognóz na rok 2013 navýšení základního kapitálu o 500 mil. EUR.
Tabulka 11
Kapitálová pozice HSH (2009-2015)
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
2015
Rizikově vážená aktiva po záruce (v mld. EUR)
71
41
[40-60]
[40-60]
[45-65]
[50-70]
[50-70]
Nesplněné záruky (v mld. EUR)
10
10
7,0
[ 7,0]
[ 7,0]
[ 5,0]
[ 5,0]
Vývoj kapitálu (v mld. EUR)
Kmenový kapitál Tier 1 (v mld. EUR)
5,080
4,433
[4 000-6 000]
[4 500-6 500]
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
Kapitál Tier 1 (v mld. EUR)
7,491
6,274
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
[6 500-8 500]
[7 000-9 000]
Celkový kapitál (v mld. EUR)
11,523
9,400
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
Poměry kapitálu
Kmenový kapitál/rizikově vážená aktiva (%)
7,1
10,7
[ 7,0]
[ 8,0]
[ 9,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
Kapitál Tier 1/rizikově vážená aktiva (%)
10,5
15,2
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
4.5. ZÁVAZKY NĚMECKA
(97)
Německo se zavázalo, že HSH provede pozměněný plán restrukturalizace, a předložilo závazky stanovené v přílohách I a III tohoto rozhodnutí.
4.6. SLEDOVÁNÍ
(98)
Německo se zavázalo, že kontrolní správce bude čtvrtletně předkládat podrobnou zprávu. Tato zpráva bude obsahovat zejména informace o protiplnění v souvislosti s opatřením na záchranu aktiv (v souladu s přílohou V sdělení Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství, dále jen „sdělení o znehodnocených aktivech“ (29)) a o provádění pozměněného plánu restrukturalizace (v souladu s bodem 46 sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi (dále jen „sdělení o restrukturalizaci“ (30)).
5. DŮVODY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ O PŘEZKUMU OPATŘENÍ PODPORY VE PROSPĚCH HSH
(99)
Komise dne 30. října 2009 zahájila formální vyšetřovací řízení, aby zjistila, zda záruka na pokrytí rizik splňuje kritéria sdělení o znehodnocených aktivech ohledně aktiv způsobilých pro podporu, oceňování (včetně metody oceňování), protiplnění a správy znehodnocených aktiv. Kromě toho Komise chtěla prošetřit předpoklady platné pro rekapitalizační opatření, rozdělení zátěže a opatření omezující narušení hospodářské soutěže.
(100)
Ohledně způsobilosti zajištěných aktiv vyjádřila Komise v bodě 40 rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti, zda byla příslušná kritéria sdělení o znehodnocených aktivech splněna, neboť jen malá část zajištěného portfolia spadala přímo pod definici znehodnocených aktiv obsaženou ve sdělení o znehodnocených aktivech.
(101)
Ohledně transparentnosti a poskytnutí informací Komise v bodě 43 rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že HSH předložila zprávy o ocenění vypracované nezávislými odborníky, které se týkaly pouze zlomku zajištěného portfolia, přesněji řečeno, velké části strukturovaných úvěrových cenných papírů. Kromě toho Německo tehdy nedalo k dispozici žádné ověření postupů oceňování a výsledků ze strany úřadu BaFin.
(102)
Ohledně správy aktiv Komise v bodě 45 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, zda opatření plánovaná bankou HSH splňují kritéria sdělení o znehodnocených aktivech, neboť všechna aktiva se i nadále objevují v bilanční sumě HSH.
(103)
Ohledně ocenění Komise v bodě 47 rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že nezávislí odborníci oceňovali pouze strukturované úvěrové portfolio a že v té době neměla k dispozici dostatečné informace pro posouzení skutečné hospodářské hodnoty celého portfolia. Komise dále prohlásila, že hodlá prověřit korelační předpoklady použité bankou HSH na zajištěná aktiva.
(104)
Ohledně protiplnění vyjádřila Komise v bodě 49 rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti o přiměřenosti rozdělení zátěže, neboť podle sdělení o znehodnocených aktivech je třeba od HSH žádat, aby se na základě ustanovení o první ztrátě podílela na části (zpravidla nejméně 10 %) ztrát nebo rizik. Komise dále v bodě 51 a dalších bodech rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, zda přirážka ve výši 400 bazických bodů představuje přiměřené protiplnění za riziko převzaté veřejnými vlastníky.
(105)
Ohledně obnovení životaschopnosti vyjádřila Komise v bodě 59 rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti, zda je HSH schopna obnovit svou dlouhodobou životaschopnost. Vzhledem k silné závislosti HSH na peněžním a kapitálovém trhu pochybovala Komise zejména o tom, zda je předložená strategie refinancování sama o sobě po vypršení státních záruk střednědobě a dlouhodobě udržitelná.
(106)
V bodech 60 a 61 rozhodnutí o zahájení řízení Komise zpochybnila předpokládané míry růstu a marže, které vycházejí z původního plánu restrukturalizace. Komise pochybovala zejména o vyšších maržích v obchodní oblasti soukromého bankovnictví a o předpokládaných mírách růstu v oblastech lodní dopravy a dopravy, v nichž HSH již měla poměrně vysoké podíly na trhu.
(107)
V bodě 62 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti o tom, že HSH má v úmyslu ve značném rozsahu pokračovat ve svých mezinárodních činnostech na kapitálových trzích, zároveň však prohlašuje, že chce svůj obchodní model opět více zaměřit na regionální aktivity. V bodě 63 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti, zda je předpoklad, že HSH v roce 2013 opět dosáhne svého předchozího ratingu A, realistický.
(108)
Ohledně vlastního příspěvku Komise prohlásila, že původní plán restrukturalizace neobsahuje žádné rozsáhlé návrhy. Objem vlastního příspěvku ve formě odprodejů zůstává nejasný. V souvislosti s rozdělením zátěže také na menšinové akcionáře Komise vyjádřila pochybnosti ohledně ocenění HSH, a tudíž také ohledně ceny nově vydaných akcií. V bodech 10 a 32 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti, zda sdružení spořitelen a Flowers, které se nepodílely na rekapitalizaci, nemohly mít přínos z kapitálové injekce tím, že si ponechaly nadměrně vysoké podíly v HSH.
6. STANOVISKO NĚMECKA
(109)
Německo dne 17. prosince 2009 předložilo společné stanovisko spolkových zemí a HSH k rozhodnutí o zahájení řízení.
6.1. STANOVISKO K ZÁRUCE NA POKRYTÍ RIZIK
(110)
Německo zastávalo stanovisko, že právní posouzení záruky na pokrytí rizik provedené Komisí je chybné, neboť vychází z použití sdělení o znehodnocených aktivech, které v daném případě není použitelné.
(111)
Německo nesouhlasilo s Komisí, že použití sdělení o znehodnocených aktivech je nezbytně nutné a že Komise musela nezávisle na okamžiku zavedení nebo oznámení opatření použít právní předpisy a sdělení platné v době přijetí rozhodnutí (31). Podle názoru Německa lze s tímto názorem souhlasit jen tehdy, spadá-li opatření do působnosti daných právních předpisů nebo sdělení, což v tomto případě neplatí. Německo dále tvrdilo, že se sdělení o znehodnocených aktivech nevztahuje na všechny druhy podpůrných opatření zaměřených na znehodnocená aktiva. Podle Německa je třeba sdělení o znehodnocených aktivech považovat pouze za správní předpis, jehož cílem jsou jednotné správní postupy a který je závazný pouze pro Komisi. Slučitelnost záruky na pokrytí rizik s vnitřním trhem musí být posuzována přímo na základě SFEU. Jelikož podle Německa nespadá cíl záruky druhé ztráty a složení zajištěného portfolia do působnosti sdělení o znehodnocených aktivech, je dokázáno, že toto sdělení není v případě HSH použitelné.
(112)
Německo prohlásilo, že použití sdělení o znehodnocených aktivech vede k nesprávnému rámci hodnocení, jenž je pro HSH ve vztahu k určení prvku podpory, hodnoty portfolia, výše protiplnění a potřebě restrukturalizace nepříznivý.
(113)
Německo odkazovalo na bod 38 rozhodnutí o zahájení řízení, v němž Komise vysvětlovala, že posouzení tržní hodnoty portfolia sestávajícího hlavně z úvěrů pro podniky je složité. Německo tyto obtíže považovalo za důkaz toho, že záruku druhé ztráty nelze posuzovat na základě sdělení o znehodnocených aktivech, a prohlásilo, že Komise by extrapolací dospěla k částce podpory ve výši nominální hodnoty záruky. Německo dále prohlašuje, že již tento výsledek svědčí o tom, že zvolená metoda musí být nesprávná, neboť by to znamenalo, že by Komise ohledně prvku podpory stavěla zvolenou záruku na pokrytí rizik na stejnou úroveň s rekapitalizací, přestože obě opatření mají odlišnou povahu. Zatímco rekapitalizace představuje trvalou kapitálovou injekci, v případě záruky se jedná o stabilizační opatření pouze s regulační působností, které je omezené na dobu platnosti zajištěných aktiv.
(114)
Německo poukázalo na to, že odvození prvku podpory na základě tržní hodnoty ukazuje, že Komise neuznává povahu záruky na pokrytí rizik, neboť tato se nevztahuje na výkyvy na trhu. Komise by měla prvek podpory v případě záruky druhé ztráty určovat spíše podle všeobecných pravidel státní podpory a zejména podle sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení o zárukách“). Podle Německa by použití sdělení o zárukách v případě, že bylo protiplnění záruky na pokrytí rizik uznáno za odměnu běžnou na trhu, vedlo k nižšímu prvku podpory.
(115)
I kdyby bylo možné použít sdělení o znehodnocených aktivech na záruku druhé ztráty, Komise se podle názoru Německa při jeho použití dopustila chyb při určování prvku podpory a při výpočtu výše protiplnění, jakož i ve vztahu k rozdělení zátěže a správě aktiv v restrukturalizační jednotce. Prvek podpory v případě záruky druhé ztráty je nesprávný, jelikož jsou nesprávné předpoklady ohledně převodní a tržní hodnoty portfolia. Pokud jde o protiplnění za kapitálovou úlevu Německo zdůraznilo, že se posouzení dopadu kapitálové úlevy obsažené v rozhodnutí o zahájení řízení opírá o staré údaje. Podle novějších údajů je dopad kapitálové úlevy mnohem nižší. Předběžné posouzení rozdělení zátěže je rovněž nesprávné a příliš omezené, neboť Komise je vztahuje pouze na první ztrátovou tranši záruky, která je mnohem nižší než první ztrátová tranše ve výši 10 % zajištěného portfolia požadovaná podle sdělení o znehodnocených aktivech. Mezi rozdělením zátěže a první ztrátovou tranší uvedenou v absolutních hodnotách neexistuje žádná souvislost. Navíc HSH nese veškeré ztráty, které přesahují záruku druhé ztráty. Ohledně správy aktiv Německo prohlásilo, že zásady sdělení o znehodnocených aktivech nelze použít na záruku na pokrytí rizik pro HSH a že by nemělo smysl spravovat všechny hodnoty, na které se vztahují záruky na pokrytí rizik, odděleně. HSH pravděpodobně zřídí restrukturalizační jednotku a zajistí jasné funkční a organizační oddělení hlavní banky a restrukturalizační jednotky, které bude dodrženo až do úrovně správní rady.
(116)
Německo nesouhlasí s oceněním portfolia, které je uvedeno v bodě 47 rozhodnutí o zahájení řízení. U zajištěného portfolia se z velké části jedná o klasické úvěrové operace, které nejsou snadno dostupné pro hodnocení založené na peněžním toku. Také pravidlo oceňování „komplexních“ aktiv, které má prostřednictvím paušálního snížení hodnoty simulovat nejistotu na trhu, není pro oceňování zajištěného portfolia v daném případě přiměřené. Zatímco bylo portfolio CIP banky HSH oceněno externími odborníky na základě peněžních toků, byla aktiva v podstatně větším úvěrovém portfoliu oceněna na základě běžné, pro banky obvyklé úvěrové analýzy v souladu s příslušnými regulačními předpisy. Při této úvěrové analýze má klíčový význam bonita dlužníka.
(117)
Německo tvrdilo (jak bylo popsáno v rozhodnutí o zahájení řízení), že použití metod výpočtu, které byly stanoveny ve sdělení o znehodnocených aktivech, na záruku druhé ztráty je nepřiměřené a že by pro určení výše protiplnění mělo být použito sdělení o zárukách. Během výměny informací, která zahrnovala také několik schůzek a telekonferencí, předložilo Německo v období od ledna do srpna 2010 informace dokazující, že zpětné získání částky […] v plné výši by ztížilo obnovení životaschopnosti HSH.
6.2. STANOVISKO K REKAPITALIZACI
(118)
Německo zastávalo názor, že se Komise také při posouzení rekapitalizace dopustila chyb, které se týkají ocenění společnosti HSH a právního posouzení případných výhod pro menšinové akcionáře, jež se na rekapitalizaci nepodílejí.
(119)
Pochybnosti Komise ohledně ocenění společnosti vyplývají podle názoru Německa z chybného posouzení skutkového stavu. Proto není důležité, že původní ocenění společnosti ze strany PwC nezahrnuje snížení ratingu provedené agenturou S&P, a existují dobré důvody předpokládat, že se HSH v roce 2013 opět vrátí k ratingu A.
(120)
Pokud jde o emisní cenu nových akcií, jsou pro banky kotované na burze běžné srážky ve výši 30 až 60 %. Ocenění HSH je přiměřeným základem pro stanovení ceny nových akcií a původní akcionáři HSH by z opatření podpory neměli užitek, pokud by si ponechali příliš vysoký podíl na bance HSH.
6.3. STANOVISKO K ZÁRUCE NA POKRYTÍ RIZIK A K REKAPITALIZACI VZHLEDEM K NEOMEZENÉ STÁTNÍ ZÁRUCE
(121)
Německo prohlásilo, že bez podpory na záchranu by došlo k likvidaci HSH a následně by veřejní vlastníci museli v rámci neomezené státní záruky nést mnohem vyšší ztráty. Případné pohledávky v rámci neomezené státní záruky se odhadují na 30 mld. EUR a více. Německo poukázalo na to, že soukromý investor v situaci veřejných vlastníků by přijal stejná záchranná opatření, aby zabránil vyšším ztrátám.
(122)
Německo se domnívá, že záchranná opatření splňují kritéria „testu soukromého investora“ (tj. použití zásady investora v podmínkách tržního hospodářství), a tudíž nepředstavují státní podpory. Kritéria tohoto testu jsou splněna, pokud lze rozumně předpokládat, že podnik opět obnoví svou životaschopnost, a pokud náklady na likvidaci převýší náklady na kapitálová opatření (33). Podle Německa je původní plán restrukturalizace předložený dne 1. září 2009 dostatečným dokladem toho, že HSH je schopna obnovit svou životaschopnost. V souvislosti s odhadem nákladů na likvidaci Německo prohlásilo, že je třeba rozlišovat mezi závazky, které mají převzít spolkové země jako vlastníci HSH, a závazky, které mají jako orgány veřejné moci. Závazky spolkových zemí jako orgánů veřejné moci (např. podpora v nezaměstnanosti a příspěvky na sociální zabezpečení) se při odhadu nákladů na likvidaci nesmí brát v úvahu. V nákladech na likvidaci by měly být zohledněny pouze závazky spolkových zemí jako vlastníků HSH. S odvoláním na rozsudek ve věci Linde (34) Německo zastávalo názor, že při provádění testu soukromého investora je třeba zohlednit závazky vyplývající z dříve poskytnutých slučitelných podpor. Neomezené státní záruky byly Komisí povoleny, a tudíž představují podporu, která je slučitelná s vnitřním trhem. Kromě toho závazky vyplývající z neomezené státní záruky patří mezi závazky spolkových zemí coby vlastníků HSH a nikoli coby orgánů veřejné moci. Neomezená státní záruka je ve své povaze srovnatelná s prohlášením o převzetí ručení. Proto by při odhadu nákladů na likvidaci měly být zohledněny závazky veřejných vlastníků v rámci neomezené státní záruky ve výši nejméně 30 mld. EUR. Německo zastávalo názor, že by náklady na likvidaci výrazně překročily náklady na kapitálová opatření veřejných vlastníků ve prospěch HSH. Německo se proto domnívá, že kritéria testu soukromého investora jsou splněna a že se v případě záchranných opatření nejedná o státní podpory.
6.4. STANOVISKO K UDRŽITELNOSTI OBCHODNÍHO MODELU HSH
(123)
Přestože Německo nejprve považovalo předběžné posouzení obchodního modelu HSH v bodě 62 rozhodnutí o zahájení řízení za příliš negativní, aktualizovalo svůj původní plán restrukturalizace, aby rozptýlilo obavy Komise ohledně hospodářské soutěže.
6.5. STANOVISKO K VLASTNÍMU PŘÍSPĚVKU A K VYROVNÁVACÍM OPATŘENÍM
(124)
Německo prohlásilo, že opatřeními ke splnění přiměřeného vlastního příspěvku plánovanými v původním plánu restrukturalizace, které spočívají v kompenzaci opatření, uvolnění kapitálových rezerv, prodeji významných podílů a snížení nákladů, se ve výsledku dosáhne vlastního příspěvku ve výši 5,9 mld. EUR, a tudíž by tato opatření měla být dostatečná.
(125)
Navrhovaná vyrovnávací opatření - snížení bilanční sumy, ukončení ziskových obchodních portfolií, uzavření 12 (35) z dosavadních 21 mezinárodních poboček a prodej významných podílů (REAG a DAL (36)) - Německo zpočátku považovalo za dostatečná, avšak v pozměněném plánu restrukturalizace byla ještě jednou změněna.
7. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(126)
Komise obdržela také připomínky od třetích stran. Své připomínky sdělila sdružení spořitelen dne 30. listopadu a 11. prosince 2009 a Flowers dne 17. prosince 2009.
7.1. PŘIPOMÍNKY SGVSH A SVB
(127)
Sdružení spořitelen nesouhlasila s předběžným názorem Komise, že nepřiměřeně profitovala z rekapitalizace poskytnuté bance HSH veřejnými akcionáři, neboť emisní cena nových akcií byla podle názoru sdružení spíše nízká.
(128)
Rozdělení řízení ve věci HSH, kdy by byla opatření podpory schvalována jedním řízením a otázka nepřímých podpor menšinovým akcionářům posuzována jiným řízením, by bylo porušením článku 7 nařízení (ES) č. 659/1999 (37) (dále jen „procesní nařízení“). Opatření podpory nemůže být zároveň (ve prospěch HSH) slučitelné s vnitřním trhem a neslučitelné ohledně vlastníků podílů HSH. Negativní rozhodnutí o rekapitalizaci vzhledem ke sdružením spořitelen a Flowers by vedlo k tomu, že by rekapitalizace představovala neslučitelnou podporu. Podle sdružení spořitelen by se Komise měla otázkou rozdělení zátěže také na menšinové akcionáře zabývat při obecném posouzení rozdělení zátěže v rámci rekapitalizace.
(129)
Podle názoru Komise nedostatečné rozmělnění podílů menšinových akcionářů nemůže podle sdružení spořitelen představovat státní podporu. Považují rozmělnění za druhotný efekt rekapitalizace. Kromě toho nejsou splněna kritéria čl. 107 odst. 1 SFEU v tom smyslu, že sdružení spořitelen nepředstavují podle pravidel pro státní podporu podniky. SGVSH a SVB nepůsobí samy na žádném trhu, pouze drží podíly pro své členy (veřejné spořitelny v Hamburku a Šlesvicku-Holštýnsku). Výhoda pro sdružení spořitelen by mohla spočívat nanejvýš ve zvýšení hodnoty podílů HSH, které je spjato se všemi kapitálovými injekcemi. Kromě toho nebyla údajná výhoda poskytnuta ze státních prostředků. Stupeň rozmělnění závisí na počtu a ceně akcií. O ceně však nerozhoduje stát, nýbrž valná hromada vlastníků podílů. Toto rozhodnutí není přičitatelné státu a nelze je podle rozsudku ve věci Stardust Marine (38) považovat za státní podporu. Údajná výhoda však v žádném případě neměla vliv na konkurenceschopnost spořitelen na trzích, na nichž působí. Proto tato údajná výhoda nenarušuje hospodářskou soutěž a neovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(130)
Sdružení spořitelen dále poukazují na to, že Komise dosud nezkoumala druhotné efekty u jiných opatření rekapitalizace. Ani soudy Unie v rozsudku WestLB (39) nepotvrdily tento přístup. Sdružení spořitelen dále zjistila, že Komise neprozkoumala druhotné efekty ani v jiných případech, v nichž se emisní cena nových akcií zdála být mimořádně vysoká (40). Pokud by se tento aspekt zkoumal pouze v případech, jako je HSH nebo BayernLB, došlo by k porušení zásady rovnosti.
(131)
Sdružení spořitelen dále objasnila, že akcionáři podílející se na akciové společnosti mají přednostní právo na koupi nových akcií. Jedná se však o opci a nikoli o povinnost nákupu. Sdružení spořitelen považovala cenu nových akcií za přiměřenou, nemohla se však z finančních důvodů na rekapitalizaci podílet.
(132)
Sdružení spořitelen dále tvrdila, že v roce 2008 výrazně přispěla ke kapitálovým opatřením ve prospěch HSH. V červenci 2008 tak proměnila tichou spoluúčast ve výši 685 mil. EUR v kmenový kapitál HSH ve výši 125 mil. EUR a kapitálové rezervy ve výši 560 mil. EUR. Kromě toho sdružení spořitelen spolu s Flowers upsala tichou spoluúčast ve formě směnitelné obligace (hybridní nástroj) ve výši 962 mil. EUR, přičemž sdružení spořitelen převzala podíl ve výši 660,5 mil. EUR. Koncem roku 2008 HSH rozpustila kapitálové rezervy ve výši 3,1 mld. EUR, aby vyrovnala ztráty a zabránila absorpci ztrát hybridních nástrojů. V této souvislosti by sdružení spořitelen ztratila svůj podíl 560 mil. EUR na kapitálových rezervách. Povinně převoditelné cenné papíry se podílí na ztrátě HSH; rovněž nebyl vyplacen žádný kupón. Sdružení spořitelen již od roku 2008 neobdržela žádné dividendy.
(133)
V květnu 2009 chtěla sdružení spořitelen prodat své akcie. Prodej však nebyl možný v důsledku dohody o vlastnictví akcií uzavřené s veřejnými vlastníky dne 25. března 2003. Smluvní strany dohody o vlastnictví akcií se zavázaly vykonávat své hlasovací právo tak, aby veřejným vlastníkům podílů a sdružení spořitelen zůstala zachována většina hlasů a jejich podíly se až do určitého procenta neprodávaly. Dohodu o vlastnictví nelze vypovědět před 31. prosincem 2013.
(134)
Sdružení spořitelen poukázala na to, že jejich podíly byly během rekapitalizace značně rozmělněny a poklesly z 13,2 % na 4,7 %, resp. z 1,62 % na 0,6 %. Veřejní vlastníci s 85,5 % přímých a nepřímých podílů společně kontrolovali všechna strategická rozhodnutí HSH. Tato společná kontrola znamená z pohledu soukromého investora dodatečné snížení hodnoty podílů držených menšinovými akcionáři.
(135)
Sdružení spořitelen poukázala na to, že ocenění HSH společností PwC bylo zadáno bankou HSH a nikoli menšinovými akcionáři. PwC provedla ocenění na základě uznávaných zásad oceňování. Sdružení spořitelen se domnívají, že PwC měla zohlednit zvláštní hodnoty a upravenou rizikovou prémii, z čehož by vyplynula hodnota 30 EUR za akcii. Sdružení spořitelen tudíž zastávala stanovisko, že jejich podíly byly nadměrně rozmělněny, a odhadovala škodu na přibližně 200 mil. EUR.
7.2. PŘIPOMÍNKY FLOWERS
(136)
Flowers předložila obdobné argumenty jako sdružení spořitelen a navíc prohlásila, že již poskytla značný vlastní příspěvek k restrukturalizaci HSH. Kapitálová opatření provedená v červenci 2008 ve prospěch HSH jsou podle ní úzce spjata s navýšením kapitálu v květnu 2009. V červenci 2008 Flowers vložila 300 mil. EUR v hotovosti. Dále tvrdí, že ohledně tiché spoluúčasti ve formě směnitelné obligace v celkové výši 962 mil. EUR provedla Flowers platby v hotovosti v celkové výši 301,5 mil. EUR. Tichá spoluúčast ve formě směnitelné obligace se podílela na ztrátě, neboť nebyl vyplacen žádný kupon. Podíl investorů na těchto kapitálových opatřeních činil 48 %, a je tak podstatně vyšší než jejich tehdejší podíl na HSH v celkové výši 25,67 %.
(137)
Investoři konzultující společnost Flowers nesouhlasili s předběžným hodnocením Komise v bodech 65 a 73 rozhodnutí o zahájení řízení, že byl jejich vlastní příspěvek a jejich podíl na rozdělení zátěže nedostatečný. Poukázali na to, že v roce 2009 při uvolnění kapitálových rezerv ve výši 3,1 mld. EUR přispěli částkou 794 mil. EUR. Investoři odkazovali na rozhodnutí Komise ve věci Commerzbank (41) a tvrdili, že Komise v této věci považovala prodej podílů a jiných aktiv za dostatečný vlastní příspěvek a zákaz vyplácení kupónů a dividend za rozdělení zátěže. Investoři se domnívali, že kapitálová opatření z roku 2008 by měla být zohledněna.
(138)
Investoři požadovali, že ztrátu své blokační menšiny způsobenou rozmělněním jejich podílů je třeba rovněž považovat za vlastní příspěvek. Navzdory rozmělnění jejich podílů na 9,19 % by se od nich na základě jejich podílu vlastnictví před rakapitalizací i mohlo v rámci neomezené státní záruky požadovat 26,58 %. Dále nepovažovali pochybnosti Komise ohledně ocenění HSH a ani názor Komise, že je cena akcií přemrštěná, za oprávněné. Podle jejich názoru nebyla zohledněna řada faktorů zvyšujících hodnotu akcií.
(139)
Investoři tvrdí, že jelikož německé právo nepočítá s možností přenosu akcií, nelze vyžadovat navrácení nepřímých podpor pro menšinové akcionáře. Rozdělení probíhajícího řízení není možné, neboť ve prospěch HSH bylo provedeno pouze jedno opatření podpory.
8. STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
(140)
Německo předložilo své stanovisko k připomínkám sdružení spořitelen a investorů konzultujících společnost Flowers. Zastává i nadále názor, že ocenění HSH je přiměřené a menšinoví akcionáři neměli prospěch z nepřímých státních podpor. Kromě toho Německo souhlasí s rozdělením řízení, pokud by se tím umožnilo rychlejší ukončení řízení očekávané bankou HSH a trhy. Německo pochybovalo o tom, že rekapitalizace představuje jednotný právní postup a že proto může být posuzována z hlediska podpor jen jednotně. Německo s odkazem na judikaturu soudů Unie prohlásilo, že rozdělení řízení je z právního hlediska možné. Pokud by právní posouzení podpory ve vztahu k různým příjemcům (v tomto případě HSH a menšinoví akcionáři) bylo odlišné, neohrožuje to slučitelnost podpory poskytnuté ve prospěch HSH s vnitřním trhem. Přiměřenost podpory na úrovni banky, která je příjemcem podpory, lze zajistit odpovídajícím zpracováním plánu restrukturalizace, zatímco případné výhody poskytnuté menšinovým akcionářům v důsledku příliš vysoké emisní ceny akcií by musely být posuzovány a opravovány odděleně. Německo nesouhlasilo s názorem Flowers, že nelze vyžadovat navrácení nepřímých podpor pro menšinové akcionáře, neboť německé právo nepočítá s možností přenosu podílových listů. Takový přenos je podle německého práva možný, avšak i kdyby možný nebyl, nemůže se Německo odvolávat na neexistenci exekučního titulu, aby odůvodnilo, proč neprovedlo rozhodnutí Komise o navrácení.
9. POSOUZENÍ
9.1. EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY
(141)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(142)
Opatření se považuje za státní podporu, pokud jsou splněny tyto předpoklady: a) opatření musí být poskytnuto členským státem nebo ze státních prostředků; b) musí poskytovat výhodu, která by mohla určitým podnikům nebo odvětvím výroby přinášet prospěch; c) tato výhoda musí být selektivní a d) opatření narušuje nebo může narušovat hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. Aby opatření představovalo státní podporu, musí být splněny všechny tyto předpoklady. Komise se i nadále domnívá, že jsou tyto předpoklady splněny.
(143)
Za prvé byla opatření poskytnuta společností HSH Finanzfonds AöR, která je veřejnoprávní institucí zřízenou veřejnými vlastníky a kterou stejným dílem vlastní a kontrolují veřejní vlastníci. Tato instituce byla založena na základě státní smlouvy mezi spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko podepsané dne 3. dubna 2009 v Kielu a dne 5. dubna 2009 v Hamburku (42). Úkolem společnosti HSH Finanzfonds AöR je poskytovat za veřejné vlastníky podporu bance HSH. Ke splnění tohoto úkolu přebírá společnost HSH Finanzfonds AöR záruky až do výše 10 mld. EUR, nabývá akcie HSH a přijímá úvěry na nákup těchto akcií. Podle § 3 státní smlouvy ručí veřejní vlastníci za závazky HSH Finanzfonds AöR. Opatření jsou tak jednoznačně financována státem.
(144)
Za druhé byla poskytnuta záruka na pokrytí rizik a provedena rekapitalizace, aby se zabránilo úpadku banky HSH (43), které následně přispěly k jejímu přežití. Jedná se proto o hospodářské výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(145)
Za třetí jsou opatření zaměřená konkrétně na HSH, a tudíž jsou selektivní.
(146)
Daná opatření musí dále narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. Tyto účinky lze posoudit na základě výše podpory, znaků opatření podpory a příjemce podpory (44). Opatření podpory umožnila bance HSH zabránit úpadku a pokračovat v obchodní činnosti na celé řadě trhů. HSH je mezinárodně působící banka, která konkuruje dalším bankám v Německu a v jiných zemích. Navíc má HSH v německém bankovním odvětví systémový význam a je důležitým konkurentem na trhu financování lodí a letadel (HSH je největším poskytovatelem financí v oblasti stavby lodí na světě a vedoucím poskytovatelem finančních služeb v odvětví letectví). Kromě toho HSH obdržela poměrně vysokou podporu (viz bod 159) a záruka na pokrytí rizik kryje cca 75 % její bilanční sumy. S ohledem na účinky opatření, postavení HSH v bankovním sektoru (zejména na trhu financování lodí) a výše podpory hrozilo, že výhoda poskytnutá této bance ovlivní obchod mezi členskými státy.
(147)
Toto hodnocení se nezměnilo ani po zohlednění připomínek Německa a třetích stran. Připomínky Německa k tomu, zda mají opatření ve prospěch HSH charakter podpory, si protiřečí. Německo na jedné straně požaduje, aby Komise posoudila záruku na pokrytí rizik na základě sdělení o zárukách a nikoli na základě sdělení o znehodnocených aktivech, a zřejmě tedy předpokládá, že se u záruky na pokrytí rizik jedná o státní podporu. Na druhé straně Německo tvrdí (jak je shrnuto v oddíle 6.3 tohoto rozhodnutí), že soukromý investor, který by byl v situaci veřejného vlastníka, by vzhledem k neomezené státní záruce na pohledávky ve výši nejméně 30 mld. EUR rovněž provedl záchranná opatření ve prospěch HSH, aby zabránil větším ztrátám. Německo z toho vyvozuje závěr, že kritéria testu soukromého investora jsou splněna a že tedy daná záchranná opatření nepředstavují státní podpory.
(148)
Německo si špatně vyložilo judikaturu, na kterou se odvolává. V tomto případě Německo argumentuje, že by státní podpora (neomezená státní záruka) měla být považována za součást likvidačních nákladů, aby se mohly další státní podpory (rekapitalizace a záruka na pokrytí rizik) prohlásit za slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství. Ve věci Linde uzavřely strany obchod za tržních podmínek, který obsahoval dotaci, aby bylo možné zrušit smlouvu o dodávkách uzavřenou dříve rovněž za tržních podmínek, jejíž provádění vedlo k vysokým ročním ztrátám. Soud prvního stupně v této souvislosti zjistil: „… výše popsanou rozsáhlou dohodu je třeba považovat za obvyklou obchodní transakci, v jejímž rámci se … [Úřad pro správu státního majetku (Treuhandanstalt)] a LWG chovaly jako tržně orientované hospodářské subjekty. Je evidentní, že tyto subjekty byly motivovány především obchodními úvahami bez ohledu na cíle hospodářské a sociální politiky (45).“ Tato skutečnost není s předmětným případem srovnatelná, neboť ve věci Linde byly obě transakce uzavřeny za tržních podmínek, zatímco v případě HSH nebyla ani jedna z obou transakcí uzavřena za tržních podmínek.
(149)
Neomezená státní záruka je definována jako přímá, ze zákona nebo vyhlášky vyplývající povinnost územní jednotky nebo jiného veřejnoprávního subjektu vůči věřitelům veřejnoprávní úvěrové instituce na všechny závazky této instituce. Z neomezené státní záruky tak vyplývá povinnost ručitele v případě platební neschopnosti nebo likvidace úvěrové instituce zasáhnout. Vyplývá z ní bezprostřední nárok věřitelů úvěrové instituce vůči ručiteli, který však lze uplatnit pouze v případě, že majetek úvěrové instituce nestačí na uspokojení věřitelů. Neomezená státní záruka není limitována ani časově, ani z hlediska částky. Úvěrová instituce navíc za toto ručení neplatí žádnou odměnu (46). Neomezená státní záruka je neplacené, neomezené podpůrné ručení veřejného subjektu (obce, spolkové země) za pohledávky vůči veřejnoprávní instituci (v tomto případě veřejnoprávní úvěrové instituci) v případě, že je tato instituce v platební neschopnosti. Investor v podmínkách tržního hospodářství by v situaci veřejného vlastníka za banku nepřevzal - jako to učinili veřejní vlastníci s neomezenou státní zárukou - neplacenou neomezenou záruku, která by kryla celou bilanční sumu.
(150)
Komise skutečně považovala neomezenou státní záruku za státní podporu. Komise požadovala, aby Německo neomezenou stání záruku zrušilo.
(151)
Neomezená státní záruka je zakotvena ve veřejném právu. Veřejní vlastníci ručí v rámci neomezené státní záruky coby orgány veřejné moci a nikoli coby soukromí vlastníci. V souladu s rozhodovací praxí Komise (47) a judikaturou (48) se za součást likvidačních nákladů považují pouze závazky, které by mohl zaplatit investor v podmínkách tržního hospodářství. Jak je vysvětleno v bodě 149, investor v podmínkách tržního hospodářství by bance neposkytl neplacenou, neomezenou záruku, která kryje celou bilanční sumu. Proto rozsudek ve věci Linde není pro posouzení daného případu relevantní, neboť závazky vyplývající z neomezené státní záruky nemohou být klasifikovány jako likvidační náklady.
(152)
Jako prvek podpory v rekapitalizaci je třeba vzít v úvahu nominální hodnotu rekapitalizace, neboť investor v podmínkách tržního hospodářství by podniku v obtížích tyto prostředky nikdy neposkytl. Jak je uvedeno v bodech 27 a 28 rozhodnutí o záchraně, neúčast menšinových akcionářů na rekapitalizaci a nerovnoměrné rozdělení zátěže, která vyplývá ze záchranných opatření, mezi veřejné vlastníky poukazuje na to, že veřejní vlastníci sledovali rekapitalizací cíle veřejného zájmu a nejednali jako soukromý investor. Komise v souladu s rozhodovací praxí (49) potvrzuje svůj názor, že prvek podpory v rakapitalizaci představuje 3 mld. EUR.
(153)
Komise dále potvrzuje, že prvek podpory obsažený v záruce na pokrytí rizik činí 10 mld. EUR. Nehledě na tvrzení Německa je Komise i nadále přesvědčena o tom, že opatření je třeba posuzovat na základě sdělení o znehodnocených aktivech. V uvedeném sdělení se objasňuje, jak se mají z hlediska podpory posuzovat opatření členských států týkající se znehodnocených aktiv podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Znehodnocená aktiva jsou aktiva, v jejichž případě bankám hrozí ztráty. Podle názoru Komise se musí sdělení o znehodnocených aktivech použít na všechna podpůrná opatření, která se zaměřují na znehodnocená aktiva a skutečně pomáhají finanční instituci, jež je příjemcem podpory, neboť se podle uvedeného sdělení v případě opatření na záchranu aktiv jedná o opatření, jimiž mohou banky zabránit výraznému snížení hodnoty určitých kategorií aktiv (50). Totéž platí pro záruku na pokrytí rizik v daném případě.
(154)
Komise nesdílí názor Německa, že se nemá použít sdělení o znehodnocených aktivech a že prvek podpory v případě záruky druhé ztráty je třeba určit podle obecných předpisů o státních podporách a zejména podle sdělení o zárukách. Sdělení o zárukách se vztahuje na opatření podpory, kterými se bankám má zajistit likvidita (51). Záruka na pokrytí rizik slouží jinému účelu. Zaměřuje se na aktiva banky a má uvolnit co nejvíce kapitálu, aby banka mohla zlepšit svou kvótu vlastního kapitálu.
(155)
Ohledně námitky ratione temporis, kterou předložilo Nemecko, Komise připomíná, že bez ohledu na čas vypracování nebo oznámení opatření musí použít právní předpisy a sdělení platné v okamžiku přijetí rozhodnutí (52). Jedná se o obecné pravidlo a každá výjimka z tohoto pravidla musí být jasně uvedena v právním předpise, který by se jinak mohl uplatnit. Jak potvrdily soudy Unie (53), mělo by se oznámené opatření posuzovat podle pravidel použitelných v okamžiku přijímání rozhodnutí. Komise proto v souvislosti se současnou finanční krizí použila sdělení o znehodnocených aktivech již na opatření, která byla oznámena před zveřejněním tohoto sdělení (54).
(156)
Podle sdělení o znehodnocených aktivech odpovídá výše podpory rozdílu mezi převodní hodnotou aktiv a tržní cenou. Převodní hodnota zajištěného portfolia činí [cca 168] mld. EUR, což odpovídá jeho nominální hodnotě ve výši [cca 172] mld. EUR po odečtení první ztráty ve výši 3,2 mld. EUR (tranše první ztráty).
(157)
Vzhledem ke značnému objemu a složení zajištěného portfolia ([60-80] % portfolia tvoří úvěry) je stanovení jeho tržní hodnoty složité. Pokud neexistuje trh, může být tržní hodnota některých aktiv prakticky nulová (55). Tržní hodnota zajištěného portfolia je v každém případě mnohem nižší než jeho reálná ekonomická hodnota (56), která odráží příslušnou dlouhodobou ekonomickou hodnotu aktiv. Jelikož výše podpory obsažená v záruce nemůže překračovat její nominální hodnotu (10 mld. EUR), není nutné určit přesnou hodnotu. Komise se proto domnívá, že prvek podpory v záruce na pokrytí rizik představuje 10 mld. EUR.
(158)
Komise poukazuje na to, že záruky likvidity ve výši 17 mld. EUR poskytnuté fondem SoFFin představují podporu poskytnutou v rámci německého režimu.
(159)
Komise dospěla k závěru, že prvek podpory obsažený v záruce na pokrytí rizik a rekapitalizaci činí 13 mld. EUR. Komise se dále domnívá, že prvek podpory v zárukách likvidity představuje částku až 17 mld. EUR.
9.2. SLUČITELNOST OPATŘENÍ PODPORY
9.2.1. POUŽITÍ ČL. 107 ODST. 3 PÍSM. B) SFEU
(160)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU lze považovat za slučitelnou s jednotným trhem podporu, „která má napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“. Komise během schvalování německého balíčku na záchranu bank (57) potvrdila, že hrozí vážné porucha v hospodářství Německa a že k nápravě této poruchy je vhodná státní podpora bank. I když se hospodářství od počátku roku 2010 pomalu zotavuje, Komise se i nadále domnívá, že předpoklady pro schválení státních podpor podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU jsou splněny, neboť finanční trhy se opět ocitly pod tlakem. Komise potvrdila tento názor tím, že v prosinci 2010 přijala sdělení, kterým se prodloužilo použití pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí (58) do 31. prosince 2011.
(161)
Úpadek banky, jako je HSH, by mohl přímo ovlivnit finanční trhy, a tím také celé hospodářství členského státu. Vzhledem k současné křehkosti finančních trhů vychází Komise při přezkumu opatření podpory v bankovním sektoru i nadále z čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
9.2.2. SLUČITELNOST ZÁRUKY NA POKRYTÍ RIZIK SE SDĚLENÍM O ZNEHODNOCENÝCH AKTIVECH
(162)
Komise by měla posoudit slučitelnost opatření na záchranu aktiv podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a na základě sdělení o znehodnocených aktivech. Sdělení o znehodnocených aktivech neslouží, jak uvedlo Německo, pouze k zajištění jednotných správních postupů (59), ale objasňuje také uplatňování pravidel pro poskytování státní podpory na opatření na záchranu znehodnocených aktiv. Zohledňuje zvláštnosti opatření na záchranu aktiv a z pravidel pro státní podpory odvozuje kriteria slučitelnosti těchto opatření. Používání sdělení o znehodnocených aktivech má zajistit soulad opatření na záchranu aktiv, která přijímají členské státy, a dodržování předpisů v oblasti kontroly státních podpor. Podle bodu 18 sdělení o znehodnocených aktivech je cílem tohoto sdělení stanovit koordinované zásady a kritéria, aby se v co největší míře zaručila účinnost opatření na záchranu aktiv na vnitřním trhu, a přitom se zároveň sledoval dlouhodobý cíl, kterým je obnovení obvyklých tržních podmínek. Cíle tohoto sdělení jsou tudíž mnohem širší, než Německo předpokládá, a nejsou omezeny na jednotné správní postupy. Vzhledem k těmto cílům musí Komise použít sdělení o znehodnocených aktivech na všechna opatření na záchranu aktiv.
(163)
Komise tudíž nevidí žádný důvod, aby se opatření přezkoumalo přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, jak požadovalo Německo.
(164)
Ve sdělení o znehodnocených aktivech je stanoveno, za jakých podmínek jsou opatření na záchranu aktiv slučitelná s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Ověření slučitelnosti je tedy třeba provést na základě řady kritérií. Mezi tato kritéria patří zejména způsobilost aktiv k záchraně, správa aktiv, ocenění zajištěného portfolia, jasné vymezení problému, naprostá transparentnost a úplné poskytnutí informací o znehodnocení aktiv ex ante, zaměření opatření na veřejný zájem, přiměřenost protiplnění a rozdělení zátěže, jakož i povinné posouzení plánu restrukturalizace ze strany Komise.
9.2.2.1. Způsobilost aktiv k záchraně
(165)
Podle bodu 33 a následujících bodů sdělení o znehodnocených aktivech se musí způsobilá aktiva vymezit a zařadit do kategorií (košů). Podrobné vysvětlivky k vymezení těchto kategorií jsou uvedeny v příloze III uvedeného sdělení. Avšak z důvodu různorodosti aktiv, na něž se vztahuje záruka na pokrytí rizik, je systém košů uvedený ve sdělení o znehodnocených aktivech nedostatečný. Bod 35 sdělení však poskytuje pro vymezení způsobilých aktiv další prostor. Tak mohou banky, na které se nevztahuje bod 33 sdělení, zachránit znehodnocená aktiva, aniž by bylo nutné zvláštní odůvodnění, pokud tato aktiva nepředstavují více než 10-20 % celkových aktiv, na něž se vztahuje záchranný mechanismus. Jelikož je v daném případě [cca 75] % bilanční sumy HSH zajištěno předmětnou zárukou na pokrytí rizik, neposkytuje bod 35 sdělení o znehodnocených aktivech uspokojivé řešení.
(166)
Podle bodu 32 sdělení o znehodnocených aktivech, v němž jsou obsaženy základní vysvětlivky ke způsobilosti aktiv, by se však při posuzování druhu aktiv spadajících pod určité opatření na záchranu mělo postupovat pragmaticky. Komise zjistila, že spektrum kategorií aktiv dotčených finanční krizí se v průběhu času v důsledku vedlejších účinků rozšířilo. Zejména cenné papíry z oblastí lodní dopravy, letecké dopravy a nemovitostí jsou v současnosti nelikvidní nebo se jejich hodnota výrazně snížila. Opatření na záchranu těchto druhů aktiv mohou přispět ke splnění cílů sdělení o znehodnocených aktivech, tzn. že se zvýší transparentnost a přispěje k finanční stabilitě, dokonce i v případě, že tato aktiva nespadají do kategorií aktiv, jež finanční krizi vyvolaly. Z tohoto důvodu Komise v dřívějších případech akceptovala opatření na záchranu těchto aktiv (60) a považuje to rovněž v daném případě za přiměřené.
(167)
Podle bodu 36 sdělení o znehodnocených aktivech je možné kritéria způsobilosti chápat šířeji, pokud je to kompenzováno rozsáhlejší restrukturalizací. Čím větší je podíl zajištěných aktiv v portfoliu banky, tím důkladnější musí být restrukturalizace. Komise v rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti ohledně způsobilosti aktiv, neboť měla dojem, že původní plán restrukturalizace, jenž jí byl tehdy předložen, nenabízí přiměřené vyrovnání za pružné uplatňování kritérií způsobilosti. Dne 11. července 2011 HSH předložila pozměněný plán restrukturalizace. Pozměněná restrukturalizační opatření zahrnují snížení bilanční sumy ve výši 61 %, prodej […] podílů a uzavření 15 z 21 mezinárodních poboček HSH. Komise se domnívá, že rozsah restrukturalizace nabízí vyrovnání za pružné uplatňování sdělení o znehodnocených aktivech, pokud jde o způsobilost aktiv. Pochybnosti Komise ohledně způsobilosti aktiv tak byly vyvráceny.
9.2.2.2. Správa aktiv
(168)
Komise v bodě 45 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila vzhledem ke správě aktiv pochybnosti o slučitelnosti záruky s vnitřním trhem. Jelikož se všechna aktiva měla i nadále objevovat v bilanci HSH, neexistoval žádný důkaz o jasném funkčním a organizačním oddělení HSH a zajištěných aktiv (zejména vzhledem ke správě, personálu a zákazníkům).
(169)
Německo poskytlo dodatečné informace a uvedlo, že HSH zřídila restrukturalizační jednotku. Jedná se o interní banku za účelem likvidace s oddělenou správou. Aby nemohlo dojít ke střetu zájmů mezi hlavní bankou a restrukturalizační jednotkou, zavedla HSH podávání zpráv o jednotlivých oblastech činnosti a oddělenou správu restrukturalizační jednotky. Komise souhlasí s připomínkami Německa o správě aktiv, která jsou shrnuta v bodě 113, a akceptuje změny, které HSH v této oblasti provedla. Záruka na pokrytí rizik tak splňuje požadavky sdělení o znehodnocených aktivech ohledně správy aktiv.
9.2.2.3. Ocenění zajištěného portfolia
(170)
Komise v bodě 47 rozhodnutí a zahájení řízení vyjádřila také pochybnosti ohledně ocenění zajištěného portfolia, neboť nezávislí odborníci ocenili jen malou část portfolia a HSH nepředložila dostatek informací pro posouzení skutečné ekonomické hodnoty celého portfolia. Před provedením opatření HSH objednala dva nezávislé znalce: Blackrock a Cambridge Place. Tyto společnosti ocenily pouze malou část zajištěného portfolia, a to cenné papíry zajištěné aktivy a část portfolia CIP.
(171)
Komise nesdílí názor Německa uvedený v bodě 115, že úvěrové operace jsou pro ocenění obtížně přístupné, neboť prognózy peněžních toků se opírají o celou řadu předpokladů, např. ohledně budoucích opožděných plateb, pravděpodobnosti a data selhání, navracení a úrokových sazeb (bezrizikové úrokové sazby, jakož i rizikové prémie). I když je oceňování v případě úvěrů s možností prodloužení, které jsou běžné u financování lodí a nemovitostí, tj. u velké části zajištěného portfolia, čím dál složitější, rozhodovací praxe Komise ukazuje, že portfolia včetně podobných aktiv byla již oceněna na základě peněžních toků (61). Německo kromě toho nebylo schopné dokázat, že by ocenění založené na prognózách peněžních toků vedlo ke zcela jinému výsledku.
(172)
Ocenění by mělo probíhat na základě jednotné metody stanovené na úrovni Evropské unie. HSH a její externí znalec společnosti Morgan Stanley provedli na žádost Komise v úzké spolupráci s odborníky Komise úplné ocenění portfolia. Předpoklady, za jakých HSH provedla ocenění, byly v souladu s přísnými stresovými scénáři, které Komise použila v jiných případech. Použité metody byly koherentní.
(173)
Z ocenění vyplynulo, že očekávané ztráty dalece převyšují tranši první ztráty ve výši 3,2 mld. EUR a že by pohltily tranši druhé ztráty ve výši 10 mld. EUR […]. Kromě toho se ukázalo, že skutečná ekonomická hodnota […] činí cca [155-170] mld. EUR ([cca 172] mld. EUR mínus 3,2 mld. EUR mínus [2,5-10] mld. EUR).
(174)
Jelikož bylo ocenění provedeno v souladu se sdělením o znehodnocených aktivech, Komise se domnívá, že její pochybnosti vyjádřené v bodě 45 rozhodnutí o zahájení řízení byly vyvráceny.
9.2.2.4. Naprostá transparentnost a poskytnutí úplných informací ex ante
(175)
V bodě 42 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti ohledně transparentnosti a poskytnutí úplných informací, neboť Německo nepředložilo úplné ocenění zajištěného portfolia provedené uznaným nezávislým odborníkem.
(176)
Podle bodu 20 sdělení o znehodnocených aktivech by podmínkou žádostí o podporu měly být úplná transparentnost ex-ante a banky způsobilé k poskytnutí podpory musí poskytnout úplné informace o znehodnocení aktiv, a to pro každé aktivum, které má být předmětem opatření na záchranu. To by mělo být založeno na přiměřeném ocenění, potvrzeno nezávislými odborníky a schváleno příslušným orgánem dohledu. Předkládané informace o znehodnocených aktivech by měly tak podrobné, jak je uvedeno v příloze III oddílu II a tabulce 2 sdělení o znehodnocených aktivech.
(177)
Od přijetí rozhodnutí o zahájení řízení byly Komisi předloženy podrobné informace o zajištěném portfoliu a aktivech. Ocenění ukázalo, že skutečná ekonomická hodnota portfolia dosahuje [155-170] mld. EUR. Dopad kapitálové úlevy záruky na pokrytí rizik byl vyčíslen na [cca 3,5] mld. EUR. Společnost Morgan Stanley toto ocenění včetně výchozích předpokladů a použitých metod oficiálně podepsala a validovala. Dopad kapitálové úlevy daného opatření potvrdil úřad BaFin v únoru 2010. Dopad kapitálové úlevy vypočítaný na základě ocenění aktiv se liší od předběžného posouzení Komise uvedeného v bodě 21 a následujících bodech rozhodnutí o zahájení řízení. Komise souhlasí s výsledkem ocenění a s výpočtem dopadu kapitálové úlevy, které Německo poskytlo. Vzhledem k výsledku šetření proto už není nutné zabývat se připomínkami Německa k dopadu kapitálové úlevy.
(178)
Pochybnosti Komise ohledně transparentnosti a poskytování informací ex ante jsou vyvráceny.
9.2.2.5. Zajištění souladu s cíli veřejné politiky
(179)
Podle oddílu 5.3 sdělení o znehodnocených aktivech by měly být pobídky určené k motivaci bank k účasti na záchraně aktiv sladěny s cíli veřejné politiky tímto způsobem: a) omezením lhůty k předložení žádosti o účast na programu na šest měsíců, b) vytvořením mechanismů, kterými se zajistí, že se banky, které nejvíce potřebují záchranu aktiv, účastní opatření na záchranu aktiv a c) vhodným omezením týkajícím se chování bank, aby se mj. omezily účinky na hospodářskou soutěž.
(180)
Vzhledem k systémovému významu HSH pro ekonomiku veřejných vlastníků byla záruka koncipována výhradně pro HSH a přizpůsobena její specifické situaci. V souvislosti s pozměněným plánem restrukturalizace bude HSH uložena celá řada omezení týkajících se chování bank, která se vztahují zejména na tyto body: vyplácení dividend a kupónů, řízení společnosti, protiplnění a přítomnost na trhu v určitých odvětvích, jako je například financování lodí.
(181)
Záruka na pokrytí rizik ve prospěch HSH je proto slučitelná s požadavky sdělení o znehodnocených aktivech, které se týkají zajištění souladu s cíli veřejné politiky.
9.2.2.6. Protiplnění a rozdělení zátěže
(182)
V bodě 49 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti týkající se přiměřenosti rozdělení zátěže. Podle bodu 24 sdělení o znehodnocených aktivech se mělo od HSH vyžadovat, aby na základě ustanovení o první ztrátě přispěla k úhradě části ztrát nebo na pokrytí rizika (běžně nejméně 10 %). Přiměřené rozdělení zátěže lze zajistit i za pomoci vyššího protiplnění či dodatečného vyrovnání. Komise dále v bodě 51 a dalších bodech rozhodnutí o zahájení řízení vznesla pochybnosti o tom, zda prémie ve výši 400 bazických bodů představuje přiměřené protiplnění za riziko převzaté veřejnými vlastníky.
(183)
U všech opatření na záchranu aktiv musí být podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech zajištěno přiměřené protiplnění pro stát. Protiplnění za opatření na záchranu aktiv je přiměřené, pokud uhradí dopady opatření u vlastního regulačního kapitálu. To znamená, že musí být zajištěno přiměřené protiplnění za účinek záchrany kapitálu.
(184)
Pokud jde o účinek záchrany kapitálu, Komise ve svém rozhodnutí o státní podpoře, kterou poskytlo Německo na restrukturalizaci společnosti Landesbank Baden-Württemberg (62), konstatovala, že snížení kapitálu o 6,25 % je možné považovat za přiměřené protiplnění účinku záchrany kapitálu (63). Účinek záchrany kapitálu za záruku na pokrytí rizik byl vyčíslen na [zhruba 3,5] mld. EUR, z čehož vyplývá roční protiplnění ve výši přibližně 220 milionů EUR (což odpovídá nominální hodnotě záruky ve výši ([přibližně 220] bazických bodů) v případě, že HSH využije plnou částku záruky. Při (částečném) vypovězení záruky by minimální výše protiplnění za snížení kapitálu měla být úměrně snížena na [přibližně 220] bazických bodů zbývající nominální hodnoty záruky.
(185)
Jak je uvedeno v bodu 46, za záruku na pokrytí rizik navrhla HSH zaplatit záruku ve výši 400 bazických bodů. To znamená, že v závislosti na scénáři zaplatí HSH [ 1,5] mld.y EUR (žádné čerpání záruky), [ 2,5] mld.y EUR (čerpání ve výši 5 mld. EUR) nebo [ 4] mld. EUR (čerpání ve výši 10 mld. EUR).
(186)
Pokud jde o přiměřenost minimální výše protiplnění za záchranu kapitálu ve výši [přibližně 220] bazických bodů ročně na 10 mld. EUR nebo (v případě částečných vypovězení) na zbývající nominální hodnotu záruky (64), pak v případě částečného vypovězení záruky dojde ke snížení absolutní částky protiplnění za záchranu kapitálu. Ačkoliv účinek záchrany kapitálu pravděpodobně neklesne v přímém úměru k výši záruky na pokrytí rizik, je Komise přesvědčena, že se během trvání záruky na pokrytí rizik jedná o přiměřené přiblížení pro účely vypočítání minimální výše protiplnění za záchranu kapitálu. Komise by proto u zbývající nominální hodnoty záruky považovala protiplnění ve výši [zhruba 220] bazických bodů ročně za přiměřené.
(187)
Jelikož [zhruba 220] bazických bodů u zbývající částky záruky představuje přijatelné přiblížení k sazbě 6,25 % u částky snížení kapitálu, je podle Komise dostačující, aby se HSH Finanzfonds AöR každý rok platilo 6,25 % na účinek záchrany kapitálu. Protiplnění za záchranu kapitálu je možné považovat za slučitelné se sdělením o znehodnocených aktivech.
(188)
Podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech musí nadto převodní hodnota pro opatření spočívající v nákupu aktiv nebo jejich pojištění vycházet z jejich reálné ekonomické hodnoty.
(189)
Z posouzení záruky na pokrytí rizik provedeného Komisí vyplynulo, že garantovaná hodnota ve výši [zhruba 168] mld. EUR byla stanovena příliš vysoko (nad reálnou ekonomickou hodnotou), zatímco tranše z první ztráty byla nastavena příliš nízko. Rozdíl mezi garantovanou a skutečnou ekonomickou hodnotou činí [2,5-10] mld. EUR. V důsledku toho mělo dojít k „opravě“ garantované hodnoty a navýšení tranše z první ztráty. Německo předložilo důkazy o tom, že HSH není schopna splatit [2,5-10] mld. EUR a nadto takovou splátku odmítá. Ačkoliv HSH nemůže za účelem pokrytí očekávaných ztrát navýšit tranši z první ztráty o [2,5-10] mld. EUR, přesto by se dal podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech tento rozdíl získat zpět v pozdější fázi, například prostřednictvím mechanismu zpětného získání (tzv. claw-back mechanism) a rozsáhlých restrukturalizačních opatření.
(190)
Takto lze u základní prémie ve výši 400 bazických bodů, která se odvádí státu, zřídit mechanismus zpětného získání, který by se týkal části splátky přesahující protiplnění za záchranu kapitálu ve výši [zhruba 220] bazických bodů. Tato částka by nadto závisela na případném čerpání záruky, neboť (jak vyplývá z následující tabulky) se základní prémie může měnit.
Tabulka 12
Zpětná platba v podobě základní prémie a dalších splátek
(v milionech EUR)
Scénář 1
(žádné čerpání záruky 0 EUR)
Scénář 2
(čerpání záruky ve výši 5 mld. EUR)
Scénář 3
(čerpání záruky ve výši 10 mld. EUR)
Základní prémie (400 bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Z toho protiplnění za záchranu kapitálu ([přibližně 220] bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
Další splátky obsažené v základní prémii
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Další nezbytné splátky
(…)
(…)
(…)
(191)
Protiplnění by tudíž nezaručilo žádné dostačující splátky v podobě základní prémie. V zájmu úplného splacení musí HSH státu zaplatit i rozdíl mezi skutečnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou, který není uhrazen formou základní prémie ve výši 400 bazických bodů. V závislosti na daném scénáři leží tento rozdíl mezi […] EUR a […] EUR.
(192)
Německo i HSH odmítají zvýšit příslušnou splátku, a proto nelze prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999.
(193)
Komise trvá na tom, že ze pozměněný plán restrukturalizace vyplývá, že dodatečná zpětná platba mezi […] EUR a […] EUR není možná, neboť by se tím jinak ohrozila životaschopnost HSH. Plná splátka by podle prognóz bodu (91) odčerpala veškeré zisky, které se HSH v průběhu celého období restrukturalizace i po něm podařilo vytvořit.
(194)
Komise se přesto domnívá, že slučitelnost podpory s vnitřním trhem by mohla být zajištěna za pomoci systémů protiplnění umožňujících opravu, jež by byla v souladu jak se sdělením o znehodnocených aktivech, tak i s rozhodovací praxí Komise, pokud jde o splátky a protiplnění. Podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech se za přijatelný považuje postup, při němž převodní hodnota (garantovaná hodnota) aktiv překračuje jejich reálnou ekonomickou hodnotu, doprovází-li ho rozsáhlá restrukturalizace a je-li vázaný na podmínky umožňující zpětné získání této dodatečné podpory v pozdější fázi. Bod 41 sdělení o znehodnocených aktivech ponechává tedy určitý prostor pro částečné splátky, pokud se tyto splátky vyváží úměrnou restrukturalizací.
(195)
V předmětné věci podpory je podle Komise možné dosáhnout částečných dodatečných splátek za pomoci několika opatření.
(196)
Podle Komise by tak (nakolik je to možné a aniž by se tím ohrozila dlouhodobá životaschopnost HSH) mělo dojít nejprve k okamžité úhradě případných dodatečných splátek, jež by se neměla odkládat déle, než je nezbytně nutné. Z tohoto důvodu Komise prověřovala, jestli je možné provést jednorázovou platbu, a v souladu s bodem (90) od HSH žádala, aby ve svých finančních prognózách na rok 2011 počítala s jednorázovou platbou ve výši 500 milionů EUR. Podle finančních prognóz uvedených v bodě (91) je HSH schopna vyplatit státu jednorázovou platbu ve výši 500 milionů EUR. Zaplacení takové částky by sice odčerpalo veškeré očekávané zisky HSH a v roce 2011 by mohlo vést k čisté ztrátě ve výši [150-200] milionů EUR. Tuto ztrátu však lze v následujících letech vyrovnat a HSH to nebude bránit v tom, aby ve zbývajících letech restrukturalizace docílila prokazatelné a trvalé zisky (které by odrážely životaschopnost její činnosti). Taková „úspěšné bilance“ je nutná k tomu, aby bylo možné prokázat obnovení životaschopnosti HSH a koneckonců i její schopnosti nalézt nové investory. Na základě toho se Komise domnívá, že 500 milionů EUR je nejvyšší možná částka určená na částečnou splátku, kterou si HSH může zatím dovolit.
(197)
Komise si ovšem nemyslí, že částka, kterou je třeba nejprve splatit, by měla být státu vyplacena v hotovosti. Vzhledem ke kapitálu, který má HSH nyní k dispozici a který doposud nestačil ani na pokrytí ztrát pocházejících z její investiční činnosti, ani na posílení kapitálového stropu, se Komise domnívá, že by se jednorázová platba ve výši 500 milionů EUR dala namísto v hotovosti provést formou podílů. Těžiště činnosti HSH bude i nadále spočívat v obchodních oblastech s výrazně procyklickou a volatilní povahou, jako je financování lodí (viz body (223) až (226)), a proto je posílení její kapitálové struktury nezbytně nutné.
(198)
Podle Komise je mimo to v silách HSH, aby vedle výše uvedené jednorázové platby prováděla další průběžné splátky. Další opravu převodní ceny lze dosáhnout pomocí dodatečné prémie, která by byla spolu se základní prémií odváděna během celého období restrukturalizace. Na základě finančních prognóz uvedených v bodě (91) se Komise domnívá, že by taková dodatečná prémie mohla činit 385 bazických bodů, aniž by se tím ohrozilo obnovení životaschopnosti HSH. Dodatečná prémie ve výši 385 bazických bodů by nepřekročila výši plateb základní prémie čítající 400 bazických bodů uvedených v tabulce 4, s nimiž se počítá po celé období restrukturalizace (65). Platby dodatečné prémie by tudíž překročily čistý zisk HSH, který se očekává v letech 2012 až 2014, pouze ve scénáři 3, v němž se čerpání odhaduje na 10 mld. EUR (viz bod (90)). Komise dále konstatuje, že HSH již 3 mld. EUR záruky vypověděla, a tak lze vyloučit, že by došlo ke scénáři 3 v tabulce 4 (čerpání celých 10 mld. EUR záruky).
(199)
Pokud by došlo k vyplacení vyšší částky, než je tato dodatečná prémie, hrozilo by nebezpečí, že HSH nedosáhne kvóty svého kmenového kapitálu ve výši 10 %. Jak se uvádí v bodech (223) až (226) a jak je podrobně rozvedeno v bodech (229) až (232), považuje Komise za nezbytné, aby si HSH vytvořila kapitál, který by jí umožnil absorbovat konjunkturální výkyvy jejích finančních výsledků, tak aby v žádném okamžiku nebylo ohroženo obnovení životaschopnosti HSH. Kvóta kmenového kapitálu ve výši 10 % se v tomto smyslu považuje za dostatečnou. Pokud by dodatečná prémie tuto kvótu zmírnila, mělo by se po dobu ohrožení životaschopnosti HSH od placení této prémie upustit.
(200)
Na tomto základě je podle Komise rozhodně v silách HSH provést v následujících letech další platby, aniž by se tím bránilo obnovení její životaschopnosti.
(201)
Z uvedených důvodů a k zajištění slučitelnosti záruky na pokrytí rizik se sdělením o znehodnocených aktivech požaduje Komise jiný mechanismus protiplnění, kterým se následujícím způsobem mění ustanovení o poskytnutí rámce záruk obsažená ve smlouvě uzavřené dne 2. června 2009 (dále jen „smlouva o poskytnutí záruk“). Mechanismus protiplnění se opírá o stávající základní prémii, jak ji ukládá smlouva o poskytnutí záruk, ve výši 400 bazických bodů ročně u nominální hodnoty zbývající záruky. Tato základní prémie zůstane nezměněna s tou výjimkou, že čerpání záruky nepovede ke snížení nominální hodnoty coby základu pro výpočet výše základní prémie. Tímto způsobem se Komise vyhýbá jakýmkoli pobídkám k využití záruky. Vedle základní prémie se ukládá jednak dodatečná prémie ve výši 385 bazických bodů, a poté jednorázová platba ve výši 500 milionů EUR v kmenových akciích („jednorázová platba“ nebo „jednorázová platba ve formě akcií“). V zájmu realizace těchto požadavků se v souladu s body (201) až (208) musí změnit původní smlouva o poskytnutí záruk.
(202)
Do smlouvy je nejprve třeba zapracovat dodatečnou prémii. Základ pro výpočet dodatečné prémie by se měl podobat základu pro výpočet základní prémie a měl by se skládat z nominální hodnoty záruky bez případných částečných vypovězení, ne však bez případného čerpání záruky. Základ pro výpočet dodatečné prémie by se však měl odvíjet v závislosti na rozsahu, v němž HSH nakonec záruku vypoví, přičemž nezáleží na době vypovězení. Životaschopnost HSH je tudíž dotčena jen v tom rozsahu, v jakém bude HSH záruku čerpat. V případě částečného vypovězení záruky bude HSH splacena část všech vyplacených dodatečných prémií, která odpovídá výši částečně vypovězené záruky. Za tímto účelem by se měla u zbývající částky záruky každý rok zaplatit základní prémie; dodatečná prémie by se však měla převést na konto, a to i přesto, že obě prémie je třeba vypočítat na základě smluvně dohodnuté částky záruky snížené o vypovězení, ne však o čerpání. Dodatečná prémie se společnosti HSH Finanzfonds AöR zaplatí, pouze pokud dojde k čerpání záruky. V souladu s tím by v případě částečného vypovězení záruky měla být HSH vrácena dodatečná prémie, která byla převedena na konto a která odpovídá výši částečně vypovězené záruky.
(203)
Aby se výpovědi neděly na úkor životaschopnosti, mělo by k částečným vypovězením záruky docházet pouze tehdy, pokud tím kvóta kmenového kapitálu HSH k 31. prosinci 2011 neklesne pod [8,5-9,5] %, k 31. prosinci 2012 pod [9-10] %, k 31. prosinci 2013 pod [9,5-10,5] %, příp. k 31. prosinci 2014 pod [10-11] %. K částečnému vypovězení se dále nesmí přistoupit v případě, že by se v okamžiku částečného vypovězení sice dosáhlo uvedených kvót, ale v následujících letech by to již při opatrnějším plánování neplatilo.
(204)
Dodatečná prémie by se měla vybírat se zpětnou platností od 31. března 2009 a u částí obchodních roků by se měla vypočítávat pro rata temporis. Dodatečná prémie by se měla vyplácet společně se základní prémií za předpokladu, že kvóta kmenového kapitálu HSH činí alespoň 10 % („kvóta minimálního kmenového kapitálu“).
(205)
Mechanismu zpětného získání by měl obsahovat konsolidační příslib, aby v důsledku odvodu dodatečné prémie nedošlo k ohrožení životaschopnosti HSH. Konsolidační příslib by měl platit až do 31. prosince [2030-2040]. Dostane-li se kvóta kmenového kapitálu HSH kvůli nutnosti vyplatit dodatečnou prémii pod kvótu minimálního kmenového kapitálu, odloží se po předložení konsolidačního příslibu tato platba na pozdější dobu. Překročí-li kvóta kmenového kapitálu kvótu minimálního kmenového kapitálu, splatí se konsolidační příslib opět až do výše kvóty minimálního kmenového kapitálu. Tento mechanismus poskytuje HSH nutný manévrovací prostor, současně však zaručuje, že k splátce dojde, jakmile toho HSH bude opět schopná.
(206)
Během platnosti konsolidačního příslibu by měl být odložený nárok na vyplacení dodatečné prémie opět zcela obnoven. Dodatečná prémie je splatná nejpozději k 31. prosinci [2015-2025]. Nehledě na to by k splátce základní i dodatečné prémie mělo dojít nejpozději v době, kdy se součet částečných vypovězení a využití záruky rovná 10 mld. EUR.
(207)
Za druhé by společnosti HSH Finanzfonds AöR a HSH mělo být uloženo, aby smlouvu o poskytnutí záruky uzavřenou dne 2. června 2009 změnily v tom smyslu, že se nárok společnosti HSH Finanzfonds AöR vůči HSH bude zakládat na jednorázové platbě ve výši 500 milionů EUR. Aby se předešlo snížení kvóty vlastního kapitálu HSH, měla by HSH tento nárok splatit emisí kmenových akcií za pomoci navýšení kapitálu. Emisní cena se vypočítá na základě hodnoty HSH ke dni rozhodnutí valné hromady o takovém navýšení kapitálu a čisté hodnoty nároku na jednorázovou platbu. HSH by měla vydat akcie ve výši čisté hodnoty nároku přímo společnosti HSH Finanzfonds AöR (a nepřímo tak i veřejným vlastníkům).
(208)
Navýšení kapitálu lze provést buď řádným navýšením fyzického kapitálu za vyloučení předkupního práva menšinových akcionářů, nebo kombinovaným navýšením fyzického kapitálu a kapitálu v hotovosti při uplatnění předkupního práva všech akcionářů kromě společnosti HSH Finanzfonds AöR, pokud jde o podíl v hotovosti. Společnosti HSH Finanzfonds AöR a HSH zůstává vyhrazeno, aby zvolily způsob navýšení kapitálu, čímž by se zajistila rychlejší realizace a zapsání do obchodního rejstříku.
(209)
Pokud dojde ke změně smlouvy o poskytnutí záruky, kolísá absolutní částka dodatečné prémie úměrně k výši ztrát skutečně krytých společností HSH Finanzfonds AöR (tj. čím vyšší ztráty pokryté společností HSH Finanzfonds AöR, tím vyšší splátky). Splátky, které z obou výše popsaných podmínek Komise stanovených pro tři scénáře popsané v bodu (46) vyplývají, jsou shrnuty v následující tabulce.
Tabulka 13
Zpětná platba prostřednictvím základní prémie, jednorázové platby a dodatečné prémie
(V mil. EUR)
Scénář 1
(žádné čerpání záruky 0 EUR)
Scénář 2
(čerpání záruky: ve výši 5 mld. EUR)
Scénář 3
(čerpání záruky: ve výši 10 mld. EUR)
Základní prémie (400 bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Z toho protiplnění za snížení kapitálu ([přibližně 220] bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
Další splátky obsažené v základní prémii
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Dodatečná prémie (385 bazických bodů z naposledy čerpané částky záruky)
0
[1 500-2 500]
[3 500-4 500]
Jednorázová platba ve formě akcií
500
500
500
Zpětné platby celkem
[1 000-1 300]
[3 000-4 400]
[5 500-7 000]
Další nezbytné splátky
(…)
(…)
(…)
(210)
Komise uznává, že i přes dodatečné požadavky dojde u mechanismu protiplnění v případě všech tří scénářů uvedených v tabulce 13 pouze k částečnému splacení celkového rozdílu ve výši [2,5-10] mld. EUR mezi reálnou ekonomickou hodnotou a garantovanou hodnotou ([…] mld. EUR u prvního scénáře, […] mld. EUR u druhého scénáře a […] mld. EUR u třetího scénáře).
(211)
Komise však předmětnou záruku na pokrytí rizik (včetně dalších požadavků spojených s protiplněním) srovnala se schválenými opatřeními na záchranu aktiv u jiných bank. Komise kromě toho poukazuje na to, že u ocenění opatření na záchranu aktiv, u nichž nelze zaplatit žádné přiměřené protiplnění, ponechává bod 41 sdělení o znehodnocených aktivech určitý prostor pro případ, že příslušné opatření bude založeno na rozsáhlé restrukturalizaci a/nebo mechanismu zpětného získání. Komise poukazuje dále na to, že v rámci své rozhodovací praxe schválila jak opatření s plnou splátkou (např. u ING (66) nebo LBBW (67)), tak opatření, u nichž sice nedošlo k žádné splátce, ale u nichž byla provedena rozsáhlá restrukturalizace (např. u Parex Banka (68)).
(212)
Záruka na pokrytí rizik počítá s částečnou splátkou spojenou s rozsáhlou restrukturalizací. Splňuje tím předpoklady uvedené v bodě 41 sdělení o znehodnocených aktivech a spadá tak mezi opatření, která Komise doposud ve své rozhodovací praxi schválila. Mechanismus HSH záruka/protiplnění nadto umožňuje částečnou splátku u všech možných scénářů. Pokud by se jako například u scénáře 3 vyčerpala celá záruka, činila by odpovídající částečná splátka […] % zpětné pohledávky. V důsledku restrukturalizace HSH dojde současně ke snížení bilanční sumy o 61 %, jak je uvedeno níže v bodech (266) až (270). Vzhledem k probíhající rozsáhlé restrukturalizaci je tato částečná splátka v souladu s rozhodovací praxí Komise. Komise proto zastává názor, že pokud budou splněny výše uvedené požadavky, jež jsou dále upřesněny v příloze II, lze opatření na záchranu aktiv považovat za slučitelná se sdělením o znehodnocených aktivech.
9.2.2.7. Závěr
(213)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise k závěru, že připomínky Německa a dalších zúčastněných stran nerozptýlily její obavy týkající se hospodářské soutěže, pokud jde o záruku na pokrytí rizik. Komise má zato, že záruka na pokrytí rizik, pokud jde o aspekty zkoumané v oddíle 9.2.2 tohoto rozhodnutí, není v souladu se sdělením o znehodnocených aktivech. Pokud však budou splněny požadavky uvedené v příloze II, mohlo by být dosaženo slučitelnosti s vnitřním trhem.
9.2.3. SLUČITELNOST POZMĚNĚNÉHO PLÁNU RESTRUKTURALIZACE S VNITŘNÍM TRHEM
9.2.3.1. Stupeň potřebné restrukturalizace
(214)
Ve sdělení o restrukturalizaci byla stanovena pravidla státní podpory, jež platí pro restrukturalizaci finančních institucí vzhledem k opatřením, která byla Komisi oznámena do 31. prosince 2010 včetně. Změna plánu na restrukturalizaci HSH bude proto posuzována na tomto základě. V zájmu slučitelnosti s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU musí restrukturalizace finančních institucí v souvislosti s dnešní finanční krizí podle sdělení o restrukturalizaci zaručit, aby
a)
byla obnovena dlouhodobá životaschopnost HSH;
b)
příjemce nesl dostatečný vlastní podíl (rozdělení zátěže) a
c)
byla přijata dostatečná opatření zabraňující narušení hospodářské soutěže.
(215)
V souladu se svou rozhodovací praxí Komise při posuzování požadavků na restrukturalizaci nepřipojí částku záruky likvidity k částce podpory.
9.2.3.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(216)
V rozhodnutí o zahájení řízení byly vyjádřeny pochyby, zda je v silách HSH, aby obnovila svou dlouhodobou životaschopnost. Důkladné prověření životaschopnosti, k němuž došlo po přijetí rozhodnutí o zahájení řízení, tyto pochybnosti ještě posílilo.
(217)
V rozhodnutí o zahájení řízení byla identifikována tři podstatná slabá místa, která pravděpodobně ohrožují dlouhodobou životaschopnost HSH a k nimž se v původním plánu restrukturalizace dostatečně nepřihlédlo: a) závislost HSH na peněžním a kapitálovém trhu, b) její závislost na volatilních a cyklických činnostech a c) rozsáhlost jejích činností na kapitálovém trhu v poměru k jejím bankovním činnostem. Pochybnosti byly dále vzneseny u spolehlivosti míry růstu a dalších prognóz, o něž se opírá původní plán restrukturalizace.
(218)
Pokud jde o schopnost financování, přezkum u HSH odhalil: a) slabou strukturu financování s omezenými zdroji dlouhodobého stabilního financování, neboť bude nutné postupně splácet a refinancovat především státem garantované dluhopisy, které byly emitovány podle „ustanovení o zachování právních účinků“, b) velkou závislost na spořitelnách coby přednostním zdroji financování a c) nedostatek financování vedeného v USD.
(219)
V rozhodnutí o zahájení řízení (69) se zdůrazňovalo, že v roce 2014 musí HSH na peněžním a kapitálovém trhu refinancovat [60-110] mld. EUR; současně byla zpochybněna schopnost HSH takové refinancování provést. Komise zjistila mezeru ve výši kolem [15-30] mld. EUR, na jejíž pokrytí HSH ve svém plánování nevyčlenila žádné zvláštní zdroje financování. Jak se uvádí v bodě (54), vykazoval finanční plán HSH mezeru ve výši 48 mld. EUR, kterou lze na základě prognóz vlastního kapitálu a derivátů v souladu s údaji z minulosti přizpůsobit a jejíž nekrytou potřebu financování je možné vyčíslit na [15-30] mld. EUR. Snížením bilanční sumy na úrovni koncernu o 34 mld. EUR na 120 mld. EUR do konce roku 2014 (ve srovnání se 150 mld. EUR uváděnými v původním plánu restrukturalizace) však dojde k poklesu potřeby financování na peněžním a kapitálovém trhu a tlaku na HSH a její schopnost financování. Tímto způsobem se uzavře mezera ve financování, na kterou si HSH nevyčlenila žádné zvláštní finanční zdroje. HSH dále doložila, že její prognózy k plánovaným usazeným depozitům jsou ve srovnání se současnou a dřívější úrovní financování z tohoto zdroje nastaveny opatrně. Komise se proto domnívá, že potřebu financování ve výši [15-25] mld. EUR, na jejíž pokrytí nebyly vyčleněny žádné finanční zdroje, lze bez negativního dopadu na náklady financování HSH pokrýt vlastním kapitálem, nadměrnými vklady a prostřednictvím krátkodobého financování (nezajištěné a zajištěné finanční prostředky). HSH tak nebude muset hledat nové zdroje financování a může se opírat o zjištěné a stávající zdroje, pokud jde o její celkovou potřebu financování do roku 2014.
(220)
Pokud jde o závislost na spořitelnách coby přednostnímu zdroji financování (viz bod (95)), Komise podotýká, že spolu se snížením rizikového profilu HSH klesne rovněž význam spořitelen oproti jiným zdrojům. Dodatečné snížení bilanční sumy (o 30 mld. EUR ve srovnání s původním plánem restrukturalizace, viz bod (51)), s nímž počítá pozměněný plán restrukturalizace, povede k výraznému snížení potřeby nového financování a k výrazně menší mezeře ve financování. V důsledku plánovaného kombinovaného financování se ke konci období restrukturalizace (viz tabulku 7 a bod (93)) sníží závislost HSH na krátkodobých nezajištěných způsobech financování, čímž se rovněž oslabí hrozba nedostatku likvidity. HSH bude kromě toho své financování více zakládat na krytých dluhopisech, které v Německu podléhají přísným emisním podmínkám a které lze považovat za stabilní a relativně laciné zdroje financování.
(221)
Nedostatek financování HSH vedeného v USD představuje další důležité slabé místo v obchodním profilu HSH. Koncem roku 2010 bylo v USD vedeno zhruba [20-30] % celkových aktiv HSH. To odpovídá [50-70] mld. USD, z čehož bylo pouze [15-20] mld. USD ([20-25] %) přímo financováno v USD. Tato mezera bude uzavřena pomocí obchodování s měnovými swapy, jež se bude pravidelně prodlužovat. Kvůli neustálému rozšiřování měnových swapů v EUR/USD od vypuknutí finanční krize se cena této strategie financování ve srovnání se strategií financování vedeného v USD rovná dalším zhruba [20-30] bazickým bodům. Tato strategie kromě toho v sobě skrývá řadu rizik. K nim patří a) další možné náklady plynoucí z pravděpodobných nesrovnalostí mezi reálnými a očekávanými hotovostními toky z aktiv vedených v USD, b) vyšší volatilita krátkodobého stavu likvidity kvůli závazku vyrovnání marží ve spojitosti se stavem swapů (70) a c) zvýšená expozice vzhledem k úvěrovému riziku protistrany způsobená tím, že obchodování se swapy probíhá mimo burzu a HSH u těchto transakcí nese plné úvěrové riziko protistrany. K snížení rizikového profilu HSH však dochází hlavně v segmentech, v nichž vznikají aktiva vedená v USD (např. financování letadel, lodí a zahraničních nemovitostí), a proto se tím rovněž významně přispěje ke snížení potřeby financování v USD. HSH se kromě toho zavázala, že do roku 2014 zvýší podíl obchodování hlavní banky v USD, který bude refinancován financováním v USD, minimálně na […] %.
(222)
Na závěr lze konstatovat, že navrhovaná opatření odstraní pochyby vznesené Komisí. Opatření by měla zaručit, že HSH je na správné cestě k vytvoření udržitelnějšího a stabilnějšího kombinovaného financování, pokud jde o objem, splatnost, prioritu, bezpečnost a měny. Závazek dosáhnout do konce roku 2012, tj. před uplynutím lhůty stanovené za tímto účelem Basilejským výborem pro bankovní dohled, koeficientu čistého stabilního financování (net stable funding ratio) a koeficientu krytí likvidity (liquidity coverage ratio) […] umožní kontrolu pokroku HSH v této oblasti a měl by přispět k dalšímu zlepšení kvality jejího financování a k vytvoření dostatečně nadbytečné likvidity pro krizové situace.
(223)
V rozhodnutí o zahájení řízení (71) bylo zpochybněno, zda je HSH schopná zajistit svou dlouhodobou životaschopnost tím, že se bude soustředit na expanzi svých cyklických a volatilních obchodních segmentů (72). Podrobné prověření životaschopnosti tyto pochybnosti ještě posílilo, neboť se ukázalo, že rostoucího podílu čistých výnosů HSH z úroků se dosahuje prostřednictvím volatilních a cyklických činností (73). Za zvlášť problematický byl označen relativně velký význam, který se přikládá financování lodí a letadel. V pozměněném plánu restrukturalizace je však aspekt cykličnosti aktiv přiměřeně zohledněn a zároveň je zachována franšíza HSH v obchodní divizi lodní dopravy.
(224)
Dodatečná likvidace aktiv v objemu [30-35] mld. EUR (na 82 mld. EUR v roce 2014) bude u hlavní banky a zejména u cyklických a volatilních činností provedena v plném rozsahu. HSH ukončí své aktivity v oblasti financování letadel. Stávající aktiva v oblasti financování letadel v objemu [3-8] mld. EUR se do konce roku [2011-2012] přenesou na restrukturalizační jednotku a zlikvidují. HSH se zaváže, že v této oblasti nebude vyvíjet žádnou další činnost. HSH se kromě toho zavázala, že do konce roku 2014 sníží svá celková aktiva v rámci hlavní banky v obchodní oblasti lodní dopravy na 15 mld. EUR, a to tak, že do konce roku [2011-2012] převede dalších [0,5-2] mld.y EUR na restrukturalizační jednotku a omezí objem nových obchodů. Celková hodnota aktiv v oblasti financování lodí a letadel činí 15 mld. EUR ve srovnání s hodnotou [25-30] mld. EUR v roce 2008.
(225)
Kromě toho se do roku 2014 sníží celková aktiva obchodní divize nemovitostí na 13 mld. EUR, neboť nový mezinárodní obchod s nemovitostmi pro německé firemní zákazníky skončí a další nové obchody se omezí. Nadto se v důsledku nižšího objemu nových obchodů do roku 2014 výrazně omezí divize firemních zákazníků.
(226)
Celkové snižování bude doprovázet zlepšování postupů HSH při řízení rizik. HSH pracuje zejména na tom, aby se především v obchodní oblasti lodní dopravy omezila velká jednotlivá rizika. Kromě toho se zavázala snížit stávající velká jednotlivá rizika na […] milionů EUR a nová jednotlivá rizika omezit na maximálně […] milionů EUR.
(227)
V bodě 62 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti týkající se objemu obchodování HSH na kapitálových trzích, který byl i přes novou orientaci na regionální činnosti nadále považován za neúměrně velký. K těžkostem HSH přispělo zejména obchodování na vlastní účet.
(228)
Snížení bilanční sumy povede k značnému snížení aktivit HSH na kapitálových trzích. Ty se do roku 2014 sníží na objem [25-35] mld. EUR v aktivech hlavní banky. Ve srovnání s tím činil objem aktiv v roce 2008 98,8 mld. EUR. Německo dále přislíbilo, že HSH nebude vykonávat žádný obchod na vlastní účet. HSH se bude obchodním činnostem věnovat pouze v tom rozsahu, který je nutný k realizaci zákaznických smluv, za účelem snížení rizika (hedging) v rámci obchodů se zákazníky, popř. pro řízení likvidity v oblasti treasury, jakož i ke správě bilanční sumy (v každém případě až do hodnoty měřené maximální hodnotou v riziku (value-at-risk, VaR)). Pomocí těchto opatření budou odstraněny pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení.
(229)
Další možnou překážku dlouhodobé životaschopnosti HSH představuje slabá struktura jejího kapitálu. Zejména vzhledem k dalším bodům uvedeným níže nebylo jasné, zda očekávaná slabá kapitalizace, s níž se ke konci období restrukturalizace v původním plánu restrukturalizace počítalo (kvóta Tier 1 ve výši [zhruba 9] %), je přiměřená: a) cykličnost a volatilní povaha obchodního profilu HSH, jež si vynucuje další kapitálový val, který by absorboval opakované, vyšší a propojené ztráty, b) dopady finanční krize na kapitál HSH (74) a c) zavedení nových pravidel Basel III, která povedou k výraznému navýšení minimální výše kapitálu (75) požadované z hlediska dozoru. Kromě toho lze předpokládat, že účastníci trhu a zejména instituce, jež na peněžním a kapitálovém trhu nabízejí pravděpodobně nezajištěné finanční prostředky, očekávají vyšší kvóty kapitálu.
(230)
Další snížení rizikového profilu HSH, ponechání si zisků a navýšení kapitálu o 500 milionů EUR v roce 2013 povedou k výraznému zlepšení kapitalizace HSH. Koncem roku 2014 by kvóta kmenového kapitálu mohla dosahovat výše nad 10 % a kvóta Tier 1 výše nad 12 %. Tato čísla se neshodují s kvótami ve výši [zhruba 7] %, resp. [zhruba 9] %, s nimiž počítal původní plán restrukturalizace. Odpovídají spíše novým kapitálovým normám pro banky. Část těchto zlepšení je sice nadále svázána s značným snížením aktiv zatížených rizikem, jež je podmíněno zárukou na pokrytí rizik, ale ke zlepšení struktury kapitálu by došlo v každém případě. Toto zlepšení je nutné vidět v souvislosti se snížením rizikového profilu bilance HSH a zejména se snížením podílu na cyklických aktivech.
(231)
Dalším požadavkem Komise týkajícím se slučitelnosti jak protiplnění za záruku na pokrytí rizik, tak splátky s vnitřním trhem je, že HSH nesmí vypovědět záruku na pokrytí rizik, pokud by kvóta kmenového kapitálu během období restrukturalizace v důsledku toho klesla pod stanovené hodnoty a především k 31. prosinci 2014 pod 10 % (viz bod (203)). To zaručí, že během období restrukturalizace bude HSH schopná si udržet přiměřenou úroveň kapitalizace, i kdyby došlo ke zhoršení hospodářské situace. Tento mechanismus by měl na trhu přispět k znovuzískání důvěry obchodních partnerů v HSH. Pozměněný plán restrukturalizace HSH předpokládá, že HSH do roku [2014-2016] záruku zcela opustí. Kvóta kmenového kapitálu by v té době měla být na [ 10] %.
(232)
Na závěr lze konstatovat, že díky navrhovaným opatřením dojde ke zlepšení struktury kapitálu HSH, takže bude v souladu s novými mezinárodními normami. Lepší kvóty kapitálu a vyšší odolnost vůči krizím budou mít v střednědobém horizontu u HSH pozitivní vliv na náklady financování.
(233)
V rozhodnutí o zahájení řízení (body 60 a 63) byly vyjádřeny pochyby o spolehlivosti určitých prognóz, jež byly použity při plánování HSH. Tyto pochybnosti se týkaly především prognóz a) růstu nejdůležitějších obchodních segmentů, b) růstu příjmů pocházejících z úrokových výnosů, c) marží v nejdůležitějších obchodních segmentech a d) vývoje rezervy pro případ rizika.
(234)
Zejména v segmentech lodní dopravy, dopravy a firemních zákazníků shledala Komise prognózy růstu příliš optimistické. Byla proto zpochybněna schopnost HSH dosáhnout celkových plánovaných výnosů. Pozměněný plán restrukturalizace se však opírá o přiměřené prognózy růstu v segmentech lodní dopravy a firemních zákazníků (viz tabulka 5). Míra růstu v rámci financování letadel není důležitá, neboť HSH tento segment v současnosti opouští. Jak ukazují tabulky 5 a 6, jsou míry růstu stanovené pro plánování segmentů lodní dopravy a firemních zákazníků značně nižší než ty, které se používaly v původním plánu restrukturalizace ze dne 1. září 2009. Mimoto odpovídají absolutnímu objemu obchodu, který by HSH v těchto oblastech mohla dosáhnout, pokud zvážíme její podíl na trhu a celkový objem trhu.
(235)
HSH kromě toho přehodnotila své prognózy růstu u příjmů, které nepocházejí z úrokových výnosů. Předpokládá se, že příjmy, které nepocházejí z úrokových výnosů, budou v období 2010-2014 činit v průměru zhruba [7-12] % čistých úroků hlavní banky. Vzhledem k úmyslu HSH zlepšit vzájemný prodej produktů mezi jejími segmenty finančního trhu a jinými obchodními oblastmi se tento cíl zdá dosažitelný.
(236)
V rozhodnutí o zahájení řízení byly zpochybněny prognózy marží stanovené v původním plánu restrukturalizace. Nové obchodní marže však byly koncem roku 2010 skutečně vyšší, než se původně předpokládalo, čemuž byly odpovídajícím způsobem přizpůsobeny prognózy plánování.
(237)
V rozhodnutí o zahájení řízení bylo zpochybněno, zda je HSH schopná přestát nejbližší recesi, aniž by musela opět žádat o státní podporu. Zpochybněna byla tudíž její dlouhodobá životaschopnost. Tyto pochybnosti se opíraly o tato slabá místa: a) křehkou strukturu financování, zejména nadcházející velké mezery ve financování a chronický nedostatek financování vedeného v USD, b) důraz na cyklické a volatilní činnosti, které pravděpodobně povedou k opětovným velkým a navzájem propojeným ztrátám a c) nízkou kapitalizaci k vyrovnání těchto ztrát. Návrhy dodatečných opatření obsažené v pozměněném plánu restrukturalizace však dokázaly pochybnosti Komise rozptýlit. Pozměněný plán restrukturalizace staví na reálnějších a srozumitelnějších prognózách, a proto nabízí spolehlivější obraz životaschopnosti HSH. Tento obraz představuje banku, která je na konci období restrukturalizace vybavena přiměřeným kapitálem, do silně cyklických segmentů směřuje menší část svých transakcí a vykazuje stabilizovanou, i když stále ještě problematickou strukturu financování. Kontrolní nástroje (koeficient čistého stabilního financování a podíl financování vedeného v USD) by přitom měly přispět k tomu, aby se HSH v střednědobém horizontu zaměřila na trvalé zlepšování v této oblasti. HSH by tak nyní měla disponovat kapitálovou základnou a nezbytnou strukturou financování, jež by jí umožnily přestát recesi bez potřeby nové státní podpory. Pokud jde o celkovou životaschopnost HSH, vyplývá z pozměněného plánu restrukturalizace, že výnosnost vlastního kapitálu HSH dosáhne během období restrukturalizace v roce 2014 [5-10] % (76). V absolutních číslech je toto procento nízké, ale v důsledku daleko menšího rizikového profilu HSH by mělo být stabilnější. Mělo by proto znamenat výrazné zlepšení ve srovnání s procenty v průběhu deseti let před krizí.
9.2.3.3. Vlastní příspěvek menšinových akcionářů a jejich zapojení do rozdělení zátěže
(238)
V zájmu omezení narušení hospodářské soutěže a zabránění morálním rizikům by se podle sdělení o restrukturalizaci měly omezit a) náklady na restrukturalizaci a současně b) výše státní podpory; mimoto je zapotřebí zvýšit vlastní příspěvek. Podle sdělení o restrukturalizaci by banky měly financovat restrukturalizaci nejprve z vlastních prostředků a tím snížit státní podporu na nezbytné minimum. Náklady spojené s restrukturalizací by neměl nést pouze stát, ale i ti, kteří do HSH vložili své investice. Mezi ně patří vlastníci akcií a držitelé druhotných dluhových obligací.
9.2.3.3.1. Vlastní příspěvek, rozdělení zátěže a omezení státní podpory na nezbytné minimum
(239)
V bodě 65 rozhodnutí o zahájení řízení Komise konstatovala, že objem vlastního přípěvku, který měl být proveden formou odprodejů, byl stanoven neurčitě. Německo přislíbilo, že HSH do konce období restrukturalizace odprodá [100-120] dceřiných společností. HSH již odprodala [30-40] z těchto [100-120] dceřiných společností a očekává, že veškeré odprodeje budou ukončeny nejpozději k […]. Příjmy a zisky z odprodeje budou použity k pokrytí nákladů na restrukturalizaci. Finanční podíly určené k odprodeji jsou uvedeny v příloze II a zahrnují HSH Real estate AG, […], DekaBank a […], tedy největší dceřiné společnosti HSH.
(240)
Dále Německo přislíbilo, že do 31. prosince 2014 HSH neuskuteční žádná převzetí.
(241)
Komise se domnívá, že opatření ohledně vlastního příspěvku uvedená v bodech (239) a (240) nezaručují, že HSH za současných finančních podmínek poskytne nejvyšší možný vlastní příspěvek na pokrytí nákladů na restrukturalizaci. V souladu s bodem 26 sdělení o restrukturalizaci se Komise zejména domnívá, že v kontextu restrukturalizace není vyrovnání ztrát (například uvolněním rezerv či snížením vlastního kapitálu), k němuž by došlo podle uvážení bank přijímajících státní podporu za účelem zajištění vyplácení dividend a kupónů za závazky, které jsou v oběhu, v zásadě slučitelné s cílem omezit státní podporu na nezbytné minimum. Na vzniklých ztrátách by se měly podílet především finanční nástroje vybavené vlastním kapitálem.
(242)
Německo odmítá navrhnout dodatečná opatření ohledně vlastního příspěvku, a proto nelze prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999. Je však možné taková opatření uložit.
(243)
Komise proto HSH ukládá, že během období restrukturalizace nesmí provádět platby týkající se nástrojů vlastního kapitálu závislých na zisku (např. hybridní finanční nástroje a podílové listy), pokud nejsou dlužné na základě smlouvy nebo ze zákona. Součástí takového zákazu rozdělování dividend podle názoru Komise je, že se tyto nástroje budou rovněž podílet na ztrátách, pokud by bilance HSH bez uvolnění úspor a rezerv vykazovala ztrátu. Tyto nástroje by se neměly spolupodílet na ztrátách z předchozích let.
(244)
S cílem zajistit, aby se vlastníci banky budou během období restrukturalizace v co možná největší míře spolupodíleli na znovuvytvoření přiměřené kapitálové základny (viz body (229) až (231)), by Komise považovala za porušení zásady omezení státní podpory na nezbytné minimum také veškeré vyplácení dividend během období restrukturalizace. Komise proto zastává stanovisko, že HSH by až do konce obchodního roku 2014 neměla vyplácet žádné dividendy.
9.2.3.3.2. Zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže
(245)
V rozhodnutí o zahájení řízení (body 66 až 72) zastávala Komise předběžné stanovisko, že podíly menšinových akcionářů, kteří se v květnu 2009 nepodíleli na rekapitalizaci HSH, nebyly dostatečně rozmělněny. Původní plán restrukturalizace tak nepočítal s žádným přiměřeným rozdělením zátěže, které by posouzení státní podpory pro HSH připustilo jakožto slučitelné s vnitřním trhem. Dále se Komise ptá, zda menšinoví akcionáři nebyli sami případně státní podporou zvýhodněni tím, že si podrželi nadměrně vysoké podíly v HSH. Komise dospěla k závěru, že opatření obsahuje možnou nepřímou státní podporu ve prospěch menšinových akcionářů, jež by nemusela být slučitelná s vnitřním trhem, pokud by nedošlo k zřízení mechanismů zaručujících přiměřené rozdělení zátěže (bod 73 rozhodnutí o zahájení řízení).
(246)
Komise nejprve rozporuje stanovisko sdružení spořitelen, že dosud v žádné jiné věci podpory týkající se rekapitalizací nezkoumala druhotné efekty nepřímých státních podpor (viz bod (130)). V rozporu s tímto tvrzením Komise již nepřímé státní podpory v souvislosti s velkým rozsahem státních podpor v řadě svých rozhodnutí zkoumala (77).
(247)
Komise připomíná, že čl. 107 odst. 1 SFEU podle ustálené judikatury nerozlišuje státní zásahy vzhledem k jejich důvodům či cílům, nýbrž k jejich účinkům (78). Výhoda nepřímo poskytnutá menšinovým akcionářům vznikla tak, že se veřejní vlastníci zřekli dodatečných podílů v HSH, které by obdrželi v případě, že by cena nových podílů byla stanovena správně. Mezi podporami poskytnutými HSH ze státních prostředků a výhodou, jež vznikla menšinovým akcionářům, existuje příčinná souvislost.
(248)
Komise dále nesdílí uplatňovaný názor, že výhodu pro menšinové akcionáře nelze přičítat státu, jelikož rozhodnutí o rekapitalizaci, jakož i o počtu podílů a jejich ceně bylo učiněno na valné hromadě vlastníků podílů (viz bod (129)). Na uvedené valné hromadě však byli veřejní vlastníci zastoupeni jakožto vlastníci podílů a jednali coby veřejná zařízení (79). Z toho plyne, že se v té době odehrávala politická diskuze o budoucnosti HSH.
(249)
Nejdůležitější připomínky Německa a menšinových akcionářů se týkají argumentu, že nižší rozmělnění státní podporu nepředstavuje a že zředění je v každém případě jednoduše výsledkem ukazatelů zvolených k navýšení kapitálu, tj. počtu a ceny podílů. Pokud jde o tyto ukazatele, Německo a menšinoví akcionáři poukázali na to, že PwC (což je renomovaná společnost) provedla ocenění na základě uznávaných zásad oceňování. Ocenění se zakládalo na předpokladu, že se HSH v roce 2013 opět vrátí k ratingu A, pro což existovaly dobré důvody. Sdružení spořitelen a společnost Flowers v tomto bodě Německo podpořily. Podle jejich argumentace byla emisní cena nových podílů ve skutečnosti příliš nízká.
(250)
Komise nezpochybňuje dobré jméno společnosti PwC ani skutečnost, že ocenění HSH bylo provedeno v souladu s uznávanými zásadami oceňování. Trvá však na tom, že při ocenění HSH nebylo zohledněno více aspektů, které by jinak vedly k nižší ceně HSH.
(251)
Zpráva PwC o ocenění HSH (80) (dále jen „zpráva o ocenění“) byla zveřejněna dne 15. května 2009. Dne 30. dubna 2009 oznámilo Německo Komisi opatření na poskytnutí státní podpory HSH, neboť hrozilo, že by HSH nemohla splnit regulační kapitálové požadavky. V té době bylo zřejmé, že HSH bude muset podstoupit rozsáhlou restrukturalizaci a navrhnout opatření na vyrovnání narušení hospodářské soutěže, k němuž by opatření na poskytnutí státní podpory mohla vést. Ocenění PwC bylo provedeno na základě obchodního plánu, který nezohledňoval všechny tyto aspekty. PwC ve shrnutí (81) zprávy o ocenění jednoznačně uváděla, že se při svém ocenění opírala o plánování HSH, jež vycházelo z normalizace trhů v roce 2011. Tuto prognózu nelze považovat za opatrnou.
(252)
Ocenění se dále zakládalo na předpokladu, že v roce 2013 bude mít HSH opět rating A. PwC ve zprávě o ocenění výslovně uvedla (82), že S&P dne 6. května 2009 snížila rating HSH z kategorie A na kategorii BBB + s negativním výhledem a že se toto snížení ratingu neodrazilo v plánu financování, o nějž se ocenění opíralo, a tudíž se k němu při výpočtu indikativní hodnoty HSH nepřihlíželo. PwC dále tvrdí, že vzhledem k nadcházejícímu vyšetřování státní podpory lze očekávat požadavky, které mají umožnit zjištění slučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem a které by mohly mít značný vliv na obchodní plán HSH. PwC kromě toho konstatuje, že jak obecné hospodářské rámcové podmínky, které panují v oblastech (lodní a letecká doprava), jež jsou pro HSH stěžejní, tak i omezení na kapitálovém trhu (financování) ztížily předpověď budoucího vývoje.
(253)
Na závěr se konstatuje, že ocenění bylo provedeno za předpokladu, že dojde k realizaci záruky na pokrytí rizik. Bez záruky na pokrytí rizik by nedošlo ke snížení rizikových aktiv, nebyl by navýšen rozsah nezbytné rekapitalizace a musely by být přezkoumány ratingové předpovědi. PwC (83) vypočítala hodnotu HSH i pro případ, že by nedošlo k realizaci záruky na pokrytí rizik, a dospěla k indikativní hodnotě HSH ve výši [0,8-1,2] až [1,5-2] mld. EUR, což odpovídá ceně za akcii v hodnotě mezi [ 9] a [ 22] EUR. Vzhledem k těmto skutečnostem považuje Komise cenu nově vydaných akcií stále ještě za značně vysokou.
(254)
Menšinoví akcionáři dále uvedli, že Komise ve svém rozhodnutí ve věci státní podpory Hypo Real Estate akceptovala cenu za nové akcie, která byla vyšší než cena na burze, aniž by zpochybnila přiměřenost ceny vzhledem k rozdělení zátěže. Podle názoru menšinových akcionářů by se proto neměla přezkoumávat ani cena akcie HSH. Podle názoru Komise však nejsou obě věci státní podpory srovnatelné. Ve věci státní podpory Hypo Real Estate byla přijata řada opatření, která vedla k plnému zestátnění banky. Hlavní rozdíl mezi oběma případy spočívá v tom, že Hypo Real Estate byla zestátněna a stát získal podíly za cenu, která se opírala o hodnotu koncernu bez státní podpory (84). To v případě HSH neplatí. K ocenění HSH za účelem stanovení ceny nově vydaných akcií došlo za předpokladu, že záruka na pokrytí rizik ve výši 10 mld. EUR bude realizována. Tento předpoklad se výrazně podepsal na výsledném ocenění.
(255)
Menšinoví akcionáři dále uvedli, že v roce 2008 poskytli HSH výraznou finanční podporu a že by se v dubnu 2009 rekapitalizace nebyli mohli zúčastnit. Nebyli k tomu ani povinni, jelikož se opce na nové akcie nerovná povinnosti jejich nákupu.
(256)
Podle Komise sice sdružení spořitelen právo na nákup nových akcií měla, ale nebyla vázána jeho uplatněním. Komise však nemůže brát finanční podporu menšinových akcionářů ve prospěch HSH v roce 2008 za příspěvek k rozdělení zátěže v souvislosti se státní podporou, která byla HSH poskytnuta v květnu a červnu 2009. Podpora poskytnutá bance v roce 2008 se udála v důsledku investičního rozhodnutí, které tehdy menšinoví akcionáři přijali. Komise nespatřuje žádnou spojitost mezi opatřením týkajícím se kapitálu z roku 2008 a opatřením státní podpory z roku 2009.
(257)
Komise nesouhlasí se stanoviskem sdružení spořitelen, že neprovozovaly žádnou hospodářskou činnost, a proto je nelze považovat za podniky způsobilé pro účely pravidel státní podpory (viz bod (129)). Spořitelny v Šlesvicku-Holštýnsku hospodářskou činnost provozují (85). Své hospodářské zájmy spojily v rámci sdružení spořitelen. Sdružení spořitelen poskytují služby spořitelnám v Šlesvicku-Holštýnsku a spravují podíly/akcie spořitelen, jako se to děje i v případě podílů spořitelen v HSH. Zvýší-li se hodnota podílů spořitelen ve sdruženích, stoupne rovněž hodnota spořitelen. Sdružení spořitelen a spořitelny, které jsou jejich členy, tvoří dohromady hospodářskou jednotku. Co je výhodné pro sdružení, je současně výhodné pro spořitelny v Šlesvicku-Holštýnsku. Sdružení spořitelen, která lze hospodářsky plně přičíst spořitelnám v Šlesvicku-Holštýnsku, je proto možné považovat za příjemce státních podpor podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
(258)
Stanoviska Německa a třetích stran nerozptýlily pochybnosti Komise ohledně nedostatečného zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže. Komise je i nadále toho názoru, že podíly menšinových akcionářů, kteří se nezúčastnili rekapitalizace HSH v roce 2009, nebyly dostatečně rozmělněny, jelikož počet podílů, které byly v rámci rekapitalizace veřejným vlastníkům přiděleny, se tehdy nezakládal na správném ocenění HSH. Komise však konstatuje, že pozměněný plán restrukturalizace obsahuje dodatečná opatření, která výrazným způsobem zvyšují zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže.
(259)
Zejména díky dodatečným opatřením k protiplnění za záruku na pokrytí rizik, která Komise přijala (viz body (202) až (208)), se příspěvek k rozdělení zátěže zvýší. Dodatečné protiplnění za záruku na pokrytí rizik, které se skládá z dodatečné prémie a jednorázové platby ve výši 500 milionů EUR ve formě akcií, přinese dva hlavní účinky: na jedné straně se v důsledku zvýšení absolutního příspěvku protiplnění vypláceného veřejným vlastníkům sníží zisky HSH, které by mohla vyplatit ve formě dividend, a tím pro vlastníky akcií klesne hodnota HSH. Na druhé straně jednorázová platba ve výši 500 milionů EUR zředí podíly menšinových akcionářů z dnešních 16,8 % na zhruba 14-15 % (v závislosti na ocenění ceny akcií).
(260)
Kromě účinku, který vyplývá z požadavku v souvislosti s protiplněním za záruku na pokrytí rizik, se omezením protiplnění za kapitálové nástroje dále zlepší zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže (viz body (241) až (244)). Hodnota HSH pro vlastníky akcií je závislá na budoucích hotovostních tocích, přičemž do roku 2014 nelze tyto hotovostní toky vyplácet ve formě dividend. Proto omezení, jež Komise uložila ohledně časového harmonogramu budoucích hotovostních toků, povedou k většímu zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže.
(261)
Komise je toho názoru, že opatření na zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže obsažená v pozměněném plánu restrukturalizace se sice díky požadavkům uloženým Komisí výrazně zlepšila, ale přesto ještě nezaručují, že menšinoví akcionáři se na rozdělení zátěže podílejí nejvyšší možnou částkou. Jelikož Německo odmítá navrhnout další opatření na rozdělení zátěže, nelze opatření podpory prohlásit za slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999. Pokud by nebylo možné přijmout další opatření zlepšující zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže, bylo by na zmíněném základě nezbytné klasifikovat nepřímou podporu pro menšinové akcionáře jako neslučitelnou s vnitřním trhem.
(262)
Vzhledem k možné výhodě, kterou by menšinoví akcionáři mohli získat, a nutnosti přiměřeného rozdělení zátěže má Komise za to, že je nutné prodloužit zákaz vyplácení dividend i za rok 2014. V zájmu zachování přiměřenosti by se však měl zákaz vyplácení dividend omezit. K tomu Komise nařizuje, že v období od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2016 se dividendy smějí vyplácet pouze do výše 50 % ročního přebytku předchozího ukončeného účetního roku. Kromě toho jsou platby dividend v tomto období přípustné pouze v případě, že neohrozí ve střednědobém horizontu dodržování předpisů upravujících vybavení úvěrových institucí kapitálem v souladu s Basel III.
9.2.3.3.3. Závěr k vlastnímu příspěvku menšinových akcionářů a k jejich zapojení do rozdělení zátěže
(263)
Komise dospěla k závěru, že lze dosáhnout odpovídající výše vlastního příspěvku a odpovídajícího zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže, a že je proto možné považovat podporu za slučitelnou s vnitřním trhem s výhradou splnění podmínek uvedených v bodech (262), (202) až (208) a (241) až (244).
9.2.3.4. Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(264)
Podle sdělení o restrukturalizaci musí plán restrukturalizace obsahovat opatření omezující narušení hospodářské soutěže a zajišťující konkurenceschopnost bankovního sektoru. Podle bodu 30 sdělení o restrukturalizaci by opatření omezující narušení hospodářské soutěže měla být vždy přizpůsobena specifickým problémům trhů, na nichž působí banka přijímající podporu, která je po restrukturalizaci znovu rentabilní. Během posuzování dotyčných opatření by Komise měla vycházet především z objemu, rozsahu a druhu obchodní činnosti banky.
(265)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise k závěru, že navrhovaná opatření omezující případná narušení hospodářské soutěže nebyla dostatečná. Pozměněný plán restrukturalizace ovšem obsahuje další opatření omezující narušení hospodářské soutěže.
(266)
V pozměněném plánu restrukturalizace se ve srovnání s jeho původním zněním počítá s výrazně silnějším snížením bilanční sumy. Do roku 2014 se suma bilančních aktiv koncernu sníží o 61 % oproti bilanční sumě z roku 2008 (86). Snížení bilanční sumy o více než polovinu hodnoty HSH je vzhledem k narušením hospodářské soutěže, které vznikly v důsledku velmi vysokých podpor, úměrné. Toto snížení je v relativním vyjádření v souladu s rozhodovací praxí Komise při srovnatelných částkách státní podpory. Vzhledem k nedostatečnému rozdělení zátěže, jež bylo zapříčiněno neúplností ustanovení o zpětném získání, jsou restrukturalizace a snížení bilanční sumy v případě HSH zvláště důležité. Snížení bilanční sumy je doplněno příslibem HSH o rozprodání většiny svých podílů.
(267)
HSH nadto přislíbila, že sníží počet mezinárodních poboček či zastoupení z 21 na 6 a počet poboček v Německu z 9 na 7. Zbylé pobočky příp. zastoupení v Londýně a New Yorku se výrazně ztenčí a pobočka v Lucembursku bude fungovat výhradně coby pobočka restrukturalizační jednotky.
(268)
HSH dále přislíbila, že se během období restrukturalizace (do 31. prosince 2014) zřekne převzetí (zákaz převzetí). HSH nebude rozšiřovat svou obchodní činnost prostřednictvím převzetí jiných podniků. Fúze jsou v rámci možné konsolidace zemské banky a v závislosti na předchozím schválením ze strany Komise i nadále možná. Kapitalizace pohledávky a jiná opatření v rámci obvyklé správy aktiv jsou přípustné, pokud nesledují záměr obejít zákaz převzetí. Vzdají-li se veřejní vlastníci kontroly nad HSH, pak tento zákaz převzetí platí pouhé tři roky. Komise zastává názor, že privatizace HSH bude mít pozitivní vliv na životaschopnost HSH a zaručí účinnou hospodářskou soutěž. Zachování platnosti zákazu převzetí dlouho po datu prodeje by možnou privatizaci mohlo ztížit.
(269)
Kromě toho se HSH zavázala přijmout další opatření týkající se přímo narušení hospodářské soutěže na trzích, na nichž HSH získala silné postavení a kde chce expandovat. HSH se v plném rozsahu vzdá své obchodní činnosti v oblasti finančních služeb pro leteckou dopravu (87). Celkem [3-8] mld. EUR aktiv z obchodní oblasti letecké dopravy bude přeneseno na restrukturalizační jednotku, příp. se od konce roku [2011-2012] prodá. HSH dále výrazným způsobem zredukuje své obchodní činnosti v odvětvích lodní dopravy, financování nemovitostí a firemních zákazníků. U obchodního odvětví lodní dopravy, u kterého si vybudovala jméno předního poskytovatele financování lodí a které plánovala dále rozšířit, tak HSH přislíbila, že po celé období restrukturalizace její tržní podíl na nové obchodní činnosti v rámci celosvětového financování lodí nepřekročí [ 8] % a že se zřekne svého místa mezi třemi poskytovateli financování lodí s největším objemem nových obchodních činností.
(270)
Navrhovaná opatření omezující narušení hospodářské soutěže představují tudíž oproti dosavadním krokům HSH stanoveným v původním plánu restrukturalizace podstatné zlepšení a jsou považována za přiměřená a dostačující.
9.2.3.5. Závěry ohledně restrukturalizace
(271)
Komise dospěla k závěru, že restrukturalizační opatření, která zahrnují závazky Německa uvedené v přílohách I a III, jsou schopná vést k znovuobnovení dlouhodobé životaschopnosti HSH a představují přiměřený vlastní příspěvek HSH, který vyváží narušení hospodářské soutěže, k nimž došlo v důsledku podpory. V rámci podmínek uvedených v příloze II, které Komise uložila a jež se týkají protiplnění a rozdělení zátěže, obsahuje pozměněný plán restrukturalizace přiměřené a dostatečné rozdělení zátěže, a může být proto prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(272)
Komise zastává názor, že státní podpora, jež je obsažena v zárukách likvidity poskytnuté fondem SoFFin v objemu 17 mld. EUR, představuje podporu restrukturalizace slučitelnou s vnitřním trhem do té míry, v níž byly zapotřebí záruky ohledně selhání trhu, k němuž došlo v důsledku zhroucení mezibankovního trhu.
10. POTENCIÁLNÍ UŽITEK PRO OSTATNÍ DRŽITELE PODÍLŮ
(273)
Menšinoví akcionáři tvrdili, že by rozdělení postupu v rámci řízení, kdy by byla přímá opatření podpory ve prospěch HSH schvalována jedním postupem a otázka nepřímých podpor menšinovým akcionářům posuzována jiným postupem, bylo porušením článku 7 procesního nařízení. Negativní rozhodnutí o rekapitalizaci s ohledem na sdružení spořitelen a společnosti Flowers by vedlo k tomu, že by rekapitalizace představovala neslučitelnou podporu. Podle názoru sdružení spořitelen by se Komise měla při obecném posouzení rozdělení zátěže v souvislosti s rekapitalizací zabývat otázkou rozdělení zátěže také mezi menšinové akcionáře.
(274)
Pokud jde o výklad procesního nařízení, Komise s menšinovými akcionáři nesouhlasí. Rozdělení řízení ve věci podpory je právně možné a Komise je již použila v jiných případech (88). Pokud u jednotlivého opatření podpory existuje více příjemců, které je nutno z důvodu jejich právního postavení posuzovat různě, což může ovlivnit tempo vyšetřování a jeho pokrok, může být formální vyšetřování v zájmu efektivního provedení řízení rozděleno.
(275)
Komise se dále nedomnívá, že by rozdílné právní posouzení opatření podpory, pokud jde o menšinové akcionáře jako nepřímé příjemce, ovlivnilo právní posouzení (a slučitelnost) stejného opatření podpory, pokud jde o HSH jako přímého příjemce podpory. V této souvislosti Komise odkazuje na rozsudek Soudního dvora v věci C-382/99, Nizozemsko v. Komise (89), ve kterém Soudní dvůr potvrdil posouzení Komise, podle kterého může být podpora poskytnutá ve prospěch příjemce považována za slučitelnou s vnitřním trhem (protože je v souladu s pravidly de minimis), avšak zároveň může být prohlášena za neslučitelnou s vnitřním trhem s ohledem na nepřímé příjemce podpory, a musí být proto požadována zpět. Komise konstatuje, že s pomocí vhodných opatření v pozměněném plánu restrukturalizace může být s ohledem na HSH zajištěna přiměřenost rekapitalizace, zatímco výhody, které byly poskytnuty menšinovým akcionářům prostřednictvím zcela nadhodnocených emisních cen akcií, mohou být posouzeny a napraveny odděleně (tím, že se např. akcionáři zohlední při rozdělení zátěže).
(276)
Komise však nevidí důvod pro rozdělení této věci podpory, neboť může různé aspekty tohoto opatření podpory posoudit v rámci jednoho rozhodnutí. Možné výhody menšinových akcionářů by tedy mohly být rovněž posouzeny v případě, že by rozdělení zátěže bylo nedostatečné, jak je uvedeno v operativní části rozhodnutí o zahájení řízení. Komise však konstatuje, že v důsledku změny protiplnění za záruku na pokrytí rizik a díky dodatečným opatřením ohledně rozdělení zátěže dojde ke značnému rozmělnění vlastnictví akcií menšinových akcionářů a k jejich dodatečnému zohlednění při rozdělení zátěže, čímž se zmírní nedostatky vzniklé v důsledku ocenění, které provedla PwC, takže bude znovu nastoleno vhodné rozdělení zátěže. Protože je vhodné rozdělení zátěže zajištěno požadavky, které ukládá toto rozhodnutí, Komise považuje rozdělení zátěže za dostatečně rozsáhlé a nebude je dále zkoumat.
11. ZÁVĚRY
(277)
Pokud jde o seznam závazků, který předložilo Německo a který se týká restrukturalizace banky HSH, a s ohledem na požadavky, které má Komise vůči tomuto členskému státu, pokud jde o protiplnění a rozdělení zátěže, Komise dospěla k závěru, že záruka na pokrytí rizik je v souladu s částí 5 sdělení o znehodnocených aktivech. Pokud jde o předložený pozměněný plán restrukturalizace, seznam závazků Německa a s ohledem na požadavky, které má Komise vůči tomuto členskému státu, je podpora na restrukturalizaci, která zahrnuje záruku na pokrytí rizik, rekapitalizaci a záruky likvidity, v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a lze ji považovat za slučitelnou s vnitřním trhem. Pochybnosti Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení, které se týkaly pravidel státní podpory, se podařilo rozptýlit,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Rekapitalizace ve výši 3 mld. EUR, záruka na pokrytí rizik poskytnutá Německem ve prospěch HSH AG ve výši 10 mld. EUR a záruky likvidity poskytnuté Německem představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2. Státní podpora v podobě rekapitalizace ve výši 3 mld. EUR, záruka v podobě pokrytí rizik poskytnutá Německem ve prospěch HSH AG ve výši 10 mld. EUR a záruky likvidity poskytnuté Německem jsou s ohledem na závazky uvedené v přílohách I a III a s podmínkou splnění požadavků uvedených v příloze II slučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby byl realizován původní plán restrukturalizace předložený dne 1. září 2009 a naposledy změněný v souladu se sdělením Německa ze dne 11. července 2011, a to včetně seznamu závazků uvedeného v přílohách I a III a včetně požadavků uvedených v příloze II a plně v souladu s časovým plánem uvedeným v seznamu závazků a požadavků.
Článek 3
Německo do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí informuje Komisi o opatřeních přijatých k jeho splnění.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
Německo se vyzývá, aby příjemcům podpory neprodleně zaslalo kopii tohoto rozhodnutí.
V Bruselu dne 20. září 2011.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 20 de setembro de 2011
sobre o Auxílio estatal SA.29338 (C 29/09 (ex N 264/09)) concedido pela República Federal da Alemanha a favor do HSH Nordbank AG
[notificada com o número C(2011) 6483]
(Apenas faz fé o texto em língua alemã)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2012/477/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo,
Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, nomeadamente o artigo 62.o, n.o 1, alínea a),
Após ter convidado os Estados-Membros e outras partes interessadas a apresentarem observações nos termos das disposições supramencionadas (1),
Considerando o seguinte:
1. PROCESSO
(1)
Em 30 de abril de 2009, a Alemanha notificou a Comissão das medidas estatais a favor do HSH Nordbank AG (a seguir designado «HSH AG») sob a forma de uma garantia, que inclui uma tranche de segundas perdas de 10 mil milhões de euros (a seguir designada «proteção contra riscos») e uma injeção de capital de 3 mil milhões de euros (a seguir designada «recapitalização»). Estas medidas foram concedidas indiretamente pelos proprietários públicos do HSH, ou seja, a Cidade Livre e Hanseática de Hamburgo e o Land de Schleswig-Holstein (a seguir designados, separadamente, como «Hamburgo» e «Schleswig-Holstein» ou, juntamente, como «proprietários públicos»).
(2)
Pela Decisão de 29 de maio de 2009 no processo N 264/09 (2) (a seguir designada «Decisão “auxílio de emergência” »), a Comissão aprovou a recapitalização e a proteção contra riscos por um período de seis meses como medidas de emergência a favor do HSH AG compatíveis com o mercado interno, em conformidade com o artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE) (3). Na decisão, a Comissão solicitou à Alemanha que apresentasse um plano de reestruturação no prazo de três meses.
(3)
Em 1 de setembro de 2009, a Alemanha apresentou à Comissão um plano de reestruturação.
(4)
Em 22 de outubro de 2009, a Comissão deu início ao procedimento nos termos do artigo 108.o, n.o 2, do TFUE no que respeita à proteção contra riscos e à avaliação do HSH AG no contexto da recapitalização (a seguir designada «decisão de início do procedimento») (4).
(5)
Em 21 de novembro de 2009, foi publicada a decisão de início do procedimento no Jornal Oficial da União Europeia (5), tendo as partes interessadas sido convidadas a apresentar as suas observações no prazo de duas semanas a contar da data de publicação.
(6)
Em 30 de novembro e em 11 de dezembro de 2009, a Comissão recebeu as observações da Sparkassen- und Giroverband für Schleswig-Holstein e da Schleswig-Holsteinischen Sparkassen-Vermögensverwaltungs- und Beteiligung GmbH & Co. KG (a seguir designadas, separadamente, como «SGVSH» e «SVB» ou, juntamente, como «associações das Sparkassen»).
(7)
Em 3 de dezembro de 2009, os investidores aconselhados pela J. C. Flowers & Co. LLC (a seguir designada «Flowers») pediram uma prorrogação do prazo para a apresentação de observações; a Comissão deferiu esse pedido em 7 de dezembro de 2009. Em 17 de dezembro de 2009, a Comissão recebeu as observações da Flowers.
(8)
Em 1 de dezembro de 2009, a Alemanha pediu uma prorrogação do prazo para a apresentação de observações, tendo a Comissão deferido esse pedido em 7 de dezembro de 2009. Em 7 de dezembro de 2009, o HSH AG também pediu à Comissão uma prorrogação do prazo para a apresentação de observações, tendo a Comissão deferido esse pedido em 17 de dezembro de 2009. Em 17 de dezembro de 2009, a Alemanha apresentou as observações conjuntas dos Länder e do HSH AG sobre a decisão de início do procedimento.
(9)
Em 2 de dezembro de 2009, foi realizada uma reunião que contou com a participação da Flowers, das associações das Sparkassen, da Alemanha e da Comissão.
(10)
Em 21 de dezembro de 2009, a Comissão enviou à Alemanha as versões não confidenciais das observações apresentadas pelas partes interessadas e solicitou às autoridades alemãs que apresentassem as suas observações no prazo de um mês.
(11)
Em 18 de janeiro de 2010, a Alemanha comunicou as observações dos proprietários públicos no que respeita às observações da Flowers e das associações das Sparkassen.
(12)
No tocante à proteção contra riscos e, em especial, à avaliação da carteira dos ativos cujo risco está coberto pela proteção contra riscos (a seguir designada «carteira protegida»), foram efetuadas, entre setembro de 2009 e fevereiro de 2010, várias reuniões, teleconferências e outras formas de troca de informações entre a Alemanha e a Comissão. A Alemanha comunicou informações adicionais, nomeadamente em 6, 20, 21, 22, 23 e 29 de outubro, em 11, 12, 16 e 27 de novembro e em 17 de dezembro de 2009, bem como em 26 e 27 de janeiro e em 19 de fevereiro de 2010.
(13)
O plano de reestruturação, a proteção contra riscos e a recapitalização, bem como a avaliação da carteira protegida foram tratados pela Alemanha e pelos serviços da Comissão no período compreendido entre outubro de 2009 e junho de 2011 no âmbito de uma série de reuniões, teleconferências e outras formas de troca de informações, em particular - mas não exclusivamente - em 5, 21 e 27 de outubro, em 4, 12, 13, 18, 27 e 30 de novembro e em 7, 9, 14 e 15 de dezembro de 2009, em 14 e 19 de janeiro, em 21 de abril, em 5, 12, 20, 26, 28 e 31 de maio, em 15 de junho, em 13, 16, 22 e 23 de julho, em 30 de setembro, em 22 de novembro e em 9 e 22 de dezembro de 2010, bem como em 23 e 28 de fevereiro, em 18 de março, em 1 e 8 de abril, em 25 de maio e em 7, 16 e 29 de junho de 2011. A versão final do plano de reestruturação foi apresentada em 11 de julho de 2011.
(14)
Em 5 de setembro de 2011, a Alemanha comunicou a lista de compromissos incluída no anexo I da presente decisão.
2. DESCRIÇÃO DO BENEFICIÁRIO
(15)
O grupo HSH (a seguir designado «HSH») é o quinto maior Landesbank alemão, com sede em Hamburgo e Kiel. Trata-se de uma sociedade por ações, fundada em 2 de junho de 2003 na sequência da fusão do Hamburgische Landesbank e do Landesbank Schleswig-Holstein. Em outubro de 2006, a Flowers (6) adquiriu ao WestLB 24,1 % das ações do HSH (26,6 % dos direitos de voto) na expectativa de uma oferta pública inicial do HSH em 2008.
(16)
Em 31 de dezembro de 2008, o HSH possuía um total do balanço de 208 mil milhões de euros e ativos ponderados pelo risco (a seguir designados «RWA») no valor de 112 mil milhões de euros.
(17)
Após a implementação das medidas aprovadas pela Comissão na Decisão «auxílio de emergência» de 29 de maio de 2009, a estrutura de propriedade do HSH passou a ser a seguinte: Hamburgo:10,89 %; Schleswig-Holstein: 10,42 %; HSH Finanzfonds AöR, uma instituição de direito público estabelecida conjuntamente e controlada em partes iguais por Hamburgo e Schleswig-Holstein: 64,18 %; SGVSH: 4,73 %; SVB: 0,58 % e Flowers: 9,19 %. (7).
(18)
O HSH é um banco comercial centrado essencialmente na região do Norte da Alemanha. As suas principais atividades são merchant banking (banca de negócios) e private banking. As atividades na área do merchant banking concentram-se nos seguintes setores: navegação, clientes empresariais, transportes, imobiliário e energias renováveis. O HSH é o maior fornecedor de financiamento de navios a nível mundial e detém uma significativa quota no mercado de serviços financeiros no setor da aviação (parte da área de negócios «transporte»). Em dezembro de 2008, o HSH estava representado em 21 grandes centros financeiros na Europa, Ásia e América.
(19)
O HSH é uma das instituições bancárias públicas alemãs que até 18 de julho de 2005 beneficiaram das garantias estatais ilimitadas Anstaltslast e Gewährträgerhaftung (8).
(20)
No início dos anos 90, foram efetuadas transferências de ativos e de capital no montante de 523 milhões de euros que trouxeram uma vantagem para os predecessores do HSH, o Hamburgische Landesbank e o Landesbank Schleswig-Holstein. Em 20 de outubro de 2004, a Comissão decidiu que essas transferências constituíam auxílios estatais incompatíveis com o mercado interno e, como tal, tinham de ser recuperadas (9). O HSH teve de reembolsar aos seus proprietários públicos um montante total de 756 milhões de euros, incluindo juros. O HSH efetuou esse reembolso em dois pagamentos parciais em 31 de dezembro de 2004 e 3 de janeiro de 2005.
(21)
Para compensar a saída de capital, os acionistas aumentaram o capital do HSH em 556 milhões de euros, em 20 de julho de 2005 (10). Este aumento de capital foi efetuado a partir de fundos da sociedade em combinação com os chamados pagamentos parciais. Devido a este mecanismo, a estrutura de propriedade foi apenas ligeiramente alterada. Em 6 de setembro de 2005, a Comissão decidiu que o aumento de capital estava em conformidade com o princípio do investidor numa economia de mercado, pelo que não constituía um auxílio estatal (11).
(22)
Em meados de julho de 2008, os acionistas do HSH decidiram aumentar os fundos próprios do HSH para financiar o seu crescimento. O volume destas medidas de capital elevou-se a quase 2 mil milhões de euros, dos quais cerca de 1,26 mil milhões de euros constituíam capital fresco.
(23)
A primeira parte destas medidas de capital consistiu em converter em ações ordinárias todas as participações passivas no total de 685 milhões de euros (12) e as ações preferenciais no valor de 57 milhões de euros, que eram detidas por proprietários públicos. No momento da conversão, a Flowers subscreveu um aumento de capital em dinheiro, a fim de evitar uma diluição das suas ações (13). Em resultado disso, o HSH recebeu adicionalmente cerca de 300 milhões de euros.
(24)
Como segunda parte das medidas de capital, os proprietários decidiram uma nova participação passiva sob a forma de uma obrigação convertível no total de 962 milhões de euros. A participação dos acionistas públicos e privados na participação passiva foi proporcional às suas ações (públicos: 660 milhões de euros; privados: 240 milhões de euros). Os acionistas privados ficaram com os restantes 62 milhões de euros. Em 31 de dezembro de 2010, esta participação passiva foi convertida em ações ordinárias.
(25)
A Alemanha informou a Comissão sobre as medidas de capital descritas nos considerandos 22 a 24. A Comissão considerou que os investimentos dos acionistas públicos estavam em conformidade com o princípio do investidor numa economia de mercado, uma vez que um investidor privado participara de forma significativa na transação e nas mesmas condições dos acionistas públicos; em 1 de agosto de 2008, a Comissão informou a Alemanha da sua decisão de não se ocupar mais do deste? assunto.
(26)
No período de 1999-2009, o HSH registou perdas acumuladas de 1,85 mil milhões de euros e pagou dividendos acumulados no valor de 354 milhões de euros aos seus proprietários públicos. No mesmo período, os proprietários públicos recapitalizaram o HSH com [4-5] (14) mil milhões de euros de capital fresco e dívidas garantidas até 166 mil milhões de euros.
Quadro 1
Indicadores financeiros do HSH para os proprietários públicos no período de 1999-2009 (15)
Exercício financeiro
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
Lucros e perdas (em milhões de euros) (16)
111
110
204
239
261
127
400
460
270
-3 195
- 838
Lucros e perdas acumulados (em milhões de euros)
111
221
425
664
925
1 052
1 452
1 912
2 182
-1 013
-1 851
Pagamentos de dividendos aos proprietários públicos (em milhões de euros)
36
44
72
96
105
0
0
Pagamentos de dividendos acumulados a proprietários públicos (em milhões de euros)
36
80
153
248
354
354
354
Injeção de capital fresco pelos proprietários (em milhões de euros), de acordo com o GAAP local
[300-600]
0
0
[700 - 1 400]
3 000
Injeção de capital acumulada pelos proprietários públicos (em milhões de euros)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[1 000 - 2 000]
[4 000 - 5 000]
Proteção contra riscos - Garantia (em mil milhões de euros)
10
Dívidas garantidas (em mil milhões de euros), das quais
162
166
152
144
161
88
78
75
73
Gewährträgerhaftung (em mil milhões de euros)
162
166
152
144
161
88
78
65
56
Garantias SoFFin (em mil milhões de euros)
0
0
0
0
0
0
0
10
17
(27)
Anteriormente, o HSH fora sempre avaliado ao nível de AA pelas três principais agências de rating (17). A notação de longo prazo refletia as garantias estatais ilimitadas concedidas ao HSH pelos proprietários públicos. A assunção de apoio no futuro por parte dos proprietários públicos continua a desempenhar um papel essencial na notação do HSH, tendo nesse contexto a Fitch procedido a uma subida da notação (18) de 7 níveis. A Moody’s procedeu a uma subida na classificação de 7 níveis no total devido a fatores de apoio, sendo um deles precisamente o apoio concedido pelos proprietários públicos (apoio regional).
(28)
O stand-alone-rating (no caso da Moody’s, o «rating de força financeira de bancos» ou «BFSR») (19) de C refletia o ponto de vista das agências de notação de que o HSH dispõe de uma força financeira adequada com um modelo de negócios limitado, mas bom. De acordo com o método de BFSR da Moody’s, os bancos avaliados com C apresentam quer dados financeiros fundamentais aceitáveis num ambiente previsível e estável quer bons dados financeiros fundamentais num ambiente menos previsível e estável.
(29)
Em julho de 2004, a Fitch começou por avaliar as obrigações não garantidas do HSH ao nível do escalão A, mantendo a stand-alone-rating do HSH em C. Em julho de 2005, foi a vez de a Moody’s e a S&P procederem às suas notações para obrigações não garantidas. Até ao início da crise em 2008, as notações do HSH mantiveram-se estáveis.
(30)
Desde outubro de 2008, são observáveis duas tendências nas notações do HSH. A primeira tendência iniciou-se em outubro de 2008, quando a Fitch e a Moody’s reduziram progressivamente as stand-alone-ratings do HSH para o nível inferior do escalão D e o nível superior do escalão E (sendo E a notação BFSR mais baixa possível pela Moody’s) (20). Como razões para a descida na classificação, as agências assinalaram a) o risco significativo associado à base de ativos cíclica do HSH e, especialmente, aos ativos no setor da navegação; b) o acesso limitado do HSH ao capital, apesar de o HSH exercer uma atividade creditícia altamente capital-intensiva e c) a fraca e baixa rendibilidade do HSH quando comparada com o período pré-crise, devido ao menor rendimento dos ativos, às provisões comparativamente mais elevadas para riscos no setor dos financiamentos baseados em ativos («asset-based finance») e aos custos de financiamento claramente superiores aos anteriores à crise. Além disso, as agências exprimiram dúvidas fundamentais quanto ao perfil empresarial do HSH. Uma vez que o HSH não tem praticamente acesso aos clientes privados, vai continuar a depender dos mercados monetários e de capitais, onde, porém, terá dificuldades em obter recursos financeiros suficientes. O cumprimento de normas prudenciais mais rigorosas em matéria de capitalização, amortecedores de liquidez e desequilíbrios de financiamento seria um especial desafio para um banco grossista como o HSH.
(31)
A segunda tendência começou em maio de 2009, quando a S&P baixou a notação do HSH para BBB+, no que foi seguida pela Moody’s e a Fitch, que baixaram a notação do HSH para A3/A- em maio e julho de 2010. Para justificar a descida na classificação, as agências de notação assinalaram que a continuação do apoio pelos proprietários públicos seria limitada devido a) às disposições da UE em matéria de auxílio e b) aos constrangimentos orçamentais. A extensão das medidas de apoio no passado repercutira-se gravemente na robustez financeira dos proprietários públicos, de modo que estes estavam menos inclinados a conceder novos apoios. Um aspeto importante para avaliar se os proprietários públicos continuavam dispostos a tomar medidas de apoio era o grande volume dos títulos de dívida emitidos ao abrigo da cláusula de «proteção dos direitos adquiridos» («grandfathering») (21) que na altura permanecia no balanço do HSH.
(32)
Já em 2007, na sequência da crise financeira, o valor da carteira de crédito estruturado (CIP) (22) do HSH, no montante de 30 mil milhões de euros, foi ajustado em baixa em 1,3 mil milhões de euros. O alastramento da crise à economia real teve um impacto negativo sobre a carteira de crédito tradicional e a qualidade dos créditos do HSH nas suas atividades de financiamento nos setores da navegação, transporte, imobiliário e energias renováveis. Uma nova correção em baixa do valor do CIP em 1,6 mil milhões de euros e uma provisão para perdas no montante de 1,9 mil milhões de euros para a atividade creditícia contribuíram significativamente para o resultado negativo de 3,2 mil milhões de euros em 2008.
(33)
A falência do Lehman Brothers em setembro de 2008 agravou ainda mais as dificuldades de financiamento do HSH, de tal modo que o HSH requereu junto do fundo especial para a estabilização do mercado financeiro (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung - a seguir designado «SoFFin») garantias de liquidez no montante de 30 mil milhões de euros.
(34)
Em 29 de abril de 2009, a Autoridade federal de supervisão financeira (Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht - a seguir designada «BaFin») informou o HSH de que, devido à atual situação prudencial do HSH, considerava que este teria dificuldades em cumprir os requisitos legais em matéria de capital. A BaFin anunciou que, ao abrigo do § 47 da Lei alemã relativa às instituições de crédito (Kreditwesengesetz - KWG), iria ordenar uma moratória se os proprietários do HSH não aumentassem a base de capital do HSH.
(35)
Em 6 de maio de 2009, a S&P baixou a notação do HSH em dois níveis de (A) para (BBB+), com uma perspetiva negativa.
3. AS MEDIDAS DE AUXÍLIO
(36)
Em maio e junho de 2009, os Länder de Schleswig-Holstein e Hamburgo concederam duas medidas de auxílio ao HSH: uma recapitalização de 3 mil milhões de euros e uma medida de garantia de segunda perda (a seguir designada «proteção contra riscos») no montante de 10 mil milhões de euros. Além disso, o HSH obteve uma terceira medida de auxílio sob a forma de garantias de liquidez do SoFFin, que no fim ascenderam a 17 mil milhões de euros (a seguir designadas «garantias de liquidez»).
3.1. A RECAPITALIZAÇÃO
(37)
A recapitalização consistiu na injeção de capital líquido num total de 3 mil milhões de euros de capital «core Tier 1» em troca de ações ordinárias com direito a voto. As ações foram emitidas pela HSH AG e subscritas integralmente pelo HSH Finanzfonds AöR. O HSH Finanzfonds AöR é uma instituição de direito público estabelecida conjuntamente por Hamburgo e Schleswig-Holstein, e detida em partes iguais e controlada pelos Länder.
(38)
O HSH Finanzfonds AöR obteve os meios financeiros necessários para a recapitalização através da emissão de obrigações nos mercados de capitais. As dívidas da instituição resultantes da emissão de obrigações são garantidas em partes iguais por Hamburgo e Schleswig-Holstein enquanto devedores parciais e por garantias face aos detentores de obrigações. As obrigações emitidas pelo HSH Finanzfonds AöR servem apenas para financiar a recapitalização do HSH. O HSH Finanzfonds AöR opera apenas como uma entidade de finalidade especial para Hamburgo e Schleswig-Holstein, sem quaisquer outros objetivos para além da recapitalização e a proteção contra riscos.
(39)
O preço de emissão das novas ações foi fixado com base numa avaliação do HSH pela PricewaterhouseCoopers (a seguir designada «PwC»), que chegou a um valor num intervalo entre [ 2] mil milhões de euros e [ 3] mil milhões de euros ([ 19] euros a [ 28] euros por ação). Com base na avaliação, o valor médio do HSH situa-se em [2-3] mil milhões de euros ([19-28] euros por ação). A avaliação foi estabelecida antes da descida do rating do HSH em 6 de maio de 2009. Embora o efeito da descida na classificação sobre o valor do HSH não tenha sido considerado na avaliação, foi tido em conta nas discussões sobre o estabelecimento do preço de emissão. A avaliação baseou-se na premissa de que em 2013 se verificaria uma subida na classificação para a anterior notação de (A).
(40)
Hamburgo e Schleswig-Holstein pretendiam obter uma remuneração anual de 10 % para os 3 mil milhões de euros do capital recém-injetado (300 milhões de euros por ano). Uma vez que os lucros previstos no plano de negócios do HSH para o período de 2009-2012 não eram suficientes para pagar dividendos de 10 % sobre todas as ações ordinárias, o preço de emissão das novas ações ordinárias foi reduzido dos 10 % de dividendos não pagos no período de 2009-2012. O valor atual do pagamento de um dividendo de 10 % para o período de 2009-2012 eleva-se a [650-800] milhões de euros ([3-6] euros por ação). O preço das novas ações foi fixado em 19 euros por ação ([19-28] euros menos [3-6] euros). O HSH Finanzfonds AöR adquiriu 157 894 737 novas ações ordinárias.
(41)
As associações das Sparkassen e a Flowers não participaram na recapitalização, pelo que as ações das associações das Sparkassen e da Flowers sofreram uma diluição de 13,20 %, 1,62 % e 25,67 % para 4,73 %, 0,58 % e 9,19 %, respetivamente, e as participações conjuntas diretas e indiretas de Hamburgo e Schleswig-Holstein (incluindo as ações detidas através do HSH Finanzfonds AöR) aumentaram de 59,51 % para 85,49 %.
3.2. A PROTEÇÃO CONTRA RISCOS
(42)
A proteção contra riscos foi estabelecida ao mesmo tempo que a recapitalização em junho de 2009. Também foi concedida diretamente pelo HSH Finanzfonds AöR. As associações das Sparkassen e a Flowers não participaram nesta medida. A proteção contra riscos consiste numa garantia de segunda perda no montante de 10 mil milhões de euros, que protege o HSH contra perdas acumuladas a partir de uma determinada data em março de 2009 numa carteira de cerca de 172 mil milhões de euros no total (187 mil milhões de exposure at default - exposição em caso de incumprimento). A tranche de primeiras perdas de 3,2 mil milhões de euros será suportada pelo próprio HSH. A tranche de segundas perdas de até 10 mil milhões de euros será coberta pelo HSH Finanzfonds AöR. As perdas superiores a 13,2 mil milhões de euros (tranche de primeiras perdas e tranche de segundas perdas conjuntamente) serão suportadas pelo HSH. O valor de transferência da carteira protegida situa-se em [cerca de 168] mil milhões de euros (valor total dos ativos de [cerca de 172] mil milhões de euros menos 3,2 mil milhões de euros).
(43)
Em princípio, o HSH pode cancelar a garantia em qualquer momento, mas até 31 de dezembro de 2013 esse cancelamento está limitado a um total de [2-5] mil milhões de euros e a [1-4] mil milhões de euros por ano. Em 9 de março de 2011, o HSH cancelou mil milhões da garantia. Em 18 de junho de 2011 e novamente em 6 de setembro de 2011, o HSH cancelou mais mil milhões da garantia, reduzindo a garantia remanescente para 7 mil milhões de euros. A BaFin foi informada dos cancelamentos. A BaFin declarou que não levantaria quaisquer objeções.
(44)
Os ativos depreciados, tais como os asset-backed-securities («ABS»), representam cerca de [3-6] % da carteira de [cerca de 172] mil milhões de euros coberto pela proteção contra riscos. A maior parte dos ativos protegidos é constituída pelos créditos a clientes que representam a atividade principal do HSH. A carteira protegida é denominada em várias moedas, nomeadamente em EUR, USD e GBP.
Quadro 2
Repartição dos ativos protegidos de [cerca de 172] mil milhões de euros
Tipo de ativos
Ativos no balanço
(em mil milhões de euros)
% da carteira
Créditos a clientes
[cerca de 115]
[…]
Títulos de rendimento fixo
[cerca de 30]
[…]
Títulos de dívida (Schuldscheindarlehen) (23)
[cerca de 15]
[…]
Asset-backed securities
[cerca de 10]
[…]
Garantias de pagamentos
[cerca de 5]
[…]
Total
[cerca de 172]
100,0
(45)
Antes do estabelecimento da proteção contra riscos, o HSH não havia procedido à avaliação de toda a carteira por peritos externos, mas apenas da carteira ABS e de uma parte da carteira CIP, que foram avaliados pela BlackRock e a Cambridge Place. A pedido da Comissão, o HSH procedeu a uma avaliação da carteira protegida no período de novembro de 2009 a janeiro de 2010, com base nos pressupostos da Comissão para um cenário de stresse rigoroso. A avaliação foi conduzida em colaboração com os peritos da Comissão. Os pressupostos de avaliação estavam em sintonia com os cenários de stresse rigorosos aplicados pela Comissão noutros casos. A avaliação foi baseada na análise exaustiva de uma amostra de 40 transações com um valor fictício de mil milhões de euros, ou seja, 0,6 % da exposição total, e numa avaliação da tranche com a CDOROM-tool da Moody’s (24) em relação a uma grande parte representativa da carteira. Os pressupostos subjacentes foram discutidos com os peritos da Comissão. Nesse contexto, o HSH contou com o apoio do seu perito externo Morgan Stanley que confirmou a exatidão técnica dos cálculos. O efeito de redução das necessidades de fundos próprios resultante da proteção contra riscos no momento do seu estabelecimento foi calculado em [cerca de 3,5] mil milhões de euros. Em fevereiro de 2010, a BaFin confirmou a exatidão do método utilizado para determinar o efeito de redução das necessidades de fundos próprios e dos cálculos subjacentes.
(46)
Em conformidade com o acordo sobre a prestação de uma garantia celebrado entre o HSH Finanzfonds AöR e o HSH em 2 de junho de 2009, pela concessão da garantia de segunda perda o HSH Finanzfonds AöR recebe um prémio de 400 bps por ano sobre o valor nominal da garantia (10 mil milhões de euros) (a seguir designado «prémio de base»). Os acionamentos e cancelamentos reduzem o montante em relação ao qual é paga a remuneração de 400 bps. O quadro 3 apresenta o montante total do pagamento acumulado em três cenários: a) Cenário 1: o cenário de base do HSH, no qual se assume que a garantia não é acionada, sendo cancelada completamente pelo HSH até ao fim de 2015; b) Cenário 2: um cenário intermédio, no qual se parte do pressuposto de um acionamento da garantia no montante de 5 mil milhões de euros; e c) Cenário 3: o caso subjacente à avaliação dos ativos, no qual se parte do pressuposto de que a garantia é totalmente acionada até [2015-2020] (sem cancelamentos).
Quadro 3
Remuneração da proteção contra riscos de acordo com a proposta da Alemanha para diferentes cenários
(em milhões de euros)
Cenário 1
(Não-acionamento da garantia)
Cenário 2
(Acionamento da garantia: 5 mil milhões de euros)
Cenário 3
(Acionamento da garantia: 10 mil milhões de euros)
Prémio de base (400 bps sobre o valor nominal remanescente da garantia)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
(47)
Durante o período de reestruturação, os pagamentos do prémio de base representariam, em função do acionamento da garantia, [100-150] milhões de euros e 405 milhões de euros por ano (ver quadro 4).
Quadro 4
Pagamento provável do prémio de base (400 bps) pelo HSH ao Fundo de financiamento AöR durante o período de reestruturação
(em milhões de euros)
2009 valor real
2010 valor real
2011
2012
2013
2014
Cenário 1 (Não acionamento)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [150-200]
- [100-150]
Cenário 2 (Acionamento de 5 mil milhões de euros)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [180-230]
- [150-200]
Cenário 3 (Acionamento de 10 mil milhões de euros)
- 300
- 405
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
3.3. AS GARANTIAS DE LIQUIDEZ
(48)
Além disso, o HSH requereu garantias de liquidez junto do SoFFin, que deveriam cobrir a emissão de novos títulos de dívida num total de 30 mil milhões de euros. No início de dezembro de 2008, o SoFFin aprovou a emissão de uma primeira tranche de 10 mil milhões de euros. As garantias foram aprovadas no âmbito do pacote de resgate alemão (25) Os restantes 20 mil milhões de euros seriam disponibilizados após a apresentação de um plano de reestruturação. A segunda tranche de 20 mil milhões de euros foi liberada após o HSH ter apresentado o seu plano de reestruturação ao SoFFin em 7 de Março de 2009. Em 30 de setembro de 2009, tinha sido acionado um total de 17 mil milhões de euros. Em 1 de janeiro de 2010, o SoFFin reduziu o montante máximo da garantia de 30 mil milhões de euros para 17 milhões de euros. O montante máximo não tornou a ser aumentado.
4. O PLANO DE REESTRUTURAÇÃO
4.1. PLANO DE REESTRUTURAÇÃO INICIAL E SUBSEQUENTE ALTERAÇÃO DAS PREVISÕES FINANCEIRAS
(49)
O primeiro plano de reestruturação apresentado em 1 de setembro de 2009 (a seguir designado «plano de reestruturação inicial») é descrito na decisão de início do procedimento (pontos 23 a 28 da decisão de início do procedimento). No período de outubro de 2009 a junho de 2011, foram comunicadas informações adicionais sobre o modelo de reestruturação contido no plano de reestruturação inicial. A versão alterada do plano de reestruturação foi apresentada em 11 de julho de 2011 (a seguir designado «plano de reestruturação alterado»). As previsões financeiras contidas no plano de reestruturação inicial e as atualizações correspondentes são descritas a seguir de forma sucinta.
(50)
O plano de reestruturação inicial previa, para o período de 2009-2014, um descida dos rendimentos de juros líquidos na ordem dos [20 %] de [1,4] mil milhões de euros para [cerca de 1,1] mil milhões de euros. No que respeita aos vários elementos dos resultados financeiros, o HSH previa para o core bank (26), para o período de 2009-2014, um aumento dos resultados antes da reestruturação (e após provisões para riscos para a atividade creditícia) superior a 200 %, ou seja, de [cerca de 350] milhões de euros para [cerca de 1,1] mil milhões de euros. Os resultados previstos para 2014 antes da reestruturação no montante de [cerca de 1,1] mil milhões de euros também incluíam um efeito positivo de [cerca de 100] milhões de euros resultante da anulação de partes das provisões para riscos da atividade creditícia. O rendimento líquido de comissões e o resultado comercial previstos para 2014 corresponderiam a [respetivamente cerca de 20] % dos resultados antes da reestruturação do core bank. No plano de reestruturação alterado, os resultados previstos antes da reestruturação para 2014 foram corrigidos para [350-450] milhões de euros, representando o rendimento líquido de comissões e o resultado comercial [10-15] %.
(51)
No plano de reestruturação inicial estava prevista uma redução dos ativos totais do HSH de [cerca de 175] mil milhões de euros (2009) para [cerca de 150] mil milhões de euros (2014). Partia-se também de um aumento dos ativos do core bank de [cerca de 100] mil milhões de euros (2009) para [cerca de 110] mil milhões de euros (2014). No tocante a 2014, os ativos totais previstos para o HSH e os ativos para o core bank foram modificados no plano de reestruturação alterado para 120 mil milhões de euros e 82 mil milhões de euros.
(52)
De acordo com o plano de reestruturação inicial, os ativos dos segmentos do banco setorial (navegação, energia e transporte) deveriam aumentar de [cerca de 30] mil milhões de euros (2009) para [cerca de 35] mil milhões de euros (2014), dos quais [cerca de 20] mil milhões de euros corresponderiam a ativos da área de negócios «navegação» financiados sobretudo em USD. No plano de reestruturação alterado, os ativos do banco setorial e os ativos da área de negócios «navegação» previstos para 2014 foram corrigidos para [20-25] mil milhões de euros e 15 mil milhões de euros, respetivamente. Contrariamente ao plano de reestruturação inicial, a área de «aviação» deixou de constar do plano de reestruturação alterado.
(53)
O rácio de capital Tier 1 previsto para 2014, que no plano inicial de reestruturação era de [cerca de 10 %], foi estimado no plano de reestruturação alterado em [10-15] %.
(54)
O plano de reestruturação inicial continha para o ano de 2014 uma repartição das fontes de financiamento planeadas para a parte a financiar do balanço no montante de [100] mil milhões de euros (dos quais [cerca de 25] mil milhões de euros em financiamentos não garantidos no mercado monetário e de capitais), de tal modo que, relativamente aos ativos totais planeados de [150] mil milhões de euros, permanecia uma lacuna de financiamento igual a [cerca de 50] mil milhões de euros. No plano de reestruturação alterado, é reduzida a lacuna entre o total dos ativos previstos e o total das dívidas previstas; o HSH forneceu informações sobre as fontes de financiamento a utilizar para cobrir a lacuna resultante das necessidades de financiamento.
(55)
No quadro a seguir são apresentadas as previsões de crescimento para os principais setores de atividade do HSH de acordo com o plano de reestruturação inicial e as modificações efetuadas no plano de reestruturação alterado.
Quadro 5
Comparação das taxas de crescimento nos segmentos «navegação» e «clientes empresariais»
Segmento
Plano de reestruturação inicial
(1 de setembro de 2009)
Plano de reestruturação alterado
(11 de julho de 2011)
Observações sobre as previsões de crescimento no plano de reestruturação alterado
Navegação
Taxa de crescimento em novos negócios [cerca de 250] % para o período de 2010 (valor real) até 2014 (taxa de crescimento médio anual [cerca de 40] %)
Taxa de crescimento em novos negócios de [90-130] % para o período de 2010 (valor real) até 2014 (taxa de crescimento médio anual […] %)
Esta taxa de crescimento é baseada num volume absoluto anual de novos negócios de, em média, […] mil milhões de euros no período de 2011 a 2014. Em comparação, o volume total do mercado no mesmo período ascendeu, em média, a [cerca de 25] mil milhões de euros em novos negócios
Clientes empresariais
Crescimento do volume de crédito de [cerca de 100] % (2010 valor real - 2014)
Crescimento do volume de crédito de […] % (2010 valor real - 2014)
Este aumento corresponde a um volume absoluto de novos negócios de […] mil milhões de euros em quatro anos. Em comparação, o total dos ativos neste segmento ascendeu em 31 de dezembro de 2008 a 25,7 mil milhões de euros.
4.2. DESCRIÇÃO GERAL DO PLANO DE REESTRUTURAÇÃO ALTERADO
(56)
O plano de reestruturação alterado foi apresentado em 11 de julho de 2011. Prevê alterações substanciais no modelo de negócios do HSH. O novo modelo de negócios do HSH caracteriza-se por um menor risco, uma maior focalização em negócios regionais bem como pela sustentabilidade a nível do financiamento e da concessão de créditos. As medidas de reestruturação planeadas e já em curso incluem, para além da concentração no core business e, consequentemente, na alienação ou cessação de várias atividades e participações fundamentais, a adaptação da rede de sucursais e a otimização da estrutura de custos. O plano de reestruturação alterado prevê a criação de uma Unidade de Reestruturação interna, na qual as atividades que não serão prosseguidas serão fundidas para efeitos contabilísticos e organizacionais. Os pontos mais importantes do novo modelo de negócios são:
a)
Reorientação para um core bank viável através de uma redução significativa dos ativos, o reforço das atividades de negócios regionais (clientes empresariais na Alemanha, setor imobiliário na Alemanha e private banking) e manutenção de competências-chave em atividades de negócios internacionais selecionadas com uma forte ligação regional (navegação e energias renováveis com uma concentração na Europa);
b)
Concentração exclusiva das atividades no setor dos mercados de capitais em atividades de treasury e atividades relacionadas com clientes, nomeadamente enquanto fornecedor de produtos para outras áreas de negócios (cross-selling); foram cessadas as transações por conta própria;
c)
Cessação das atividades que não estão sintonia com a reorientação estratégica do HSH, ou seja, os negócios internacionais com ofertas de aquisição financiadas por terceiros (leveraged buy-outs - LBO), as atividades no setor do imobiliário internacional, o financiamento de aeronaves baseado em ativos e outras atividades creditícias sem uma clara conexão com as competências-chave;
d)
Alienação de todas as filiais que não estão em sintonia com a reorientação estratégica do HSH. O plano de reestruturação alterado prevê a alienação de um total de [100-120] participações. O HSH já reduziu em 25 o número de participações. Todas as alienações devem ser efetuadas até […];
e)
Clara separação dos setores de negócios alvo de cessação, que devem ser reduzidos ou vendidos no âmbito da Unidade de Reestruturação interna. A Unidade de Reestruturação não irá assumir quaisquer novas atividades de negócios;
f)
Adaptação significativa das sucursais no país e no estrangeiro: o abandono das atividades não estratégicas irá levar ao encerramento de 15 das 21 sucursais iniciais no estrangeiro. As sucursais e/ou representações em Helsínquia, Xangai, Mumbai, Estocolmo, Nápoles, Oslo, Riga, Talin, Varsóvia, São Francisco e Hanói já foram encerradas. As sucursais e/ou representações em Copenhaga, Paris, Amesterdão e Moscovo serão encerradas até 2012. Após a reestruturação, o HSH vai manter seis sucursais e/ou representações em Londres, Hong Kong, Nova Iorque, Singapura, Luxemburgo e Atenas, sendo as sucursais de Londres, Luxemburgo e Nova Iorque reduzidas e a sucursal de Hong Kong transformada numa representação.
(57)
A orientação regional inclui, em especial, os negócios com clientes empresariais e privados no norte da Alemanha, o setor imobiliário e a atividade própria das Sparkassen (caixas de poupança). Além disso, o HSH irá concentrar-se em áreas selecionadas de financiamento internacional de navios bem como no financiamento de projetos no domínio das energias renováveis centrados na Europa e em determinados investimentos em infraestruturas. O HSH irá encerrar as instalações em Lübeck até ao final de 2011.
(58)
No conjunto, o total do balanço do novo core bank será significativamente reduzido, em especial através da transferência de ativos do core bank para a Unidade de Reestruturação interna do HSH. No final do período de reestruturação, em 31 de dezembro de 2014, o total do balanço do HSH (core bank) será de 82 mil milhões de euros. Comparativamente ao total do balanço de 208 mil milhões de euros em 2008, isso corresponde a uma redução de 126 mil milhões de euros, ou seja, de quase 61 %.
(59)
O plano de reestruturação alterado baseia-se em pressupostos gerais no que respeita à evolução do PIB na Alemanha, na zona euro, nos EUA e em todo o mundo, à evolução das taxas de juro de curto e longo prazo, da inflação na zona do euro e nos EUA, dos preços do petróleo e da taxa de câmbio EUR/USD. As previsões para as várias áreas de negócios baseiam-se em pressupostos no que respeita às taxas de crescimento do mercado relevante, aos volumes e margens no setor dos novos negócios por segmento e à capacidade de cross-selling. Dada a importância das áreas de negócios «navegação» para o total dos resultados financeiros do HSH, este apresentou pressupostos setoriais específicos sobre a evolução do mercado de financiamento de navios. No quadro a seguir são apresentadas as previsões no que respeita à evolução da dimensão do mercado em termos de novos negócios a nível mundial (valores totais para os segmentos dos cargueiros, porta-contentores e navios-tanque), ao volume de novos negócios do HSH e à quota de mercado do HSH.
Quadro 6
Pressupostos para o financiamento de navios 2011-2014
Média 2005-2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Total de novos negócios de financiamento de navios a nível mundial em mil milhões de euros
109,4
25,9
48,3
[10-15]
[15-25]
[25-35]
[40-50]
Novos negócios do HSH (em mil milhões de euros)
6,7
0,2
1
[0,5-1,5]
[0,5-1,5]
[1-2]
[2-3]
Quota de mercado do HSH (%)
6,1
0,8
2,1
[cerca de 4]
[cerca de 5]
[cerca de 5]
[cerca de 5]
(60)
O HSH parte de uma taxa de câmbio média EUR/USD de [1,30-1,50]. Apresentou dados sobre o impacto das alterações dos pressupostos em matéria de lucros e perdas bem como sobre a sua posição líquida de liquidez e, em especial, uma análise de sensibilidade para as mudanças em matéria de juros e mudanças na taxa de câmbio EUR/USD. De acordo com a análise de sensibilidade, as perdas que resultariam para o HSH em caso de alterações significativas nos pressupostos no que respeita às taxas de juros e à taxa de câmbio EUR/USD não vão além daquilo que o banco poderia absorver. Além disso, a posição de liquidez do HSH não seria negativa se a taxa de câmbio EUR/USD se desviasse significativamente do cenário de base.
(61)
Além disso, o HSH apresentou, com base em pressupostos de mercado menos favoráveis, um cenário negativo e um pior cenário possível a nível do grupo. As previsões financeiras num cenário negativo e num pior cenário possível mostram que o efeito de um fator de stresse sobre a solvência do HSH é absorvido pela estrutura da proteção contra riscos. No caso de um cenário negativo, o HSH adiaria os cancelamentos parciais da garantia, limitando desse modo o aumento dos RWA em resultado do ambiente económico negativo. Em ambos os cenários, o rácio resultante de capital Tier 1 do HSH durante o período de reestruturação situar-se-ia em torno dos 10 %.
4.3. DESCRIÇÃO DA REESTRUTURAÇÃO DAS VÁRIAS ÁREAS DE NEGÓCIOS DO HSH
(62)
O total do balanço da área de negócios «clientes empresariais» do core bank é reduzido de 26,3 mil milhões de euros (2008) para [10-20] mil milhões de euros (2014). No total, a área de negócios será reduzida neste período em cerca de [45-55] %.
(63)
Na área de negócios «clientes empresariais», o HSH fornecerá recursos financeiros às empresas médias de maior dimensão, sobretudo na região-chave do norte da Alemanha.
(64)
O HSH cessou as suas atividades no domínio do refinanciamento de sociedades de leasing e os seus negócios LBO internacionais, e irá terminar também as suas atividades relacionadas com clientes empresariais na Ásia e na Escandinávia. A área de negócios «clientes empresariais» deixará de operar na área do financiamento baseado em ativos de aeronaves ou navios. A capacidade de o HSH apoiar os negócios regionais na região-chave não será, no entanto, reduzida.
(65)
O HSH concentrar-se-á, primariamente, em empresas médias de maior dimensão no norte da Alemanha e em empresas alemãs de determinados setores-chave. Concentrar-se-á claramente em transações rentáveis, bem como em clientes com boa situação creditícia que têm necessidade de produtos diferentes. O HSH vai procurar tornar-se no banco «preferido» desses clientes.
(66)
No que respeita a uma melhoria da situação financeira, a área de negócios irá direcionar-se cada vez mais para a obtenção de depósitos e a utilização de estruturas de financiamento que permitem sindicações, são elegíveis como garantia pelo BCE ou podem ser transmitidas a investidores.
(67)
O total do balanço da área de negócios «imobiliário» do core bank deve ser reduzido de 30,5 mil milhões de euros (2008) para [9-18] milhões de euros (2014), o que corresponde a uma contração de [50-70] %.
(68)
O HSH irá oferecer todos os tipos de produtos de crédito e todos os outros produtos bancários procurados por empresas imobiliárias. O HSH concentrará a sua atividade de negócios no norte da Alemanha e nas regiões metropolitanas alemãs. A ênfase será colocada em soluções de financiamento para […] e no financiamento de projetos com um grau de risco aceitável. Nesta área de negócios, o HSH concentrar-se-á no financiamento de […]. Determinados tipos específicos de imóveis serão financiados apenas de forma seletiva.
(69)
As atividades noutros Estados - incluindo a atividade imobiliária internacional, que consiste em apoiar clientes alemães em regiões metropolitanas europeias - serão abandonadas. Nessas áreas, o HSH deixará de efetuar quaisquer novos negócios, abandonando progressivamente as atividades de negócios existentes.
(70)
O HSH concentrar-se-á, principalmente, em investidores imobiliários profissionais, concentrando-se nos clientes existentes, em promotores imobiliários selecionados, em clientes com uma presença consolidada no setor imobiliário e com um elevado potencial na área das vendas cruzadas (cross-selling), bem como em clientes ligados ao norte da Alemanha com necessidade de estruturas financeiras complexas. O HSH continuará a utilizar as estruturas e os produtos que reduzem as necessidades de financiamento, ou seja, negócios elegíveis para obrigações cobertas, créditos elegíveis pelo BCE e recursos financeiros e garantias concedidos pelo Kreditanstalt für Wiederbau (KfW).
(71)
O total do balanço da área de negócios Sparkassen do core bank será reduzido de 8,7 mil milhões de euros (2008) para [ 3] mil milhões de euros (2014), em especial através da redução das atividades de refinanciamento para as Sparkassen.
(72)
Os clientes desta área de negócios consistem, primariamente, em Sparkassen e clientes públicos no norte da Alemanha e, em segundo lugar, em Sparkassen e clientes públicos fora do norte da Alemanha (relação bancária secundária).
(73)
O HSH oferece uma vasta gama de produtos que se concentram nas áreas do core business das Sparkassen, nomeadamente as atividades dirigidas a clientes particulares e empresariais, as atividades de treasury, bem como gestão de títulos próprios (Depot-A-Management) e gestão da carteira de crédito.
(74)
Na área de negócios private banking, o total do balanço do core bank será reduzido de 1,7 mil milhões de euros (2008) para [0,5-1,5] mil milhões de euros (2014).
(75)
O HSH irá concentrar-se na prestação de serviços a clientes particulares abastados na região-chave do norte da Alemanha. Além disso, o HSH irá prestar serviços de private banking nas sucursais de distribuição suprarregionais dos outros segmentos de mercado. A gama de serviços será […].
(76)
O HSH irá concentrar-se na angariação e no acompanhamento de clientes particulares ricos e muito ricos, bem como de fundações. No âmbito das vendas cruzadas, os serviços de private banking serão prestados também a clientes/pessoas coletivas de outras áreas de negócios do core bank.
(77)
Na área de negócios «navegação», o total do balanço do core bank será reduzido em 46 % de 28,3 mil milhões de euros (2008) para cerca de 15 mil milhões de euros (2014).
(78)
Até 31 de dezembro de 2014, a quota de mercado dos novos negócios do HSH na área do financiamento de navios a nível mundial não ultrapassará [ 8 %] numa base anual. Além disso, o HSH garantirá que até 31 de dezembro de 2014 - com base em rankings de mercado determinados numa base anual - deixará de ser um dos três fornecedores de financiamento de navios com o maior volume anual de novos negócios a nível mundial.
(79)
A carteira do HSH será diversificada tanto em tipos de navios como em Estados. No que respeita aos diferentes tipos de ativos, a ênfase continuará a ser colocada em […], bem como em vários […]. Os empréstimos hipotecários convencionais de longo prazo para a construção de novos navios e o financiamento de navios usados serão produtos importantes. Além disso, o HSH irá operar seletivamente como prestador de serviços financeiros estruturados.
(80)
O HSH irá reduzir as suas atividades de negócios, cessando o financiamento de navios ro-ro e navios de cruzeiro, […].
(81)
O HSH irá concentrar-se em companhias de navegação de médias e grandes dimensões a nível mundial, em pequenos cliente rentáveis, bem como em clientes selecionados em virtude do seu potencial de rendimento total. Além disso, considerar-se-á a disponibilidade do cliente no que respeita a sindicações, bem como o cumprimento dos requisitos em matéria de sindicação (por exemplo, transparência) e refinanciamento.
(82)
A área de negócios «navegação» fornecerá, em especial, financiamentos simples («plain vanilla») (27) e, em menor escala, financiamentos estruturais e atuará como mandated lead arranger e bookrunner.
(83)
A área de negócios «transporte/aviação» do core bank será abandonada. O total do balanço de 11,7 mil milhões de euros (2008) expirará na Unidade de Reestruturação ou será afetado a outras áreas de negócios. No futuro, o HSH não procederá a quaisquer novos financiamentos de aeronaves baseados em ativos. Os negócios existentes correspondentes expirarão, serão alienados ou transferidos para a Unidade de Reestruturação para fins de redução. No âmbito da reestruturação, o HSH já reorganizou em parte a área de negócios, afetando os setores estrategicamente importantes «caminhos-de-ferro» e «infraestruturas» a área de negócios «energia & infraestruturas».
(84)
Na sequência da reorganização da área de negócios «energia e infraestrutura» no contexto do processo de reestruturação, o total do balanço do core bank da área de negócios «energia e infraestrutura» aumenta de 4,6 mil milhões de euros em 2008 (antiga área de negócios «energia») para [5-10] mil milhões de euros em 2014. A área de negócios «energia & infraestrutura» abrange tanto o segmento «energias renováveis» como os segmentos «infraestrutura» e «caminhos-de-ferro» que anteriormente pertenciam à área de negócios «transporte».
(85)
No segmento «energia», o HSH irá financiar projetos nas áreas da energia eólica e solar. O setor abrange as categorias de ativos «energia eólica» (onshore e offshore), «energia solar» (fotovoltaica e térmica) e, como atividade adicional, «redes em ligação com projetos de energia eólica e solar». A região-alvo para estas atividades é, primariamente, a Europa. A atividade do HSH no setor das fontes de energia convencionais e todas as atividades no setor energético na América do Norte serão cessadas.
(86)
Os ajustamentos nas áreas de negócios, em especial o encerramento da área de negócios «aviação» e a redução dos segmentos «imobiliário estrangeiro» e «navegação», levarão automaticamente a uma redução do segmento «outras».
(87)
O segmento «outras» abrange - para além do Corporate Centre - a atividade «mercado de capitais», na qual o HSH gere os seus ativos e que serve como fornecedor de produtos para as áreas de negócios.
(88)
O HSH melhorará continuamente a estabilidade e a qualidade dos seus financiamentos. A partir do final de 2012, garantirá que tanto o seu rácio líquido de estabilidade dos financiamentos net stable funding ratio (NSFR) como o seu rácio de cobertura de liquidez liquidity coverage ratio (LCR) (28) […]. A parte dos negócios em USD do core bank, que é refinanciada através de financiamentos denominados em USD (e não através de swaps), irá crescer até ao final de 2012, pelo menos, […] % e, até ao final de 2014, pelo menos, […] %.
(89)
O HSH reduzirá significativamente a atividade «mercado de capitais» com alto potencial de risco, tendo já efetuado um corte significativo no seu catálogo de produtos. As transações por conta própria já foram cessadas.
4.4. DESCRIÇÃO DO PLANEAMENTO FINANCEIRO NO PLANO DE REESTRUTURAÇÃO ALTERADO
(90)
O HSH apresentou para o período de 2011-2014 um plano de atividades abrangente, incluindo lucros e perdas e balanço, indicadores de rendibilidade e de produção, discriminado por área de negócios e consolidado a nível do grupo. Além disso, o HSH apresentou uma análise de sensibilidade sob a forma de um cenário negativo e de um pior cenário possível a nível do grupo. De acordo com as previsões em matéria de ganhos e perdas, o grupo HSH registará em 2011 perdas adicionais de cerca de [100-200] milhões de euros, aumentando continuamente os seus lucros para cerca de [400-500] milhões de euros após impostos em 2014. O retorno do capital será negativo em 2011, subindo para cerca de [7-8] % em 2014. O rácio Tier 1 no período de 2012-2014 atingirá cerca de [13-16] %. A pedido da Comissão, as previsões financeiras do plano de reestruturação alterado incluem um pagamento único de 500 mil milhões de euros para 2011, que foi deduzido dos resultados antes de impostos. De acordo com as previsões, o total dos ativos de 208 mil milhões (2008) deverá baixar para 120 mil milhões (2014).
(91)
Nos quadros a seguir são apresentados os dados-chave do plano de reestruturação alterado para o HSH e o core bank.
Quadro 7
Planeamento financeiro para o HSH em 2011-2014
2008 valor real
2009 valor real
2010 valor real
2011 Previsão
2012 Previsão
2013 Previsão
2014 Previsão
Rendimento total (em milhões de euros)
157
2 876
1 603
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
Resultados antes da reestruturação (em milhões de euros)
(2 796)
(718)
545
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
Resultados antes de impostos (em milhões de euros)
(2 968)
(1 325)
17
[- 200-300]
[0-500]
[100-600]
[200-700]
Resultados (em milhões de euros)
(3 195)
(902)
48
[- 400-100]
[0-500]
[0-500]
[0-500]
Cost Income Ratio (CIR) (%)
573
29
54
[45-55]
[45-55]
[45-55]
[40-50]
Retorno do capital após impostos (%)
0
0
0
[- 5-+ 5]
[5-10]
[5-10]
[5-10]
Total dos ativos (em mil milhões de euros)
208
175
151
[130-150]
[125-145]
[120-140]
[115-135]
Quadro 8
Planeamento financeiro para o core bank em 2011-2014
2008 valor real
2009 valor real
2010 valor real
2011 Previsão
2012 Previsão
2013 Previsão
2014 Previsão
Rendimento total (em milhões de euros)
1 582
1 756
1 103
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
Resultados antes da reestruturação (em milhões de euros)
418
354
574
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[300-600]
Resultados antes de impostos (em milhões de euros)
295
18
318
[200-500]
[200-500]
[200-500]
[200-500]
Cost Income Ratio (CIR) (%)
39
32
52
[40-60]
[40-60]
[40-60]
[40-60]
Ativos dos segmentos (em mil milhões de euros)
113
97
88
[60-90]
[60-90]
[60-90]
82
(92)
Nos quadros a seguir é apresentado o plano financeiro do HSH com vista à estratégia geral de financiamento e à estratégia de financiamento em USD.
Quadro 9
Plano de financiamento do HSH em 2010-2014
(em mil milhões de euros)
Volume por fonte de financiamento
2010 valor real
2011
2012
2013
2014
Títulos cobertos
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Obrigações de longo prazo garantidas pelo Estado
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Obrigações preferenciais de longo prazo não garantidas
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Financiamento de curto prazo no mercado monetário e de capitais
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Outros financiamentos no mercado monetário e de capitais
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Depósitos de empresas e clientes particulares (até 2010)/Depósitos residuais (Bodensatz 2011)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Bancos de desenvolvimento e créditos às empresas
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Instrumentos de capital híbridos (Tier 1 e Tier 2)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Derivados
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total dos ativos
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total dos ativos - (Total das dívidas + derivados), a financiar por recursos financeiros de curto prazo garantidos, depósitos em excesso e fundos próprios
[…]
[…]
[…]
[…]
(93)
As obrigações de longo prazo garantidas pelo Estado diminuirão de 44 mil milhões de euros (final de 2010) para [13-18] mil milhões de euros (final de 2014). Ao mesmo tempo, o total dos ativos do HSH será reduzido em [25-35] mil milhões de euros. A diferença entre o total dos ativos e o total das dívidas (ajustada pelo efeito dos derivados) constitui uma lacuna no plano de financiamento, que tem de ser coberta por recursos financeiros de curto prazo não garantidos e garantidos bem como por um excedente de depósitos e fundos próprios. O planeamento do HSH no que respeita aos depósitos refere-se apenas a uma parte do total dos depósitos que é considerada estável (depósitos residuais - Bodensatz), devendo o valor real dos depósitos, no entanto, ser provavelmente superior e colmatar uma parte da lacuna de financiamento. Embora uma parte da lacuna de financiamento entre os ativos financiados e as dívidas possa ser coberta por um financiamento de curto prazo no mercado monetário e de capitais, a dependência do HSH em matéria de financiamentos de curto prazo no mercado monetário e de capitais diminuirá em termos absolutos durante o período de reestruturação. No que respeita à estratégia de financiamento em EUR, o HSH utilizará, em termos relativos, mais obrigações cobertas.
Quadro 10
Estratégia de financiamento em USD (2010-2014)
(em mil milhões de USD)
Volume
2010 valor real
2011
2012
2013
2014
Financiamento em USD
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Financiamento em USD através de swaps
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total dos ativos em USD
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total dos ativos em USD - Navegação
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(94)
Se bem que em 2010 o HSH tenha financiado 75 % dos seus ativos em USD através de cross-currency swaps, a utilização de swaps em […] % do total dos ativos em USD (incluindo os ativos na Unidade de Reestruturação) deverá diminuir. A dependência relativamente menor de financiamentos por meio de swaps será alcançada através de uma redução dos ativos denominados em USD e, desse modo, através de uma redução dos montantes absolutos de financiamento em USD.
(95)
Em 2010, as Sparkassen disponibilizaram [2,5-3,5] mil milhões de euros do financiamento não garantido de longo prazo do HSH e [200-500] milhões de euros do financiamento garantido de longo prazo, ou seja, um total de [2,7-4] mil milhões de euros. Por seu turno, outros Landesbanken disponibilizaram um total de [150-250] milhões de euros e outras instituições financeiras (instituições financeiras privadas e públicas, exceto as Sparkassen e os Landesbanken) [1-2] mil milhões de euros.
(96)
O plano de reestruturação alterado revela um reforço das posições e dos rácios do HSH durante o período de reestruturação, com um rácio common equity de [10-13] % no final de 2014. A pedido da Comissão, o HSH incluiu nas suas previsões financeiras um aumento do capital social de 500 milhões de euros para 2013
Quadro 11
Posição de capital do HSH (2009-2015)
2009 valor real
2010 valor real
2011
2012
2013
2014
2015
Ativos ponderados pelo risco após garantia (em mil milhões de euros)
71
41
[40-60]
[40-60]
[45-65]
[50-70]
[50-70]
Garantias pendentes (em mil milhões de euros)
10
10
7,0
[ 7,0]
[ 7,0]
[ 5,0]
[ 5,0]
Evolução do capital (em mil milhões de euros)
Capital «Common Equity Tier 1» (em mil milhões de euros)
5,080
4,433
[4 000-6 000]
[4 500-6 500]
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
Capital Tier 1 (em mil milhões de euros)
7,491
6,274
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
[6 500-8 500]
[7 000-9 000]
Total do capital (em mil milhões de euros)
11,523
9,400
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
Rácios de capital
Common equity/RWA (%)
7,1
10,7
[ 7,0]
[ 8,0]
[ 9,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
Capital Tier 1/RWA (%)
10,5
15,2
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
4.5. COMPROMISSOS ASSUMIDOS PELA ALEMANHA
(97)
A Alemanha garantiu que o HSH implementará o plano de reestruturação alterado, e apresentou os compromissos assumidos nos anexos I e III da presente decisão.
4.6. MONITORIZAÇÃO
(98)
A Alemanha assegurou que um mandatário responsável pelo acompanhamento irá apresentar trimestralmente um relatório detalhado. Esse relatório inclui, em especial, informações sobre a remuneração da medida de apoio aos ativos depreciados (em conformidade com o anexo V da Comunicação da Comissão relativa ao tratamento dos ativos depreciados no setor bancário na Comunidade, a seguir designada «Comunicação “ativos depreciados” » (29)) e a implementação do plano de reestruturação alterado (em conformidade com o ponto 46 da Comunicação da Comissão sobre o regresso à viabilidade e avaliação das medidas de reestruturação tomadas no setor financeiro no contexto da atual crise (a seguir designada «Comunicação “reestruturação” » (30)).
5. MOTIVOS PARA O INÍCIO DO PROCEDIMENTO DE INVESTIGAÇÃO FORMAL DAS MEDIDAS DE AUXÍLIO A FAVOR DO HSH
(99)
Em 30 de outubro de 2009, a Comissão deu início ao procedimento de investigação formal para determinar se a proteção contra riscos satisfazia os critérios da Comunicação «ativos depreciados» no que respeita aos ativos elegíveis, à avaliação (incluindo os métodos de avaliação), à remuneração e à gestão de ativos depreciados. Além disso, a Comissão queria analisar as condições aplicáveis à medida de recapitalização, a repartição dos encargos e as medidas para limitar as distorções da concorrência.
(100)
No que respeita à elegibilidade dos ativos protegidos, a Comissão, no ponto 40 da decisão de início do procedimento, exprimiu dúvidas quanto ao cumprimento dos critérios previstos na Comunicação «ativos depreciados», uma vez que só uma pequena parte da carteira protegida era diretamente abrangida pela definição de ativos depreciados constante dessa comunicação.
(101)
Relativamente à transparência e divulgação, a Comissão, no ponto 43 da decisão de início do procedimento, declarou que o HSH apresentara relatórios de avaliação elaborados por especialistas independentes que abrangiam apenas uma fração da carteira protegida - mais precisamente, uma grande parte das garantias de crédito estruturadas. Além disso, a Alemanha não tinha disponibilizado nessa altura nenhuma validação do processo de avaliação e do resultado pela BaFin.
(102)
No que respeita à gestão dos ativos, a Comissão, no ponto 45 da decisão de início do procedimento, exprimiu dúvidas quanto ao facto de as medidas previstas pelo HSH preencherem os critérios da Comunicação «ativos depreciados», uma vez que todos os ativos continuariam a figurar no total do balanço do HSH.
(103)
No tocante à avaliação, a Comissão, no ponto 47 da decisão de início do procedimento, declarou que só a carteira de crédito estruturada fora avaliada por peritos independentes e que nessa altura não existiam informações suficientes para avaliar o valor económico real da carteira no seu conjunto. A Comissão esclareceu ainda que pretendia examinar as premissas de correlação utilizadas pelo HSH para os ativos protegidos.
(104)
Relativamente à remuneração, a Comissão, no ponto 49 da decisão de início do procedimento, exprimiu dúvidas quanto à adequação da repartição dos encargos, uma vez que, de acordo com a Comunicação «ativos depreciados», se deveria exigir que o HSH, através de uma cláusula de primeira perda, respondesse por uma parte (normalmente num mínimo de 10 %) das perdas ou dos riscos. Além disso, a Comissão, nos pontos 51 e segs. da decisão de início do procedimento, exprimiu dúvidas quanto ao facto de o prémio de 400 bps representar uma remuneração adequada para o risco assumido pelos proprietários públicos.
(105)
Em relação ao restabelecimento da viabilidade, a Comissão, no ponto 59 da decisão de início do procedimento, exprimiu dúvidas quanto ao facto de o HSH poder restabelecer a sua viabilidade a longo prazo. Dada a forte dependência do HSH do mercado monetário e de capitais, a Comissão teve dúvidas, em especial, sobre se a estratégia de financiamento só por si seria sustentável a médio e longo prazo, uma vez expiradas as garantias estatais.
(106)
Nos pontos 60 e 61 da decisão de início do procedimento, a Comissão questionou os pressupostos subjacentes ao plano de reestruturação inicial no que respeita às taxas de crescimento e às margens. A Comissão teve especialmente dúvidas quanto às margens mais elevadas na área de negócios «private banking» e às taxas de crescimento previstas nas áreas de negócios «navegação» e «transporte», onde o HSH tinha já quotas de mercado comparativamente elevadas.
(107)
No ponto 62 da decisão de início do procedimento, a Comissão questionou o facto de o HSH querer prosseguir em grande escala as suas atividades internacionais em matéria de mercado de capitais, declarando ao mesmo tempo que pretendia reorientar o seu modelo de negócios, com maior ênfase nas atividades regionais. No ponto 63 da decisão de início do procedimento, a Comissão manifestou as suas dúvidas quanto ao realismo da premissa segundo a qual o HSH poderia recuperar a sua anterior notação de A em 2013.
(108)
No que respeita à contribuição própria, a Comissão esclareceu que o plano de reestruturação inicial não continha quaisquer propostas abrangentes. O alcance da contribuição própria sob a forma de alienações continuava a ser vago. No contexto do envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos, a Comissão manifestou dúvidas no que respeita à avaliação do HSH e, portanto, ao preço das ações recém-emitidas. Nos pontos 10 e 32 da decisão de início do procedimento, a Comissão exprimiu dúvidas quanto ao facto de as associações das Sparkassen e a Flowers, que não participaram no aumento de capital, poderem beneficiar da injeção de capital, na medida em que mantinham participações excessivamente elevadas no HSH.
6. OBSERVAÇÕES DA ALEMANHA
(109)
Em 17 de dezembro de 2009, a Alemanha apresentou observações sobre a decisão de início do procedimento elaboradas em conjunto com os Länder e o HSH.
6.1. OBSERVAÇÕES SOBRE A PROTEÇÃO CONTRA RISCOS
(110)
No entender da Alemanha, a avaliação legal efetuada pela Comissão no que respeita à proteção contra riscos é incorreta, porque assenta na aplicação da Comunicação «ativos depreciados» que, no caso em apreço, não é aplicável.
(111)
A Alemanha não concorda com a Comissão quanto ao facto de ser necessária a aplicação da Comunicação «ativos depreciados» e de a Comissão, independentemente do momento da conceção ou da notificação da medida, ter de aplicar as disposições e comunicações em vigor (31). A Alemanha só poderá concordar se o âmbito de aplicação das disposições ou comunicações correspondentes for aplicável, o que não é o caso. A Alemanha argumentou ainda que a Comunicação «ativos depreciados» não abrangia todos os tipos de medidas de apoio destinadas a ativos depreciados. Segundo a Alemanha, a Comunicação «ativos depreciados» deve ser considerada meramente como uma norma administrativa destinada apenas a assegurar uma única prática administrativa que só é vinculativa para a Comissão. A compatibilidade da proteção contra riscos com o mercado interno deve ser avaliada diretamente com base no TFUE. No entender da Alemanha, o facto de o objetivo da garantia de segunda perda e a composição da carteira protegida não serem abrangidos pelo âmbito de aplicação da Comunicação «ativos depreciados» prova que esta não é aplicável no caso do HSH.
(112)
A Alemanha declarou que a aplicação da Comunicação «ativos depreciados» levaria a um falso quadro de avaliação que seria desfavorável para o HSH no que respeita à determinação do elemento de auxílio, do valor da carteira, do montante da remuneração e da necessidade de reestruturação.
(113)
A Alemanha baseou-se no ponto 38 da decisão de início do procedimento onde a Comissão esclareceu que era difícil avaliar o valor de mercado da carteira existente, que consistia essencialmente em créditos às empresas. A Alemanha considerou que estas dificuldades eram a prova de que a garantia de segunda perda não deveria ser examinada com base na Comunicação «ativos depreciados», e assinalou que, por extrapolação, a Comissão chegaria a um elemento de auxílio igual ao valor nominal da garantia. Este resultado era a prova de que o método escolhido não poderia estar correto, pois significava que a Comissão equiparava a proteção contra riscos, escolhida no que respeita ao elemento de auxílio, a uma recapitalização no mesmo montante, embora as duas medidas sejam de natureza diferente. Enquanto a recapitalização constitui uma injeção de capital duradoura, a garantia é apenas uma medida de estabilização com efeitos regulatórios limitada à duração dos ativos garantidos.
(114)
A Alemanha assinalou que o cálculo do elemento de auxílio com base no valor de mercado mostra que a Comissão desconhece a natureza da proteção contra riscos, a qual não cobre quaisquer flutuações de mercado. A Comissão deveria determinar o elemento de auxílio da garantia de segunda perda de acordo com as regras gerais em matéria de auxílios e, em especial, com base na aplicação da Comunicação da Comissão sobre a aplicação dos artigos 87 ° e 88 ° do Tratado CE aos auxílios estatais sob forma de garantias (32) (a seguir designada «Comunicação “garantias” »). De acordo com a Alemanha, a aplicação da Comunicação «garantias» levaria a um menor elemento de auxílio, se a remuneração da proteção contra riscos fosse reconhecida como uma remuneração em conformidade com as condições de mercado.
(115)
Mesmo que a Comunicação «ativos depreciados» devesse ser aplicada à garantia de segunda perda, a Alemanha considerava que a Comissão, na aplicação da mesma, cometera erros na determinação do elemento de auxílio e no cálculo do montante da remuneração, bem como em termos de repartição dos encargos e de gestão dos ativos na Unidade de Reestruturação. O elemento de auxílio da garantia de segunda perda é incorreto, porque os pressupostos no que respeita ao valor de aquisição e de mercado da carteira são incorretos. No que respeita à remuneração do efeito de redução das necessidades de fundos próprios, a Alemanha argumentou que a avaliação do efeito de redução das necessidades de fundos próprios contida na decisão de início do procedimento se apoiava em dados antigos. De acordo com dados mais recentes, o efeito de redução das necessidades de fundos próprios era consideravelmente inferior. A avaliação preliminar da repartição dos encargos também não seria correta e seria demasiado estrita, uma vez que a Comissão apenas se refere à tranche de primeiras perdas da garantia, que era muito inferior à tranche de primeiras perdas de 10 % da carteira protegida prevista na Comunicação «ativos depreciados». Não existe qualquer relação entre a repartição dos encargos e os números absolutos indicados na tranche de primeiras perdas. Além disso, o HSH suporta quaisquer outras perdas para além da garantia de segunda perda. No que diz respeito à gestão dos ativos, a Alemanha afirmou que os princípios da Comunicação «ativos depreciados» não eram aplicáveis à proteção contra riscos do HSH e que não faria sentido colocar sob gestão separada todos os valores abrangidos pela proteção contra riscos. O HSH irá possivelmente criar uma Unidade de Reestruturação e garantir uma clara separação funcional e organizacional entre o core bank e a Unidade de Reestruturação, que será respeitada até ao nível do conselho de administração.
(116)
A Alemanha não concorda com a avaliação da carteira efetuada no ponto 47 da decisão de início do procedimento. No caso da carteira protegida trata-se, na maior parte dos casos, de uma atividade de crédito clássica, uma vez que dificilmente estará disponível uma avaliação baseada no cash-flow. Uma regra de avaliação para ativos «complexos» que recorre a haircuts fixos para simular incertezas de mercado também não se afigura adequada para a avaliação da carteira protegida no caso em apreço. Enquanto a carteira CIP do HSH foi avaliada por peritos externos numa base de cash-flow, as posições na carteira de crédito, significativamente maior, foram sujeitas a uma análise de crédito normal e habitual a nível bancário e em conformidade com as disposições regulamentares pertinentes, análise esta em que a solvabilidade do mutuário é de importância primordial.
(117)
Tal como exposto na decisão de início do procedimento, a Alemanha argumentou que a aplicação dos métodos de cálculo apresentados na Comunicação «ativos depreciados» à garantia de segunda perda era inadequada e que se deveria recorrer à Comunicação «garantias» para determinar o montante de remuneração. Na sequência da troca de informações, que incluiu várias reuniões e conferências por telefone, a Alemanha apresentou, entre janeiro e agosto de 2010, informações para demonstrar que uma recuperação total do montante de […] dificultaria o restabelecimento da viabilidade do HSH.
6.2. OBSERVAÇÕES SOBRE A RECAPITALIZAÇÃO
(118)
Na opinião da Alemanha, a Comissão também cometeu erros na avaliação da recapitalização no que se refere à avaliação empresarial do HSH e à avaliação legal de eventuais benefícios para acionistas minoritários que não participaram na recapitalização.
(119)
As dúvidas da Comissão no tocante à avaliação empresarial devem-se, segundo a Alemanha, a factos incorretos. Assim, não é significativo o facto de a avaliação empresarial inicial realizada pela PwC não incluir a descida de notação pela S&P, havendo boas razões para assumir que o HSH voltará a ter uma notação A em 2013.
(120)
Quanto ao preço de emissão das novas ações, é comum haver descontos de 30 % a 60 % no caso de bancos cotados na Bolsa. A avaliação do HSH constitui uma base razoável para a determinação do preço das novas ações e os acionistas do HSH não teriam beneficiado com as medidas de auxílio pelo facto de manterem um número demasiado elevado de ações no HSH.
6.3. OBSERVAÇÕES SOBRE A PROTEÇÃO CONTRA RISCOS E A RECAPITALIZAÇÃO NO CONTEXTO DA RESPONSABILIDADE ENQUANTO GARANTE (GEWÄHRTRÄGERHAFTUNG) DOS PROPRIETÁRIOS PÚBLICOS
(121)
A Alemanha declarou que, sem o auxílio de emergência, o HSH teria ido à falência, e que os proprietários públicos teriam sido responsáveis por perdas muito mais elevadas ao abrigo da responsabilidade enquanto garante (Gewährträgerhaftung). Os eventuais créditos no contexto da Gewährträgerhaftung foram estimados em cerca de 30 mil milhões de euros ou mais. A Alemanha assinalou que um investidor privado na situação dos proprietários públicos teria recorrido às mesmas medidas de emergência para evitar perdas mais elevadas.
(122)
Na opinião da Alemanha, as medidas de emergência cumprem os critérios do «teste do investidor privado» (ou seja, da aplicação do princípio do investidor numa economia de mercado), pelo que não constituem quaisquer auxílios estatais. Os critérios deste teste são cumpridos quando, no caso de uma abordagem razoável, se pode assumir que a empresa voltará a alcançar a sua viabilidade e que os custos de liquidação excedem os custos das medidas de capital (33). De acordo com a Alemanha, o plano de reestruturação inicial apresentado em 1 de setembro de 2009 constitui uma prova suficiente da capacidade de o HSH alcançar de novo a sua viabilidade. No contexto da estimativa dos custos de liquidação, a Alemanha declarou que há que distinguir entre as obrigações que os Länder têm de assumir na sua qualidade de proprietários do HSH e as obrigações que lhes incumbem enquanto poderes públicos. As obrigações dos Länder enquanto poderes públicos (por exemplo, o subsídio de desemprego e as contribuições para a segurança social) não devem ser incluídas na estimativa dos custos de liquidação. Apenas os compromissos que os Länder tiverem de assumir enquanto proprietários do HSH devem ser tidos em conta no caso dos custos de liquidação. A Alemanha invocou o acórdão Linde (34) para argumentar que os encargos resultantes de auxílios concedidos anteriormente de forma legítima deviam ser tidos em conta aquando da realização do teste do investidor privado. A Gewährträgerhaftung tinha sido aprovada pela Comissão, pelo que constituía um auxílio compatível com o mercado interno. Além disso, as obrigações resultantes da Gewährträgerhaftung faziam parte das obrigações dos Länder na sua qualidade de proprietários do HSH e não de poderes públicos. A Gewährträgerhaftung é, por natureza, comparável a uma carta de conforto (Patronatserklärung). Portanto, as obrigações dos proprietários públicos resultantes da Gewährträgerhaftung no valor de, pelo menos, 30 mil milhões de euros devem ser tidas em conta na estimativa dos custos de liquidação. A Alemanha alegou que os custos de liquidação seriam significativamente superiores aos custos das medidas de capital tomadas pelos proprietários públicos em favor do HSH. Segundo a Alemanha, os critérios do teste do investidor privado são cumpridos, pelo que as medidas de emergência não constituem auxílios estatais.
6.4. OBSERVAÇÕES SOBRE A VIABILIDADE DO MODELO DE NEGÓCIOS DO HSH
(123)
Embora a Alemanha tenha considerado de início a avaliação preliminar do modelo de negócios do HSH no ponto 62 da decisão de início do procedimento como demasiado negativa, atualizou o seu plano de reestruturação inicial, a fim de dissipar as dúvidas da Comissão em matéria de concorrência.
6.5. OBSERVAÇÕES SOBRE A CONTRIBUIÇÃO PRÓPRIA E MEDIDAS DE COMPENSAÇÃO
(124)
A Alemanha declarou que, através das medidas previstas no plano de reestruturação inicial para cumprir o requisito de uma contribuição própria adequada - remuneração das medidas, utilizações de reservas de capital, venda de participações importantes e reduções de custos -, se vai chegar a uma contribuição própria de 5,9 mil milhões de euros, pelo que estas medidas deveriam ser suficientes.
(125)
As medidas de compensação propostas - redução do total do balanço, abandono de carteiras de negócios rentáveis, encerramento de 12 (35) das atuais 21 localizações internacionais e venda de participações importantes (REAG e DAL (36)) -, que inicialmente a Alemanha considerara suficientes, foram, porém, modificadas mais uma vez no plano de reorganização alterado.
7. OBSERVAÇÕES DE TERCEIROS
(126)
A Comissão também recebeu observações de terceiros. As associações das Sparkassen transmitiram as suas observações em 30 de novembro e 11 de dezembro de 2009; a Flowers, em 17 de dezembro de 2009.
7.1. OBSERVAÇÕES DA SGVSH E DA SVB
(127)
As associações das Sparkassen não concordaram com a opinião preliminar da Comissão segundo a qual teriam beneficiado de uma forma desproporcionada com a recapitalização concedida ao HSH pelos acionistas públicos, uma vez que o preço de emissão das novas ações, no parecer das associações, tinha sido fixado a um nível bastante baixo.
(128)
Uma divisão do procedimento no caso HSH - as medidas de auxílio seriam aprovadas num processo e a questão dos eventuais auxílios indiretos a acionistas minoritários seria examinada num outro processo - era contrária ao artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999 (37) (a seguir designado «Regulamento processual»). A medida de auxílio não poderia, simultaneamente (e a favor do HSH) ser compatível com o mercado interno e incompatível no que respeita aos acionistas do HSH. Uma decisão negativa sobre a recapitalização no que respeita às associações das Sparkassen e à Flowers tornaria a recapitalização num auxílio incompatível. De acordo com as associações das Sparkassen, a Comissão deveria tratar a questão do envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos aquando da apreciação geral da repartição dos encargos no âmbito da recapitalização.
(129)
A diluição das ações dos acionistas minoritários, insuficiente no parecer da Comissão, não pode, segundo as associações das Sparkassen, constituir um auxílio estatal. Na sua opinião, a diluição é um efeito secundário de uma recapitalização. Além disso, os critérios do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE não são cumpridos na medida em que as associações das Sparkassen não constituem uma empresa na aceção das regras em matéria de auxílios estatais. A SGVSH e a SCC não operam, elas próprias, em nenhum mercado, detendo apenas participações para os seus membros (as Sparkassen públicas em Hamburgo e Schleswig-Holstein). A vantagem das associações das Sparkassen poderia consistir, quando muito, numa subida do valor das participações do HSH, que é inerente a todas as injeções de capital. Além disso, a alegada vantagem não foi concedida a partir de recursos estatais. O grau de diluição depende do número e preço das ações. A decisão sobre o preço não foi tomada pelo Estado, mas sim na assembleia geral dos acionistas. Esta decisão não é imputável ao Estado e, de acordo com o acórdão no processo Stardust Marine (38),não pode ser considerada um auxílio estatal A alegada vantagem não teve, em todo o caso, qualquer impacto sobre a posição competitiva das Sparkassen nos mercados onde operam. Assim, a alegada vantagem não distorce a concorrência e não falseia o comércio entre Estados-Membros.
(130)
As associações das Sparkassen assinalaram ainda o facto de a Comissão até agora não ter examinado os efeitos secundários no caso de outras medidas de recapitalização. No acórdão WestLB (39), os tribunais da União também não se basearam num tal princípio. Além disso, as associações das Sparkassen observaram que a Comissão não examinou os efeitos secundários noutros casos em que o preço de emissão das novas ações parecia extremamente elevado (40). O facto de este aspeto apenas ser analisado em casos como o do HSH ou do BayernLB seria contrário ao princípio da igualdade.
(131)
As associações das Sparkassen afirmaram ainda que os acionistas com participações numa sociedade por ações têm um direito de subscrição de novas ações. No entanto, trata-se de uma opção e não de uma obrigação de subscrição. As associações das Sparkassen consideraram o preço das novas ações adequado, mas, por razões financeiras, não puderam participar na recapitalização.
(132)
Além disso, as associações das Sparkassen sustentam que em 2008 deram um contributo significativo para as medidas de capital em favor do HSH. Efetivamente, em julho de 2008, as associações das Sparkassen converteram uma participação passiva de 685 milhões de euros em capital social do HSH (125 milhões de euros) e reservas de capital (560 milhões de euros). Além disso, as associações das Sparkassen subscreveram, juntamente com a Flowers, uma participação passiva sob a forma de título convertível (instrumento híbrido) no valor de 962 milhões de euros, ascendendo a participação das associações das Sparkassen a 660,5 milhões de euros. No final de 2008, o HSH utilizou reservas de capital no valor de 3,1 mil milhões de euros para compensar as perdas e evitar uma absorção das perdas dos instrumentos híbridos. Neste contexto, as associações das Sparkassen perderam a sua quota de 560 milhões de euros nas reservas de capital. O título convertível obrigatório participa nas perdas do HSH; um cupão também não foi pago. As associações das Sparkassen não terão recebido dividendos desde 2008.
(133)
Em maio de 2009, as associações das Sparkassen pretenderam vender as suas ações. Mas a venda não foi possível devido a um acordo de detenção concluído em 25 de março de 2003 com os proprietários públicos. As partes no acordo de detenção comprometeram-se a exercer o seu direito de voto de modo a manter a maioria dos votos dos acionistas públicos e das associações das Sparkassen, e a não vender as suas ações até uma certa percentagem. O acordo de detenção não pode ser rescindido antes de 31 de dezembro de 2013.
(134)
As associações das Sparkassen assinalaram que as suas ações tinham sido consideravelmente diluídas na sequência da recapitalização, tendo baixado de 13,2 % para 4,7 % e de 1,62 % para 0,6 %, respetivamente. Com 85,5 % das participações diretas e indiretas, os proprietários públicos exerciam o controlo conjunto sobre todas as decisões estratégicas do HSH. Na perspetiva de um investidor privado, este controlo conjunto equivalia a uma redução adicional do valor das participações detidas pelos acionistas minoritários.
(135)
Segundo as associações das Sparkassen, a avaliação do HSH pela PwC havia sido encomendada pelo HSH e não pelos acionistas minoritários. A PwC efetuou a avaliação com base em princípios de avaliação reconhecidos. De acordo com as associações das Sparkassen, a PwC deveria ter tido em conta valores especiais e um prémio de risco modificado, do que teria resultado um valor das ações de 30 euros. As associações das Sparkassen concluíram, por conseguinte, que as suas participações tinham sido excessivamente diluídas, estimando os encargos em cerca de 200 milhões de euros.
7.2. OBSERVAÇÕES DA FLOWERS
(136)
A Flowers apresentou argumentos semelhantes aos das associações das Sparkassen, alegando além disso que já tinha dado uma contribuição própria significativa para a reestruturação do HSH. As medidas de capital implementadas em julho de 2008 em favor do HSH estariam estreitamente ligadas ao aumento de capital em maio de 2009. Em julho de 2008, a Flowers havia injetado 300 milhões de euros de liquidez. No que respeita à participação passiva sob a forma de um título convertível no valor total de 962 milhões de euros, a Flowers teria contribuído com 301,5 milhões de euros. A participação passiva sob a forma de um título convertível fez parte das perdas, uma vez que não foi pago nenhum cupão. A parte dos investidores nessas medidas de capital elevou-se a 48 %, pelo que foi significativamente superior à sua participação no HSH nessa altura (25,67 %).
(137)
Contrariamente à avaliação preliminar apresentada pela Comissão nos pontos 65 e 73 da decisão de início do procedimento, a Flowers não considerava que a sua contribuição própria e o seu envolvimento na repartição dos encargos tinham sido insuficientes. Assinalou o facto de, em 2009, ter contribuído com 794 milhões de euros aquando da dissolução das reservas de capital no montante de 3,1 mil milhões de euros. Os investidores mencionaram a decisão da Comissão no processo Commerzbank, alegando que a Comissão, no caso do Commerzbank (41), considerara a venda de participações e de outros ativos como uma contribuição própria suficiente e a proibição de pagamentos de cupões e dividendos como uma repartição dos encargos. De acordo com os investidores, as medidas de capital de 2008 deviam ser tidas em conta.
(138)
Os investidores exigiram que a perda da sua minoria de bloqueio, causada pela diluição das suas ações, também devia ser considerada como contribuição própria. Apesar da diluição das suas ações para 9,19 %, ainda continuavam a ser responsáveis ao abrigo da Gewährträgerhaftung em conformidade com a sua taxa de participação antes da recapitalização, ou seja, 26,58 %. Além disso, não consideravam pertinentes as dúvidas da Comissão relativamente à avaliação do HSH e ao preço excessivo das ações. Segundo eles, não foi tida em conta uma série de fatores que aumentariam o valor.
(139)
Uma vez que o direito alemão não prevê a transferência de ações, os auxílios indiretos aos acionistas minoritários não podem ser recuperados. Uma divisão do processo em curso não seria possível, pois apenas foi concedida uma medida de ajuda ao HSH.
8. OBSERVAÇÕES DA ALEMANHA EM RELAÇÃO ÀS OBSERVAÇÕES DE TERCEIROS
(140)
A Alemanha apresentou observações no que respeita aos argumentos das associações das Sparkassen e da Flowers. Manteve a sua posição segundo a qual a avaliação do HSH era adequada e os acionistas minoritários não teriam beneficiado de auxílios estatais indiretos. Além disso, a Alemanha defendeu uma divisão do processo se, desse modo, se pudesse esperar uma conclusão mais rápida do processo pelo HSH e os mercados. A Alemanha tinha dúvidas de que a recapitalização fosse um processo jurídico uniforme e que, portanto, pudesse ser avaliada juridicamente numa só decisão. Referindo-se à jurisprudência dos tribunais da União, a Alemanha argumentou que uma divisão do processo era legalmente possível. Se a avaliação legal de um auxílio em relação a beneficiários diferentes (neste caso, o HSH e os acionistas minoritários) for diferente, então não põe em risco a compatibilidade com o mercado interno dos auxílios concedidos ao HSH. A proporcionalidade do auxílio a nível do banco beneficiado poderia ser garantida pela correspondente configuração do plano de reestruturação, enquanto as eventuais vantagens resultantes de um preço de emissão das ações demasiado elevado para os acionistas minoritários teriam de ser tratadas e corrigidas separadamente. A Alemanha não concordou com a opinião da Flowers segundo a qual os auxílios indiretos a acionistas minoritários não podiam ser recuperados porque o direito alemão não previa a possibilidade da transferência de ações. Essa transferência seria possível segundo o direito alemão, mas mesmo que tal não fosse possível, a Alemanha não poderia invocar a ausência de um título executivo para justificar a não-implementação de uma decisão de recuperação da Comissão.
9. AVALIAÇÃO DAS MEDIDAS DE AUXÍLIO
9.1. EXISTÊNCIA DE UM AUXÍLIO ESTATAL
(141)
De acordo com o artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, são incompatíveis com o mercado comum, na medida em que afetem as trocas comerciais entre Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções.
(142)
Uma medida é qualificada como auxílio estatal se forem cumpridas as seguintes condições: a) deve ser financiada por um Estado-Membro ou através de recursos estatais; b), deve conceder uma vantagem suscetível de favorecer determinadas empresas ou produtos; c) essa vantagem deve ser seletiva e d) a medida deve falsear ou ameaçar falsear a concorrência e afetar as trocas comerciais entre Estados-Membros. Todas essas condições devem ser cumpridas para que uma medida constitua um auxílio estatal. A Comissão mantém o seu ponto de vista de que estas condições foram satisfeitas.
(143)
Em primeiro lugar, as medidas foram concedidas pelo HSH Finanzfonds AöR, uma instituição de direito público criada pelos proprietários públicos e que é detida em partes iguais e está sob o controlo dos proprietários públicos. A criação desta instituição foi feita com base no Acordo de Estado entre os Länder Hamburgo e Schleswig-Holstein, celebrado em 3 de abril de 2009 em Kiel e em 5 de abril de 2009 em Hamburgo (42). A tarefa do HSH Finanzfonds AöR é apoiar o HSH em nome dos proprietários públicos. Para realizar essa tarefa, o HSH Finanzfonds AöR assume garantias até um montante de 10 mil milhões de euros, adquire ações do HSH e contrai empréstimos para a compra dessas ações. De acordo com o § 3 do Acordo de Estado, os proprietários públicos são responsáveis pelas dívidas do HSH Finanzfonds AöR. As medidas são, assim, claramente financiadas pelo Estado.
(144)
Em segundo lugar, a proteção contra riscos e a recapitalização foram concedidas para evitar a insolvência do HSH (43), tendo contribuído, desse modo, para a sua continuidade. Portanto, trata-se de vantagens económicas na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(145)
Em terceiro lugar, as medidas são especificamente direcionadas para o HSH e, portanto, seletivas.
(146)
Além disso, as medidas em causa têm de falsear ou ameaçar falsear a concorrência e podem afetar as trocas comerciais entre Estados-Membros. Estes efeitos podem ser examinados com base no montante do auxílio, nas características da medida de auxílio e no beneficiário do auxílio (44). As medidas de auxílio permitiram evitar a insolvência do HSH, que continuou a sua atividade numa série de mercados. O HSH é um banco internacionalmente ativo, em concorrência com outros bancos na Alemanha e noutros países. Além disso, o HSH tem uma importância sistémica para o setor bancário alemão (45) e é um importante concorrente no mercado de financiamento de navios e aeronaves (o HSH é o maior fornecedor de financiamento de navios a nível mundial e um importante prestador de serviços financeiros no setor da aviação). O HSH recebeu ainda um auxílio relativamente elevado (ver considerando 159), cobrindo a proteção contra riscos cerca de 75 % do total do balanço. Tendo em conta os efeitos da medida, a posição do HSH no setor bancário (em especial no mercado de financiamento de navios) e o montante do auxílio, havia o risco de a vantagem concedida a este banco afetar as trocas comerciais entre Estados-Membros.
(147)
Essa avaliação manteve-se mesmo após a apresentação das observações pela Alemanha e por terceiros. As observações da Alemanha quanto à natureza de auxílio das medidas em favor do HSH são contraditórias. Por um lado, a Alemanha exige que a Comissão examine a proteção contra riscos com base na Comunicação «garantias», e não na Comunicação «ativos depreciados», parecendo partir do princípio de que a proteção contra riscos constitui um auxílio estatal. Por outro lado, a Alemanha considera (tal como resumido no ponto 6.3 da presente decisão) que um investidor privado na situação dos proprietários públicos, dada a garantia ilimitada do Estado (Gewährträgerhaftung) para créditos de pelo menos 30 mil milhões de euros, também teria tomado as medidas de emergência em favor do HSH a fim de evitar perdas maiores. A Alemanha conclui, assim, que são cumpridos os critérios do teste do investidor privado, pelo que as medidas em causa não constituem auxílios estatais.
(148)
A Alemanha interpretou incorretamente a jurisprudência que invoca. No caso em apreço, a Alemanha alegou que um auxílio estatal (a Gewährträgerhaftung) deve ser tratado como parte dos custos de liquidação, a fim de declarar outros auxílios estatais (a recapitalização e a proteção contra riscos) como compatíveis com o princípio do investidor numa economia de mercado. No processo Linde, as partes concluíram uma transação em condições de mercado, que incluía um subsídio para efeitos da desvinculação de um contrato de fornecimento anteriormente celebrado também em condições de mercado cuja execução implicava elevadas perdas anuais. O TPI estabeleceu neste contexto que «… o pacto global acima descrito constitui uma transação comercial normal no âmbito da qual a …[Treuhandanstalt] e a LWG se comportaram como operadores racionais em economia de mercado. É manifesto que essas entidades se orientaram, antes de mais, por considerações comerciais, abstraindo de qualquer objetivo de política económica ou social. (46)» Esta situação não é comparável com o caso em apreço, uma vez que no caso Linde, ambas as transações foram concluídas em condições de mercado, enquanto no caso HSH nenhuma das duas transações foi concluída em condições de mercado.
(149)
A Gewährträgerhaftung é definida como uma obrigação direta, baseada numa lei ou num regulamento, por parte de uma autoridade regional ou de uma outra instituição pública de direito público face a credores de uma instituição de crédito de direito público em relação a todas as dívidas dessa instituição. A Gewährträgerhaftung é, portanto, a obrigação do garante (Gewährträger) em caso de insolvência ou liquidação da instituição de crédito. Cria um direito direto do credor da instituição de crédito face ao garante, que, porém, só pode ser invocado se os ativos da instituição de crédito não forem suficientes para satisfazer os credores. A Gewährträgerhaftung é ilimitada no tempo e em montante. Além disso, a instituição de crédito não paga qualquer remuneração por essa responsabilidade (47). A Gewährträgerhaftung é uma responsabilidade subsidiária não remunerada e ilimitada de um órgão público (comuna, Land) para créditos em relação a uma instituição de direito público (neste caso, uma instituição de crédito de direito público), em caso de insolvência desta instituição. Um investidor numa economia de mercado na situação dos proprietários públicos não teria concedido a um banco uma garantia não remunerada e ilimitada cobrindo o total do balanço, como o fizeram os proprietários públicos com a Gewährträgerhaftung.
(150)
A Comissão considerou a Gewährträgerhaftung como sendo de facto um auxílio estatal. A Comissão exigiu à Alemanha a abolição da Gewährträgerhaftung.
(151)
A Gewährträgerhaftung está consagrada no direito público. No âmbito da Gewährträgerhaftung, os proprietários públicos são responsáveis na sua qualidade de órgãos públicos e não como proprietários privados. Em sintonia com a prática em matéria de tomada de decisão da Comissão (48) e a jurisprudência (49), os custos de liquidação cobrem apenas as obrigações que poderiam ser pagas por um investidor numa economia de mercado. Conforme estabelecido no considerando 149, um investidor numa economia de mercado não teria concedido uma garantia bancária não remunerada e ilimitada cobrindo o total do balanço. Assim, o acórdão Linde é pouco relevante para a apreciação do caso em apreço, uma vez que as obrigações resultantes da Gewährträgerhaftung não podem ser classificadas como custos de liquidação.
(152)
Como elemento de auxílio da recapitalização deve ser utilizado o valor nominal da recapitalização, pois um investidor numa economia de mercado nunca teria posto tais recursos à disposição de uma empresa em dificuldade. Conforme estabelecido nos considerandos 27 e 28 da Decisão «auxílio de emergência», a não-participação dos acionistas minoritários na recapitalização e a repartição desigual dos encargos decorrentes das medidas de emergência pelos proprietários públicos indica que os proprietários públicos perseguem objetivos de interesse geral e não atuam como um investidor privado. Em sintonia com a sua prática em matéria de tomada de decisão (50), a Comissão reitera a sua opinião de que o elemento de auxílio da recapitalização se eleva a 3 mil milhões de euros.
(153)
A Comissão reafirma ainda que o elemento de auxílio contido na proteção contra riscos é de 10 mil milhões de euros. Não obstante os argumentos da Alemanha, a Comissão continua convencida de que a medida deve ser examinada com base na Comunicação «ativos depreciados». Na Comunicação «ativos depreciados», explica-se como é que as medidas de apoio aos ativos depreciados tomadas pelos Estados-Membros em conformidade com o artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE devem ser apreciadas em termos de auxílio. Os ativos depreciados são os ativos em relação aos quais os bancos correm o risco de perdas. De acordo com a Comissão, a Comunicação «ativos depreciados» deve ser aplicada a todas as medidas de apoio que têm em vista ativos depreciados e de facto aliviam a instituição financeira beneficiária, porque, segundo a comunicação, as medidas de apoio aos ativos depreciados são medidas que permitem aos bancos evitar drásticas reduções de valor de determinadas categorias de ativos (51). Isto aplica-se também à proteção contra riscos no caso em apreço.
(154)
A Comissão não concorda com a Alemanha quanto ao facto de a Comunicação «ativos depreciados» não dever ser aplicada e de o elemento de auxílio da garantia de segunda perda dever ser determinado de acordo com as regras gerais relativas aos auxílios estatais e, em especial, com a Comunicação «garantias». A Comunicação «garantias» aplica-se a medidas de auxílio destinadas a fornecer liquidez aos bancos (52). A proteção contra riscos serve um propósito diferente. Visa os ativos do banco a fim de libertar o máximo de capital possível, de modo a permitir ao banco melhorar o seu rácio de fundos próprios.
(155)
No que respeita à objeção ratione temporis levantada pela Alemanha, a Comissão recorda que tem de aplicar as disposições e comunicações em vigor aquando da adoção da decisão independentemente do momento da conceção ou da notificação da medida (53) É uma regra geral, e qualquer exceção a essa regra deve ser claramente mencionada na disposição legal que de outra forma seria aplicável. Tal como confirmado pelos Tribunais da União (54), uma medida notificada deve ser examinada de acordo com as regras aplicáveis no momento da decisão. Por conseguinte, no contexto da atual crise financeira, a Comissão aplicou previamente a Comunicação «ativos depreciados» a medidas notificadas antes da publicação dessa comunicação (55).
(156)
De acordo com a Comunicação «ativos depreciados», o montante do auxílio corresponde à diferença entre o valor de transferência dos ativos e o preço de mercado. O valor de transferência da carteira protegida eleva-se a [cerca de 168] mil milhões de euros, o que corresponde ao seu valor nominal de [cerca de 172] mil milhões de euros menos as primeiras perdas no valor de 3,2 mil milhões de euros (tranche de primeiras perdas).
(157)
Dado o volume considerável e a composição da carteira protegida ([60-80] % da carteira consistem em créditos), é difícil determinar o seu valor de mercado. Na falta do valor de mercado, o valor de mercado de alguns ativos poderia ser, efetivamente, nulo (56). Em qualquer caso, o valor de mercado da carteira protegida situa-se muito abaixo do seu valor económico real (57), que reflete o valor económico de longo prazo subjacente dos ativos. Uma vez que o montante do auxílio não pode exceder o seu valor nominal (10 mil milhões de euros), não é necessário determinar o valor exato. A Comissão considera, por isso, que o elemento de auxílio da proteção contra riscos é de 10 mil milhões de euros.
(158)
A Comissão assinala que as garantias de liquidez no valor de 17 mil milhões de euros prestadas pelo SoFFin constituem um auxílio concedido no âmbito do regime alemão.
(159)
A Comissão conclui que o elemento de auxílio contido na proteção contra riscos e na recapitalização é de 13 mil milhões de euros. A Comissão considera ainda que o elemento de auxílio das garantias de liquidez vai até 17 mil milhões de euros.
9.2. COMPATIBILIDADE DAS MEDIDAS DE AUXÍLIO
9.2.1. APLICAÇÃO DO ARTIGO 107.o, N.o 3, ALÍNEA B), DO TFUE
(160)
De acordo com o artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE, podem ser considerados compatíveis com o mercado interno os auxílios destinados a «sanar uma perturbação grave da economia de um Estado-Membro». Aquando da aprovação do pacote de resgate bancário alemão (58), a Comissão reconheceu que havia uma ameaça de perturbação grave na economia alemã e que um apoio adicional do Estado seria apropriado para sanar essa perturbação. Embora a economia esteja a recuperar lentamente desde o início de 2010, a Comissão continua a considerar que se encontram reunidas as condições para a autorização de auxílios estatais ao abrigo do artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE, uma vez que os mercados financeiros estão de novo sob pressão. A Comissão confirmou este ponto de vista adotando, em dezembro de 2010, uma Comunicação que prorroga a aplicação das regras em matéria de auxílios estatais às medidas de apoio aos bancos no contexto da crise financeira (59) até 31 de dezembro de 2011.
(161)
O colapso de um banco como o HSH poderia ter um impacto direto sobre os mercados financeiros e, portanto, sobre toda a economia de um Estado-Membro. Dada a atual fragilidade dos mercados financeiros, a Comissão continua a basear o exame das medidas de auxílio no setor bancário no artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE.
9.2.2. COMPATIBILIDADE DA PROTEÇÃO CONTRA RISCOS COM A COMUNICAÇÃO «ATIVOS DEPRECIADOS»
(162)
A Comissão deveria rever a compatibilidade das medidas de apoio aos ativos depreciados ao abrigo do artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE com base na Comunicação «ativos depreciados». Contrariamente ao afirmado pela Alemanha, a Comunicação «ativos depreciados» não visa apenas uma prática administrativa uniforme (60), mas esclarece a aplicação das regras em matéria de auxílios estatais às medidas de apoio aos ativos depreciados. Tem em conta as especificidades das medidas de apoio aos ativos depreciados e traduz as regras em matéria de auxílios estatais em critérios de compatibilidade a aplicar a tais medidas. A aplicação da Comunicação «ativos depreciados» deve assegurar a coerência das medidas de apoio aos ativos depreciados adotadas pelos Estados-Membros e o respeito das disposições em matéria de controlo dos auxílios estatais. De acordo com o ponto 18 da Comunicação «ativos depreciados», o objetivo da comunicação é estabelecer princípios e condições coordenados a fim de garantir, tanto quanto possível, a eficácia das medidas de apoio aos ativos depreciados no mercado único, tomando em consideração o objetivo a longo prazo do restabelecimento de condições de mercado normais. O objetivo da comunicação é, portanto, mais amplo do que o assumido pela Alemanha, não se limitando a uma prática administrativa uniforme. Sendo assim, a Comissão tem de aplicar a Comunicação «ativos depreciados» a todas as medidas de apoio aos ativos depreciados.
(163)
A Comissão não vê, portanto, qualquer motivo para examinar a medida diretamente ao abrigo do artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE, tal como exigido pela Alemanha.
(164)
A Comunicação «ativos depreciados» estabelece as condições em que as medidas de apoio são compatíveis com o artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE. A análise da compatibilidade deve, assim, ser efetuada utilizando uma série de critérios, nomeadamente, a elegibilidade dos ativos, a gestão dos ativos, a avaliação da carteira protegida, a identificação adequada do problema, bem como a plena transparência e divulgação ex ante das depreciações de ativos, o alinhamento da medida pelo interesse geral, a pertinência da compensação e da repartição dos encargos e uma análise obrigatória de um plano de reestruturação pela Comissão.
9.2.2.1. Elegibilidade dos ativos
(165)
De acordo com o ponto 33 e seguintes da Comunicação «ativos depreciados», os ativos elegíveis devem ser identificados e agrupados em categorias («cabazes»). No anexo III da Comunicação «ativos depreciados» são fornecidas orientações mais pormenorizadas relativamente à definição destas categorias. Devido à diversidade dos ativos abrangidos pela proteção contra riscos, o sistema de cabazes da Comunicação «ativos depreciados» não é, porém, suficiente. O ponto 35 da Comunicação «ativos depreciados» permite, no entanto, uma flexibilidade adicional na identificação dos ativos elegíveis. Assim, os bancos, que não são abrangidos pelo ponto 33 da comunicação, podem, inclusive sem necessidade de uma justificação específica, beneficiar de medidas de apoio aos ativos depreciados, até um máximo de 10-20 % do total do balanço do banco em causa. Uma vez que, no caso em apreço, a proteção contra riscos cobre [cerca de 75] % do total do balanço do HSH, o ponto 35 da Comunicação «ativos depreciados» não oferece uma solução satisfatória.
(166)
De acordo com o ponto 32 da Comunicação «ativos depreciados», que contém considerações fundamentais sobre a elegibilidade dos ativos, deve, porém, ser adotada uma abordagem pragmática na avaliação do tipo de ativos abrangidos por uma medida de apoio. A Comissão considera que tem vindo a crescer ao longo do tempo o espetro das categorias de ativos afetados pela crise financeira devido aos efeitos colaterais (spill-over effects). Em particular, os títulos dos setores «navegação», «aviação» e «imobiliário» são atualmente ilíquidos ou objeto de drásticas reduções de valor. As medidas de apoio a esses tipos de ativos podem ajudar a alcançar os objetivos da Comunicação «ativos depreciados», ou seja, aumentar a transparência e contribuir para a estabilidade financeira, mesmo que esses ativos não pertençam às categorias de ativos que desencadearam a crise financeira. Por essa razão, a Comissão aceitou (61), em casos anteriores, medidas de apoio a tais ativos, considerando-as também apropriadas no caso em apreço.
(167)
De acordo com o ponto 36 da Comunicação «ativos depreciados», os critérios de elegibilidade podem ser alargados se tal for compensado por uma profunda reestruturação. Quanto maior for a proporção de ativos protegidos na carteira de um banco, tanto mais rigorosa deve ser a reestruturação. Na sua decisão de início do procedimento, a Comissão exprimiu dúvidas quanto à elegibilidade dos ativos, porque o plano de reestruturação inicial que lhe havia sido apresentado nessa altura não parecia ser suficientemente abrangente para compensar de forma adequada a aplicação flexível dos critérios de elegibilidade. Em 11 de julho de 2011, o HSH apresentou o plano de reestruturação alterado. As ações de reestruturação alteradas incluem uma redução do total do balanço de cerca de 61 %, a alienação de […] participações e o encerramento de 15 das 21 localizações internacionais do HSH. De acordo com a Comissão, o âmbito da reestruturação oferece uma compensação para a aplicação flexível da Comunicação «ativos depreciados» no que respeita à elegibilidade dos ativos. Consequentemente, são dissipadas as dúvidas da Comissão quanto à elegibilidade dos ativos.
9.2.2.2. Gestão dos ativos
(168)
No ponto 45 da decisão de início do procedimento, a Comissão manifestou dúvidas quanto à compatibilidade da garantia com o mercado interno no que respeita à gestão dos ativos. Uma vez que todos os ativos devem continuar a aparecer no balanço do HSH, não havia quaisquer elementos de prova de uma clara separação funcional e organizacional entre o HSH e os ativos protegidos (especialmente em termos de pessoal, gestão e clientes).
(169)
A Alemanha forneceu informações adicionais e explicou que o HSH havia criado uma Unidade de Reestruturação, que é um banco de liquidação interno com gestão separada. O HSH introduziu a apresentação de relatórios a nível dos vários segmentos, bem como uma gestão separada da Unidade de Reestruturação, a fim de evitar conflitos de interesses entre o core bank e a Unidade de Reestruturação. A Comissão concorda com as observações apresentadas no considerando 115 da presente decisão sobre a gestão dos ativos e aceita as alterações feitas pelo HSH nesse domínio. Consequentemente, a proteção contra riscos satisfaz os requisitos da Comunicação «ativos depreciados» no que respeita à gestão dos ativos.
9.2.2.3. Avaliação da carteira protegida
(170)
No ponto 47 da decisão de início do procedimento, a Comissão também manifestou dúvidas relativamente à avaliação da carteira protegida, uma vez que apenas uma pequena parte da carteira havia sido avaliada por peritos independentes e o HSH não tinha facultado informações suficientes para avaliar o valor económico real da carteira no seu conjunto. Antes da execução da medida, o HSH contratou dois peritos independentes: Blackrock e Cambridge Place. Estes avaliaram apenas uma pequena parte da carteira protegida, ou seja, os títulos garantidos por ativos (asset-backed securities - «ABS») e partes da carteira CIP.
(171)
A Comissão não concorda com o ponto de vista da Alemanha apresentado no considerando 116 de que a atividade creditícia é difícil de avaliar devido às inúmeras premissas subjacentes às projeções de cash flow, por exemplo, premissas no que respeita a futuros atrasos de pagamento, probabilidades de incumprimento e momento de incumprimento, recuperação e taxas de juros (taxa de juro sem risco, bem como prémio de risco). Embora a complexidade da avaliação aumente no caso de empréstimos com maturidades prolongáveis, que são a regra no caso do financiamento de navios e imóveis, ou seja, uma grande parte da carteira protegida, a prática em matéria de tomada de decisão da Comissão mostra que carteiras que incluíam ativos semelhantes já foram avaliadas com base no cash flow (62). A Alemanha também não conseguiu provar que uma avaliação baseada em projeções de cash-flow levaria a um resultado totalmente diferente.
(172)
A avaliação devia basear-se num método uniforme definido a nível da União Europeia. A pedido da Comissão, o HSH e o seu perito externo Morgan Stanley, em estreita cooperação com os peritos da Comissão, procederam a uma avaliação completa da carteira. As premissas utilizadas pelo HSH na avaliação estavam em conformidade com os rigorosos cenários de stresse aplicados pela Comissão noutros casos. Os métodos utilizados eram coerentes.
(173)
De acordo com a avaliação, as perdas esperadas excedem em muito a tranche de primeiras perdas de 3,2 mil milhões e consumiriam na totalidade a tranche de segundas perdas de 10 mil milhões de euros […]. Além disso, verificou-se que o valor económico real […] se situava em cerca de [155-170] mil milhões de euros ([cerca de 172] mil milhões de euros menos 3,2 mil milhões de euros menos [2,5-10] mil milhões de euros).
(174)
Uma vez que a avaliação foi realizada em conformidade com a Comunicação «ativos depreciados», a Comissão considera que foram dissipadas as dúvidas expressas no ponto 45 da decisão de início do procedimento.
9.2.2.4. Plena transparência e divulgação ex ante
(175)
No ponto 42 da decisão de início do procedimento, a Comissão manifestou dúvidas quanto à transparência e divulgação, uma vez que a Alemanha não apresentara uma avaliação completa da carteira protegida por um perito independente reconhecido.
(176)
De acordo com o ponto 20 da Comunicação «ativos depreciados», os pedidos de auxílio devem estar sujeitos a uma plena transparência e divulgação ex ante, por parte dos bancos elegíveis, das depreciações dos ativos objeto das medidas de apoio, com base numa valorização adequada, certificada por peritos independentes reconhecidos e validada pela autoridade de supervisão relevante. As informações facultadas sobre os ativos depreciados devem ter o grau de pormenor referido no anexo III, ponto II, e no quadro 2 da Comunicação «ativos depreciados».
(177)
Desde a adoção da decisão de início do procedimento, foram apresentadas à Comissão informações detalhadas sobre a carteira protegida e os ativos. Da avaliação resultou um valor económico real da carteira de cerca de [155-170] mil milhões de euros. O efeito de redução das necessidades de fundos próprios da proteção contra riscos foi quantificado em [cerca de 3,5] mil milhões de euros. Morgan Stanley assinou e validou oficialmente a avaliação, incluindo as premissas e os métodos subjacentes. O efeito de redução das necessidades de fundos próprios foi confirmado pela BaFin em fevereiro de 2010. O efeito de redução das necessidades de fundos próprios calculado com base na avaliação dos ativos difere da avaliação preliminar da Comissão apresentada no ponto 51 e seguintes da decisão de início do procedimento. A Comissão aceita o resultado da avaliação e o cálculo do efeito de redução das necessidades de fundos próprios apresentados pela Alemanha. Tendo em conta os resultados da análise, não é necessário, portanto, debruçar-se mais sobre as observações feitas pela Alemanha no que respeita ao efeito de redução das necessidades de fundos próprios.
(178)
As dúvidas da Comissão em matéria de transparência e divulgação ex ante foram dissipadas.
9.2.2.5. Alinhamento pelo interesse geral
(179)
De acordo com a secção 5.3 da Comunicação «ativos depreciados», os incentivos dados aos bancos para participarem nas medidas de apoio aos ativos depreciados devem ser alinhados com os objetivos de interesse geral através de: a) um período de apresentação dos pedidos não superior a seis meses, b) mecanismos destinados a garantir a participação dos bancos que mais necessitam das medidas de apoio aos ativos depreciados e c) restrições em termos de comportamento, nomeadamente para limitar os efeitos sobre a concorrência.
(180)
A garantia foi concebida especialmente para o HSH e adaptada à sua situação específica, dada a importância sistémica do HSH para a economia dos proprietários públicos. No contexto do plano de reestruturação alterado, o HSH será sujeito a uma série de restrições em termos de comportamento, nomeadamente em matéria de pagamento de pontos, dividendos e cupões, governação empresarial, remuneração e presença no mercado em determinados setores como o financiamento de navios.
(181)
Por conseguinte, a proteção contra riscos em favor do HSH é compatível com os requisitos da Comunicação «ativos depreciados» no que respeita ao alinhamento pelo interesse geral.
9.2.2.6. Remuneração e repartição dos encargos
(182)
No ponto 49 da decisão de início do procedimento, a Comissão exprimiu dúvidas quanto à adequação da repartição dos encargos. De acordo com o ponto 24 da Comunicação «ativos depreciados», o HSH deve ser convidado a contribuir, através de uma cláusula de primeira perda, para a cobertura de uma parte das perdas ou dos riscos (normalmente num mínimo de 10 %). Uma maior remuneração ou uma compensação a posteriori também podem assegurar uma adequada repartição dos encargos. Além disso, no ponto 51 e seguintes da decisão de início do procedimento, a Comissão exprimiu dúvidas quanto ao facto de o prémio de 400 bps constituir uma remuneração adequada para o risco assumido pelos proprietários públicos.
(183)
De acordo com o ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados», em todas as medidas de apoio aos ativos depreciados deve ser garantida ao Estado uma remuneração adequada. Uma remuneração para uma medida de apoio aos ativos depreciados é adequada se remunerar os efeitos da medida no que respeita às exigências regulamentares em matéria de fundos próprios. Isso significa que deve ser garantida uma remuneração adequada para o efeito de redução das necessidades de fundos próprios.
(184)
No que respeita ao efeito de redução das necessidades de fundos próprios, a Comissão, na sua decisão relativa ao auxílio estatal concedido pela Alemanha para a reestruturação do Landesbank Baden-Württemberg (63), estabeleceu que uma remuneração adequada do efeito de redução das necessidades de fundos próprios corresponderia a 6,25 % do montante de capital obtido através dessa medida (64). O efeito de redução das necessidades de fundos próprios para a proteção contra riscos foi calculado em [cerca de 3,5] mil milhões de euros, do que resulta uma remuneração anual de aproximadamente 220 milhões de euros (o que corresponde a [cerca de 220] bps do valor nominal da garantia), se o HSH utilizar o montante total da garantia. No caso de um cancelamento (parcial) da garantia, a remuneração mínima da redução das necessidades de fundos próprios deverá diminuir proporcionalmente para cerca de 220 bps do valor nominal remanescente da garantia.
(185)
Conforme estabelecido no considerando 46, o HSH propôs o pagamento de uma taxa de garantia de 400 bps para a proteção contra riscos. Isso significa que o HSH, consoante o cenário, irá pagar [ 1,5] mil milhões de euros (não acionamento da garantia), [ 2,5] mil milhões de euros (acionamento de 5 mil milhões de euros) ou [ 4] mil milhões de euros (acionamento de 10 mil milhões de euros).
(186)
No que respeita à adequação da remuneração mínima da redução das necessidades de fundos próprios de [cerca de 220] bps por ano sobre 10 mil milhões de euros ou - no caso de cancelamentos parciais - sobre o valor nominal remanescente da garantia (65), o montante absoluto da remuneração para a redução das necessidades de fundos próprios será reduzido, se a garantia for parcialmente cancelada. Embora o efeito de redução das necessidades de fundos próprios não diminua em proporção direta do montante da proteção contra riscos, a Comissão considera que, ao longo do período de vigência da proteção contra riscos, ele permite uma aproximação adequada para fins de cálculo da remuneração mínima para o efeito de redução das necessidades de fundos próprios. Por consequência, a Comissão consideraria adequada uma remuneração de [cerca de 220] bps por ano sobre o valor nominal remanescente da garantia.
(187)
Uma vez que [cerca de 220] bps sobre o montante remanescente da garantia representam uma aproximação aceitável para a taxa de 6,25 % sobre o montante da redução das necessidades de fundos próprios, a Comissão considera suficiente que, por ano, se pague sempre ao HSH Finanzfonds AöR 6,25 % sobre o efeito redução das necessidades de fundos próprios. A remuneração da redução das necessidades de fundos próprios pode, portanto, ser considerada compatível com a Comunicação «ativos depreciados».
(188)
Além disso, de acordo com o ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados», o valor de transferência em relação às medidas de aquisição ou de garantia de ativos deve basear-se no seu valor económico real.
(189)
A avaliação da proteção contra riscos pela Comissão concluiu que o valor garantido de [cerca de 168] mil milhões de euros era demasiado elevado (acima do valor económico real) e que a tranche de primeiras perdas era demasiado baixa. A diferença entre o valor garantido e o valor económico real eleva-se a [2,5-10] mil milhões de euros. Consequentemente, devia proceder-se a uma «correção» do valor garantido e a um aumento da tranche de primeiras perdas A Alemanha apresentou elementos de prova de que não era possível ao HSH reembolsar (claw-back) [2,5-10] mil milhões de euros, pelo que rejeita um tal reembolso. No entanto, mesmo no caso de o HSH não poder aumentar a tranche de primeiras perdas em [2,5-10] mil milhões de euros para cobrir as perdas esperadas, de acordo com o ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados», a diferença poderia ser também recuperada numa fase posterior, por exemplo, através de um mecanismo de claw-back em conjugação com medidas de reestruturação abrangentes.
(190)
Pode, assim, ser criado um mecanismo de claw-back através do prémio de base de 400 bps a pagar ao Estado, o qual se referiria à parte do pagamento que excede a remuneração da redução das necessidades de fundos próprios de [cerca de 220] bps. Além disso, este montante dependeria de um eventual acionamento da garantia, uma vez que o prémio de base - como ilustrado no quadro a seguir - pode variar.
Quadro 12
Pagamento de claw-back através do prémio de base e reembolsos adicionais
(em milhões de euros)
Cenário 1
(Não acionamento da garantia: 0 euros)
Cenário 2
(Acionamento da garantia: 5 mil milhões de euros)
Cenário 3
(Acionamento da garantia: 10 mil milhões de euros)
Prémio de base (400 bps sobre o valor nominal remanescente da garantia)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Do qual, remuneração da redução das necessidades de fundos próprios ([cerca de 220] bps sobre o valor nominal remanescente da garantia)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
Reembolso adicional incluído no prémio de base
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Outros reembolsos necessários
[…]
[…]
[…]
(191)
Por consequência, a remuneração não asseguraria um reembolso suficiente através do prémio de base. Para se alcançar um reembolso total, o HSH tem também de pagar ao Estado a diferença entre o valor económico real e o valor de transferência não coberta pelo prémio de base de 400 bps. Consoante o cenário, a diferença eleva-se a […] euros e […] euros.
(192)
Uma vez que a Alemanha e o HSH se recusam a aumentar o pagamento em causa, o auxílio não pode, em conformidade com o artigo 7.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 659/1999, ser declarado compatível com o mercado interno.
(193)
A Comissão observa que o plano de reestruturação alterado mostra que não é possível um pagamento de claw-back adicional de […] euros e […] euros, pois de outro modo a viabilidade do HSH ficaria ameaçada; um reembolso completo iria consumir na totalidade - segundo as previsões do considerando 91 - os lucros obtidos pelo HSH ao longo e para além de todo o período de reestruturação.
(194)
No entanto, a Comissão considera que a compatibilidade do auxílio com o mercado interno poderá ser assegurada, se for introduzido um sistema de remuneração que permite uma correção em sintonia tanto com a Comunicação «ativos depreciados» como com a prática em matéria de tomada de decisão da Comissão no tocante a reembolsos e remunerações. De acordo com o ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados», é admissível que o valor de transferência (valor garantido) dos ativos exceda o seu valor económico real, se a medida for acompanhada de uma reestruturação profunda e da introdução de condições que permitam a recuperação deste auxílio adicional numa fase posterior. O ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados» deixa, assim, uma certa margem de manobra no que respeita às medidas de reembolso parciais, desde que sejam adequadamente compensadas pela reestruturação.
(195)
No processo em causa, a Comissão considera que é possível obter um pagamento adicional parcial através de uma combinação de medidas.
(196)
Antes de mais, a Comissão considera que o pagamento de quaisquer montantes de reembolso adicionais (sem comprometer o restabelecimento da viabilidade a longo prazo do HSH) deve ser feito tanto quanto possível imediatamente e não ser adiado por mais tempo do que o necessário. Ela examina, por isso, até que ponto é possível um pagamento único. Como indicado no considerando 90, a Comissão exige, portanto, que o HSH inclua nas suas projeções financeiras para 2011 um pagamento único de 500 milhões de euros. De acordo com as projeções financeiras apresentadas no considerando 91, o HSH está em condições de fazer um pagamento único de 500 milhões de euros ao Estado. O pagamento de um tal montante consumiria na totalidade todos os lucros esperados do HSH e deveria levar em 2011 a perdas líquidas no valor de [150-200] milhões de euros. Estas perdas podem, no entanto, ser absorvidas nos anos seguintes e não irão impedir que o HSH, nos restantes anos da reestruturação, obtenha de forma comprovada e contínua lucros (que refletem a rentabilidade dos seus negócios). Uma tal «história de sucesso» é necessária para poder comprovar o restabelecimento da viabilidade do HSH e, em última análise, a capacidade de o HSH tornar a atrair investidores. Nesta base, a Comissão considera que 500 milhões de euros é a maior contribuição possível para um reembolso parcial que o HSH poderá por agora fazer.
(197)
A Comissão não considera, porém, que o montante a reembolsar em primeiro lugar tenha de ser pago em dinheiro vivo ao Estado. Dada a atual situação de capital do HSH, que até agora não era suficiente para cobrir as perdas resultantes das atividades de investimento e para reforçar a base de capital, a Comissão considera que o pagamento único de 500 milhões de euros pode ser feito sob a forma de ações em vez de dinheiro vivo. Uma vez que o HSH continuará a concentrar as suas atividades em áreas com uma forte pró-ciclicidade e volatilidade como o financiamento de navios (ver considerandos 223 a 226), a sua estrutura de capital tem de ser impreterivelmente reforçada.
(198)
Para além do pagamento único supramencionado, a Comissão considera que o HSH está ainda em condições de pagar sucessivamente reembolsos adicionais. Uma nova correção do preço de transferência pode ser alcançada através de um prémio adicional pago durante todo o período de reestruturação para além do prémio de base. Com base nas projeções financeiras referidas no considerando 91, a Comissão considera que um tal prémio adicional poderia situar-se em 385 bps, sem pôr em perigo o restabelecimento da viabilidade do HSH. De facto, um prémio adicional de 385 bps não excederia os pagamentos de prémios de base de 400 bps indicados no quadro 4 e previstos para todo o período de reestruturação (66). Os pagamentos do prémio adicional só excederiam, portanto, os lucros líquidos do HSH esperados para o período 2012 a 2014 no cenário 3, com um acionamento estimado de 10 mil milhões de euros (ver considerando 90). A Comissão observa ainda que o HSH já cancelou 3 mil milhões de euros da garantia, pelo que se pode excluir a ocorrência do cenário 3 apresentado no quadro 4 (acionamento da totalidade dos 10 mil milhões de euros da garantia).
(199)
Se fosse pago mais do que este prémio adicional, correr-se-ia o risco de o HSH não atingir o rácio common equity de 10 %. Tal como referido nos considerandos 223 a 226 e explanado em mais detalhe nos considerandos 229 a 232, a Comissão considera que é essencial que o HSH atinja um nível de capitalização que lhe ofereça um amortecedor (buffer) capaz de absorver as flutuações conjunturais nos seus resultados financeiros, a fim de não comprometer em momento algum o restabelecimento da viabilidade do HSH. Um rácio common equity de 10 % é considerado como um amortecedor suficiente. Se este rácio for reduzido pelo prémio adicional, o pagamento deste prémio deve ser suspenso enquanto a viabilidade do HSH estiver ameaçada.
(200)
Nesta base, a Comissão considera que seria perfeitamente possível para o HSH fazer pagamentos adicionais nos próximos anos sem impedir o restabelecimento da sua viabilidade.
(201)
Pelas razões acima expostas e para garantir a compatibilidade da proteção contra riscos com a Comunicação «ativos depreciados», a Comissão impõe um mecanismo de remuneração alternativo, o qual altera do seguinte modo as disposições do acordo sobre a prestação de uma garantia celebrado em 2 de junho de 2009 («acordo de prestação de garantia»). O mecanismo de remuneração baseia-se no atual prémio de base de 400 bps por ano sobre o valor nominal da garantia remanescente previsto no acordo de prestação de garantia. Este prémio de base mantém-se inalterado, com a exceção de o valor nominal, enquanto base para o cálculo do montante do prémio de base, não se reduzir com o acionamento da garantia. Desta forma, a Comissão não oferece quaisquer incentivos para um acionamento da garantia. Para além do prémio de base, prevê-se um prémio adicional de 385 bps e um pagamento único de 500 milhões de euros em ações ordinárias («pagamento único» ou «pagamento único sob forma de ações»). Para implementar esses requisitos, o acordo de prestação de garantia inicial tem de ser alterado, tal como observado nos considerandos 201 a 208.
(202)
Em primeiro lugar, o prémio adicional tem de ser incluído no acordo. A base de cálculo para o prémio adicional deve ser semelhante à base de cálculo para o prémio de base, nomeadamente o valor nominal da garantia menos eventuais cancelamentos parciais mas não eventuais acionamentos da garantia. A base de cálculo para o prémio adicional deve, no entanto, depender da medida em que o HSH cancela em última análise essa garantia, independentemente do momento do cancelamento. A rentabilidade do HSH é, assim, afetada apenas na medida em que o HSH utilizar a garantia. Por conseguinte, no caso de cancelamentos parciais da garantia, é reembolsada ao HSH a parte de todos os prémios adicionais pagos, correspondente ao montante da garantia parcialmente cancelada. Para conseguir esse efeito, embora ambos os prémios devam ser calculados com base no montante de garantia contratualmente acordado menos cancelamentos mas não acionamentos, o prémio de base deve ser pago anualmente sobre o montante remanescente da garantia, devendo o prémio adicional ser pago numa conta de reserva. O prémio adicional só será pago ao HSH Finanzfonds AöR se a garantia for acionada. De forma análoga, no caso de cancelamento parcial da garantia, o prémio adicional pago na conta de reserva, que corresponde ao montante da garantia parcialmente cancelada, deve ser reembolsado ao HSH.
(203)
Para assegurar que os cancelamentos não sejam feitos a expensas da viabilidade, só devem ser efetuados cancelamentos parciais da garantia se o rácio common equity do HSH não cair abaixo de [8,5-9,5] % em 31 de dezembro de 2011, abaixo de [9-10] % em 31 de dezembro de 2012, abaixo de [9,5-10,5] % em 31 de dezembro de 2013 ou abaixo de [10-11] % em 31 de dezembro de 2014. Além disso, não se deve proceder a um cancelamento parcial se, embora no momento do cancelamento parcial os rácios previstos tenham sido respetivamente atingidos, tal não tivesse acontecido no caso de um planeamento conservador para os anos seguintes.
(204)
O prémio adicional deve ser calculado retroativamente a partir de 31 de março de 2009 e calculado pro rata para partes dos exercícios financeiros. O prémio adicional deve ser pago juntamente com o prémio de base, desde que o rácio common equity do HSH seja pelo menos igual a 10 % («rácio mínimo common equity»).
(205)
Para que a viabilidade do HSH não seja comprometida pelo pagamento do prémio adicional, o mecanismo de claw-back deve incluir uma garantia de pagamento (Besserungsschein). A garantia de pagamento deve vigorar até 31 de dezembro [2030-2040]. Se, devido ao prémio adicional a pagar, o rácio common equity do HSH cair abaixo do rácio mínimo common equity, o pagamento será adiado para uma data posterior em troca da concessão de uma garantia de pagamento. Se o rácio common equity exceder o rácio mínimo common equity, a garantia de pagamento será reembolsada até ao limite deste último. Este mecanismo oferece ao HSH a flexibilidade necessária, garantindo ao mesmo tempo que o reembolso será efetuado logo que o HSH esteja de novo em condições de o fazer.
(206)
O direito diferido ao prémio adicional deve ser restaurado completamente durante o período de vigência da garantia de pagamento. O prémio adicional deve ser pago o mais tardar até 31 de dezembro [2015-2025]. Independentemente disso, o prémio de base e o prémio adicional devem ser pagos o mais tardar quando a soma dos cancelamentos parciais e do acionamento utilização da garantia atingir 10 mil milhões de euros.
(207)
Em segundo lugar, deve exigir-se ao HSH Finanzfonds AöR e ao HSH que alterem, para esse efeito, o acordo de prestação de garantia celebrado em 2 de junho de 2009 de modo a justificar o direito do HSH Finanzfonds AöR a um pagamento único de 500 milhões de euros pelo HSH. Para evitar uma nova redução no rácio de fundos próprios do HSH, este banco devia satisfazer esse direito mediante a emissão de ações ordinárias através de um aumento de capital. O preço de emissão deve ser calculado com base no valor do HSH no dia da decisão da assembleia geral dos acionistas sobre um tal aumento de capital e no valor líquido do direito ao pagamento único. O HSH deve emitir diretamente para o HSH Finanzfonds AöR (e, portanto, indiretamente para os proprietários públicos) ações no montante do valor líquido do direito.
(208)
O aumento de capital pode ser realizado por meio de um aumento ordinário de capital em espécie sem direito de subscrição dos acionistas minoritários ou de uma mistura de capital em espécie e em dinheiro com direito de subscrição de todos os acionistas, com exceção do HSH Finanzfonds AöR no que respeita à parte em dinheiro. Compete ao HSH Finanzfonds AöR e ao HSH escolher a forma de aumento de capital que garanta uma maior rapidez de implementação e inscrição no registo comercial.
(209)
Se o acordo de prestação de garantia for alterado, o montante absoluto do prémio adicional varia em função do montante das perdas efetivamente cobertas pelo HSH Finanzfonds AöR (ou seja, quanto maiores forem as perdas absorvidas pelo HSH Finanzfonds AöR tanto maior o reembolso). Os reembolsos cumulativos resultantes das duas condições impostas pela Comissão para os três cenários descritos no considerando 46 são resumidos no quadro a seguir.
Quadro 13
Claw-back através do prémio de base, pagamento único e prémio adicional
(em milhões de euros)
Cenário 1
(Não acionamento da garantia: 0 euros)
Cenário 2
(Acionamento da garantia: 5 mil milhões de euros)
Cenário 3
(Acionamento da garantia: 10 mil milhões de euros)
Prémio de base (400 bps sobre o valor nominal remanescente da garantia)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Do qual, remuneração da redução das necessidades de fundos próprios ([cerca de 220] bps sobre o valor nominal remanescente da garantia)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
Reembolso adicional incluído no prémio de base
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Prémio adicional (385 bps sobre o montante de garantia ultimamente acionado)
0
[1 500-2 500]
[3 500-4 500]
Pagamento único sob a forma de ações
500
500
500
Total de claw-back pago
[1 000-1 300]
[3 000-4 400]
[5 500-7 000]
Outros reembolsos necessários
[…]
[…]
[…]
(210)
A Comissão reconhece que, apesar das condições adicionais impostas, em todos os cenários apresentados no quadro 13 o mecanismo de remuneração resultará, tal como antes, apenas num reembolso parcial do total da diferença de [2,5-10] de euros entre o valor económico real e o valor garantido ([…] de euros no cenário 1, […] de euros no cenário 2 e […] de euros no cenário 3.
(211)
No entanto, a Comissão comparou a medida de proteção contra riscos em causa (incluindo as condições impostas adicionalmente sobre a remuneração) com as medidas de apoio aos ativos depreciados em favor de outros bancos. A Comissão recorda ainda que o ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados» prevê uma certa flexibilidade na avaliação das medidas de apoio aos ativos depreciados em que não pode ser paga nenhuma remuneração adequada, se a medida em causa for acompanhada de profundas reestruturações e corroborada por cláusulas de reembolso. Além disso, a Comissão observa que, na sua prática em matéria de tomada de decisão, aprovou não só medidas com um reembolso total (por exemplo, no caso do ING (67) ou do LBBW (68)) como também medidas em que não houve nenhum reembolso mas se procedeu a uma reestruturação muito profunda (por exemplo, no caso do Parex Banka (69))..
(212)
A proteção contra riscos prevê um reembolso parcial no contexto de uma profunda reestruturação. Como tal, cumpre os requisitos do ponto 41 da Comunicação «ativos depreciados» e é abrangida pelo espetro de medidas aprovadas pela Comissão no âmbito da sua prática em matéria de tomada de decisão. Além disso, o mecanismo de remuneração da garantia do HSH permite um reembolso parcial em todos os cenários possíveis. Se, como por exemplo no cenário 3, fosse acionado o montante total da garantia, o reembolso parcial correspondente seria de […] % do reembolso requerido. Ao mesmo tempo, como indicado nos considerandos 266 a 270 infra, a reestruturação do HSH conduzirá a uma redução de 61 % do total do balanço. Tendo em conta a profunda reestruturação atual, o reembolso parcial está em sintonia com a prática da Comissão em matéria de tomada de decisão. A Comissão considera, assim, que as medidas de apoio aos ativos depreciados podem ser consideradas compatíveis com a Comunicação «ativos depreciados», se forem cumpridas as condições supramencionadas e descritas mais em pormenor no anexo II.
9.2.2.7. Conclusão
(213)
Com base no exposto, a Comissão conclui que as observações apresentadas pela Alemanha e por terceiros não dissiparam as suas dúvidas em matéria de concorrência no que respeita à proteção contra riscos. Segundo a Comissão, a proteção contra riscos não está em sintonia com a Comunicação «ativos depreciados», no que respeita aos aspetos analisados no ponto 9.2.2. da presente decisão. No entanto, a compatibilidade com o mercado interno pode ser alcançada através do cumprimento das condições referidas no anexo II.
9.2.3. COMPATIBILIDADE DO PLANO DE REESTRUTURAÇÃO ALTERADO COM O MERCADO INTERNO
9.2.3.1. Grau de reestruturação exigido
(214)
Na Comunicação «reestruturação» são definidas as regras em matéria de auxílios estatais aplicáveis à reestruturação das instituições financeiras no que respeita às medidas notificadas à Comissão em ou até 31 de dezembro de 2010. Por conseguinte, o plano de reestruturação alterado do HSH é avaliado nessa base. De acordo com a Comunicação «reestruturação», para ser compatível com o artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE, a reestruturação das instituições financeiras no contexto da atual crise financeira deve assegurar:
a)
o restabelecimento da viabilidade a longo prazo do HSH;
b)
uma contribuição própria do beneficiário (repartição dos encargos) e
c)
medidas suficientes para limitar as distorções da concorrência.
(215)
Em sintonia com a sua prática em matéria de tomada de decisão durante a crise financeira, a Comissão não adiciona o montante das garantias de liquidez ao montante de auxílio ao avaliar as disposições de reestruturação.
9.2.3.2. Restabelecimento da viabilidade a longo prazo
(216)
Na decisão de início do procedimento foram expressas dúvidas sobre se o HSH estaria em condições de restabelecer a sua viabilidade a longo prazo. Essas dúvidas foram reforçadas por um exame detalhado da viabilidade realizado após a adoção da decisão de início do procedimento.
(217)
Na decisão de início do procedimento foram identificados três pontos fracos essenciais que, não tendo sido suficientemente considerados no plano de reestruturação inicial, poderão ameaçar a viabilidade a longo prazo do HSH: a) a dependência do HSH do mercados monetário e de capitais, b) a sua dependência de atividades voláteis e cíclicas e c) o grande volume das suas atividades no mercado de capitais em relação às suas atividades bancárias. Além disso, foram expressas dúvidas quanto à fiabilidade das taxas de crescimento e outras projeções subjacentes ao plano de reestruturação inicial.
(218)
No que respeita à situação de financiamento do HSH, a análise revelou o seguinte: a) uma fraca estrutura financeira, com fontes limitadas para um financiamento estável a longo prazo, sobretudo porque as obrigações emitidas nos termos da cláusula de «proteção dos direitos adquiridos» («grandfathering») e garantidas pelo Estado atingem gradualmente a maturidade e têm de ser refinanciadas; b) uma grande dependência das Sparkassen como fonte preferencial de financiamento e c) uma falta de financiamento denominado em USD.
(219)
Na decisão de início do procedimento (70) realçou-se o facto de o HSH ter de refinanciar [60-110] mil milhões de euros no mercado monetário e de capitais em 2014, exprimindo-se dúvidas sobre se o HSH estaria em posição de o fazer. A Comissão constatara uma lacuna de cerca de [15-30] mil milhões de euros para a qual o HSH não havia planeado e afetado quaisquer fontes de financiamento específicas. Como referido no considerando 54, o plano financeiro do HSH apresentava uma lacuna de 48 mil milhões de euros que pode ser ajustada com base em previsões para fundos próprios e derivados em sintonia com dados anteriores para cerca de [15-30] mil milhões de euros de necessidades de financiamento não cobertas.. No entanto, através da redução de 34 mil milhões de euros do total do balanço a nível do grupo, o montante total do balanço passará para 120 mil milhões de euros até ao final de 2014 (em comparação com os 150 mil milhões de euros no plano de reestruturação inicial), o que permitirá reduzir as necessidades de financiamento no mercado monetário e de capitais bem como a pressão sobre a situação financeira do HSH. É colmatada, assim, a lacuna de financiamento para a qual o HSH não previu quaisquer fontes de financiamento específicas. Além disso, o HSH demonstrou que as suas projeções em relação ao nível de depósitos (Bodensatz) planeado são conservadoras em comparação com os níveis atual e anterior de financiamento a partir dessa fonte. A Comissão considera, portanto, que as necessidades de financiamento no valor de [15-25] mil milhões de euros, para cuja cobertura não são previstas quaisquer fontes de financiamento, podem ser cobertas por fundos próprios, depósitos em excesso e financiamentos de curto prazo (financiamentos garantidos e não garantidos), sem impacto negativo sobre os custos de financiamento do HSH. O HSH não precisa, assim, de encontrar novas fontes de financiamento, podendo, para as suas necessidades totais de financiamento até 2014, basear-se em fontes identificadas e existentes.
(220)
Em relação à dependência das Sparkassen como fonte privilegiada de financiamento (ver considerando 95), a Comissão observa que a redução do perfil de risco do HSH irá também reduzir a importância das Sparkassen relativamente a outras fontes. A redução adicional do total do balanço prevista no plano de reestruturação alterado (de 30 mil milhões de euros em relação ao plano de reestruturação inicial, ver considerando 51) reduzirá consideravelmente a necessidade de novos financiamentos e a lacuna de financiamento. O «mix» de financiamento previsto no final do período de reestruturação (ver quadro 7 e considerando 93) reduzirá a dependência do HSH em relação a financiamentos de curto prazo sem garantia e, portanto, a sua exposição a uma crise de liquidez. O HSH irá também basear mais o seu financiamento, em termos relativos, em obrigações cobertas, que na Alemanha cumprem requisitos de emissão rigorosos e podem ser consideradas como uma fonte estável e relativamente barata de financiamento.
(221)
A falta de financiamentos denominados em USD do HSH constitui mais um importante ponto fraco no seu perfil de negócios. No final de 2010, cerca de [20-30] % do total do balanço do HSH eram denominados em USD, o que corresponde a [50-70] mil milhões de USD, dos quais apenas [15-20] mil milhões de USD ([20-25] %) tinham sido financiados diretamente em USD. A lacuna será colmatada por operações de swap de divisas, as quais são regularmente prolongadas. Devido ao alargamento constante dos swaps de divisas EUR/USD desde a eclosão da crise financeira, esta estratégia de financiamento tem um custo adicional de cerca de [20-30] bps, quando comparada com uma estratégia de financiamento denominado em USD. Além disso, esta estratégia comporta uma série de riscos, nomeadamente: a) potenciais custos adicionais resultantes de prováveis discrepâncias entre os fluxos de caixa reais e esperados dos ativos em USD, b) volatilidade acrescida da posição de liquidez de curto prazo, devido às obrigações de valor de cobertura adicional relacionadas com as posições de swap (71) e c) exposição acrescida no que respeita ao risco de crédito de contraparte, devido ao facto de os swaps serem negociados no mercado de balcão e de o HSH suportar completamente o risco de crédito de contraparte para essas transações. No entanto, uma vez que a redução do perfil de risco do HSH se verifica principalmente em segmentos que geram ativos denominados em USD (por exemplo, financiamento de aeronaves, navios e imobiliário internacional), também contribui substancialmente para a redução das necessidades de financiamento em USD. Além disso, o HSH comprometeu-se a aumentar a parte dos negócios em USD do core bank, que são refinanciados por meio de um financiamento denominado em USD, em pelo menos […] % até ao final de 2014.
(222)
Em conclusão, constata-se que as medidas propostas dissipam as dúvidas expressas pela Comissão. As medidas deverão garantir que o HSH está no caminho certo para desenvolver um «mix» de financiamento mais sustentável e estável no que respeita ao volume, à maturidade, à prioridade, à segurança e às divisas. O compromisso de alcançar até ao final de 2012 e, portanto, antes do termo do prazo previsto para tal pelo Comité de Supervisão Bancária de Basileia, um rácio líquido de estabilidade dos financiamentos e um rácio de cobertura de liquidez de […] permitirá monitorizar os progressos do HSH nesta área e deverá contribuir para melhorar ainda mais a qualidade e a estabilidade do seu financiamento e reter um excesso de liquidez suficiente para situações de stresse.
(223)
Na decisão de início do procedimento (72) pôs-se em causa o facto de o HSH poder garantir a sua viabilidade a longo prazo no caso de se concentrar numa expansão dos segmentos de negócios cíclicos e voláteis (73). A análise aprofundada da viabilidade confirmou estas dúvidas, na medida em que revelou que uma percentagem crescente dos rendimentos de juros líquidos do HSH é obtida através de atividades voláteis e cíclicas (74). Particularmente problemática foi considerada a importância relativamente grande do financiamento de navios e aeronaves. No entanto, o plano de reestruturação alterado tem devidamente em conta o aspeto da natureza cíclica dos ativos, preservando ao mesmo tempo a franchise do HSH na área de negócios «navegação».
(224)
A redução adicional de ativos no montante de [30-35] mil milhões de euros (para 82 mil milhões de euros em 2014) será feita integralmente no core bank, e em especial a nível das atividades cíclicas e voláteis. O HSH cessará as suas atividades na área de financiamento de aeronaves. Os ativos existentes na área de financiamento de aeronaves no montante de [3-8] mil milhões de euros serão transferidos até ao final de [2011-2012] para a Unidade de Reestruturação e liquidados. O HSH compromete-se a não exercer quaisquer novas atividades neste setor. Compromete-se ainda a reduzir os seus ativos totais no âmbito do core bank na área de negócios «navegação» até ao final de 2014 para 15 mil milhões de euros. Para o conseguir, transferir-se-ão mais [0,5-2] mil milhões de euros até ao final de [2011-2012] para a Unidade Reestruturação e limitar-se-á o volume de novas atividades. Este montante total de 15 mil milhões de euros de ativos na área de financiamento de navios e aeronaves deve ser comparado com um valor de [25-30] mil milhões de euros em 2008.
(225)
Além disso, o total do balanço da área de negócios «imobiliário» deverá ser reduzido para 13 mil milhões de euros até ao final de 2014, uma vez que se cessará a nova atividade no setor imobiliário internacional para clientes empresariais alemães e se reduzirão os outros novos negócios. Além disso, a atividade na área dos clientes empresariais será claramente reduzida até 2014 através de um menor volume de novos negócios.
(226)
No seu conjunto, a redução será acompanhada de uma melhoria nos processos de gestão de risco do HSH. Em especial, o HSH está a envidar esforços no sentido de limitar os grandes riscos individuais, especialmente na área de negócios «navegação». Comprometeu-se também a reduzir os grandes riscos individuais existentes para […] mil milhões de euros e a limitar os novos riscos individuais a um máximo de […] milhões de euros.
(227)
No ponto 62 da decisão de início do procedimento, a Comissão exprimiu dúvidas quanto ao volume das atividades de mercado de capital do HSH, que, apesar da nova ênfase colocada nas atividades regionais, ainda era considerado desproporcionado. Em particular, as transações por conta própria contribuíram para as dificuldades do HSH.
(228)
A redução do total do balanço levará a uma diminuição significativa das atividades de mercado de capital do HSH, que, até 2014, serão reduzidas para um volume de [25-35] mil milhões de euros de ativos no core bank. Em comparação, em 2008 o volume ascendia a 98,8 mil milhões de euros. Além disso, a Alemanha aceitou que o HSH deixará de efetuar transações por conta própria. O HSH exercerá atividades de comércio apenas na medida do necessário para executar encomendas de clientes, com vista a operações de cobertura (hedging) para negócios de clientes ou para a gestão da liquidez no setor treasury bem como para a gestão do total do balanço (em cada caso, até um limite medido pelo máximo de valor em risco (value-at-risk - VaR)). Consequentemente, são dissipadas as dúvidas expressas na decisão de início do procedimento.
(229)
A fraca estrutura de capital do HSH constitui mais um possível obstáculo à sua viabilidade a longo prazo. Em especial, era questionável se a baixa capitalização esperada, prevista para o fim da fase de reestruturação no plano de reestruturação inicial (um rácio Tier 1 de [cerca de 9] %), era adequada no que respeita aos seguintes pontos: a) a natureza cíclica e volátil do perfil de negócios do HSH, que torna necessário um amortecedor de capital (capital buffer) adicional para absorver recorrentes perdas acrescidas correlacionadas, b) o impacto da crise financeira sobre o capital do HSH (75) e c) a introdução das novas regras de Basileia III, que irão aumentar significativamente o novo nível de capital mínimo (76) requerido pelos reguladores. É de assumir também que os participantes no mercado, e especialmente as instituições que provavelmente oferecem financiamento não garantido no mercado monetário e de capitais,esperem rácios de capital mais elevados.
(230)
A nova redução no perfil de risco do HSH, a retenção de lucros e o aumento de capital de 500 milhões de euros em 2013 irão melhorar significativamente a capitalização do HSH. No final de 2014, o rácio common equity deverá situar-se acima de 10 % e o rácio Tier 1 acima de 12 %. Estes números devem ser comparados com os rácios previstos no plano de reestruturação inicial de [cerca de 7] % ou [cerca de 9] %. Correspondem antes aos novos padrões de capital para os bancos. Embora uma parte destas melhorias esteja associada à redução ainda significativa dos ativos ponderados pelo risco, a qual está condicionada pela proteção contra riscos, a estrutura de capital seria em qualquer caso melhorada. Esta melhoria deve ser vista no contexto da redução do perfil de risco do balanço do HSH e, em particular, da redução da proporção dos ativos cíclicos.
(231)
Além disso, um dos requisitos impostos pela Comissão para a compatibilidade da remuneração da proteção contra riscos e do reembolso com o mercado interno é que o HSH não cancele futuramente a proteção contra riscos se, durante a fase de reestruturação, tal conduzir a um rácio common equity abaixo dos valores definidos e, sobretudo em 31 de dezembro de 2014, abaixo de 10 % (ver considerando 203). Desse modo, garante-se que, durante a fase de reestruturação, o HSH está em condições de manter uma capitalização adequada, mesmo em caso de agravamento da situação económica. Este mecanismo deverá ajudar o HSH a ganhar de novo a confiança dos parceiros de negócios no mercado. O plano de reestruturação alterado do HSH prevê que este saia completamente da garantia até [2014-2016]; Nessa altura, o rácio common equity deve situar-se em [ 10] %.
(232)
Em conclusão, as medidas propostas melhoram a estrutura de capital do HSH a fim de a adequar às novas normas internacionais. Os rácios de capital melhorados e a maior resistência ao stresse terão a médio prazo um impacto positivo sobre os custos de financiamento do HSH.
(233)
Na decisão de início do procedimento (pontos 60 e 63), foram expressas dúvidas quanto à fiabilidade de certas previsões subjacentes ao planeamento do HSH. Estas dúvidas baseavam-se em especial nas previsões em matéria de a) crescimento dos principais segmentos de negócio, b) crescimento das receitas não provenientes de rendimentos de juros, c) margens nos segmentos de negócio mais importantes e d) evolução das provisões para riscos.
(234)
A Comissão considerou demasiado otimistas as previsões de crescimento, sobretudo nos segmentos «navegação», «transporte» e «clientes empresariais». Questionou-se, portanto, o facto de o HSH poder obter o total das receitas previstas. O plano de reestruturação alterado, porém, baseia-se em previsões de crescimento mais razoáveis para os segmentos «navegação» e «clientes empresariais» (ver quadro 5). Uma vez que o HSH vai abandonar agora a atividade de financiamento de aeronaves, a taxa de crescimento neste segmento deixa de ser relevante. Como indicado nos quadros 5 e 6, as taxas de crescimento utilizadas nos segmentos «navegação» e «clientes empresariais» são significativamente inferiores às utilizadas no plano de reestruturação inicial de 1 de setembro de 2009. Além disso, correspondem ao volume absoluto de negócios que o HSH muito provavelmente irá alcançar nestes ramos, tendo em conta a sua quota de mercado e o volume de mercado total.
(235)
O HSH também reviu as suas previsões de crescimento no que respeita às receitas não provenientes de rendimentos de juros. Pressupõe-se que as receitas não provenientes de rendimentos de juros no período de 2010-2014 se elevarão a cerca de [7-12] % dos rendimentos líquidos de juros do core bank. Dada a intenção do HSH de melhorar as vendas cruzadas de produtos entre os respetivos segmentos de mercado financeiro e outras áreas de negócios, este objetivo parece realizável.
(236)
Na decisão de início do procedimento, foram postas em causa as previsões em termos de margens utilizadas no plano de reestruturação inicial. As novas margens de negócios foram, no final de 2010, efetivamente superiores ao inicialmente pressuposto, tendo as previsões de planeamento sido ajustadas em conformidade.
(237)
Na decisão de início do procedimento questionou-se a capacidade de o HSH superar a próxima recessão sem ter de recorrer de novo a auxílios estatais, e, desse modo, a sua viabilidade a longo prazo. Este ceticismo baseava-se nos seguintes pontos fracos: a) uma frágil estrutura de financiamento e, em particular, uma iminente grande lacuna de financiamento bem como uma escassez crónica de financiamentos denominados em USD, b) uma concentração em atividades cíclicas e voláteis que provavelmente conduzirão a grandes perdas correlacionadas e recorrentes e c) uma capitalização demasiado baixa para poder absorver tais perdas. As medidas adicionais propostas incluídas no plano de reestruturação alterado são, porém, adequadas para dissipar as dúvidas da Comissão. O plano de reestruturação alterado baseia-se em previsões mais realistas e concebíveis, apresentando, portanto, uma imagem mais fiável do HSH. A imagem resultante no final da fase de reestruturação é a de um banco adequadamente equipado com capital, com uma menor percentagem de operações centradas em segmentos altamente cíclicos e uma estrutura de financiamento estabilizada, embora ainda difícil, em que os instrumentos de controlo (o rácio líquido de estabilidade dos financiamentos e a parte dos financiamentos denominados em USD) deverão contribuir para que o HSH se concentre a médio prazo numa melhoria contínua nesta área. O HSH deverá, portanto, dispor agora da base de capital e da estrutura de financiamento necessária para superar uma recessão sem recorrer a auxílios estatais. No que respeita à rentabilidade global do HSH, o plano de reestruturação alterado mostra que a rendibilidade dos fundos próprios do HSH durante a fase de reestruturação atingirá [5-10] % em 2014 (77). Em termos absolutos, essa taxa é baixa, mas deverá ser mais estável devido ao perfil de risco significativamente menor do HSH. Por conseguinte, deve ser vista como uma melhoria significativa relativamente às taxas observadas nos dez anos anteriores à crise.
9.2.3.3. Contribuição própria dos acionistas minoritários e envolvimento na repartição de encargos
(238)
De acordo com Comunicação «reestruturação», a fim de limitar as distorções da concorrência e prevenir o risco moral, a) os custos de reestruturação e ao mesmo tempo b) o montante do auxílio devem ser limitados; além disso, é necessária uma contribuição própria substancial. A fim de limitar o montante do auxílio ao mínimo necessário, a Comunicação «reestruturação» estabelece que os bancos devem utilizar principalmente os seus fundos próprios para financiar a reestruturação. Os custos associados à reestruturação devem ser suportados não só pelo Estado, mas também por aqueles que investiram no HSH, nomeadamente pelos acionistas e detentores de títulos de dívida subordinados.
9.2.3.3.1. Contribuição própria, repartição de encargos e limitação do auxílio ao mínimo necessário
(239)
No ponto 65 da decisão de início do procedimento, a Comissão constatou que o nível de contribuição própria, a prestar sob a forma das alienações propostas, era vago. A Alemanha comprometeu-se no sentido de o HSH vender [100-120] filiais até ao fim da fase de reestruturação. O HSH já vendeu [30-40] destas [100-120] filiais e espera concluir todas as vendas o mais tardar em […]. As receitas e os lucros obtidos serão utilizados para cobrir os custos de reestruturação. As participações financeiras a vender são apresentadas no anexo II e incluem o HSH Real Estate AG, o Deka Bank e as maiores filiais do HSH.
(240)
Além disso, a Alemanha comprometeu-se no sentido de o HSH não proceder a quaisquer aquisições até 31 de dezembro de 2014.
(241)
A Comissão impõe, assim, ao HSH que, durante a fase de reestruturação, não efetue quaisquer pagamentos no que respeita a instrumentos de fundos próprios dependentes dos lucros (como instrumentos financeiros híbridos e certificados de participação nos lucros), na medida em que esses pagamentos não sejam devidos por contrato ou por lei. A Comissão considera como parte dessa proibição de dividendos o facto de esses instrumentos também participarem nas perdas, se o balanço do HSH, sem o ajustamento das reservas e lucros retidos, apresentar perdas. Não deverá haver uma participação nas perdas transitadas de anos anteriores.
(242)
A Comissão considera que as medidas em matéria de contribuição própria apresentadas nos considerandos 239 e 240 não garantem, nas atuais circunstâncias financeiras, que o HSH presta a maior contribuição própria possível para os custos de reestruturação. Em conformidade com o ponto 26 da Comunicação «reestruturação», a Comissão considera em especial que, no contexto de uma reestruturação, a absorção discricionária das perdas (por exemplo mediante a disponibilização de reservas ou a redução do capital) por parte dos bancos beneficiários de um auxílio, com o objetivo de garantir o pagamento dos dividendos e cupões sobre a dívida subordinada, não é, em princípio, compatível com o objetivo da repartição dos encargos. Em particular, deverão participar nas perdas incorridas os instrumentos financeiros com componentes de fundos próprios.
(243)
Uma vez que a Alemanha se recusa a propor medidas adicionais em matéria de contribuição própria, não se pode considerar o auxílio nos termos do artigo 7.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 659/199 compatível com o mercado interno. Tais medidas podem, no entanto, ser impostas.
(244)
Para garantir que, durante a fase de reestruturação, os proprietários do banco participam o máximo possível na reconstituição de uma base de capital adequada (ver considerandos 229 a 231), a Comissão também consideraria todos os pagamentos de dividendos durante a fase de reestruturação como uma violação do princípio da limitação do auxílio ao mínimo necessário. Por conseguinte, a Comissão considera que o HSH não deverá pagar quaisquer dividendos até ao final do exercício financeiro de 2014.
9.2.3.3.2. Envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos
(245)
Na decisão de início do procedimento (considerandos 66 a 72), a Comissão considerou a título preliminar que as ações dos acionistas minoritários que não tinham participado na recapitalização do HSH em maio de 2009 não tinham sido suficientemente diluídas. O plano de reestruturação inicial não previa, assim, nenhuma repartição adequada dos encargos que teria permitido uma avaliação do auxílio ao HSH como compatível com o mercado interno. Além disso, a Comissão levantou a questão sobre se os próprios acionistas minoritários não teriam sido possivelmente beneficiados pelo auxílio estatal, na medida em que mantiveram participações demasiado elevadas no HSH. A Comissão concluiu que a medida incluía um potencial auxílio indireto em favor dos acionistas minoritários, o qual poderia ser incompatível com o mercado interno se não fossem criados mecanismos para garantir uma repartição adequada dos encargos (ponto 73 da decisão de início do procedimento).
(246)
Em primeiro lugar, ao contrário da opinião das associações das Sparkassen, a Comissão afirma que não examinou até agora os efeitos secundários de auxílios indiretos em nenhum outro processo relativo a recapitalizações (ver considerando 130), tendo os auxílio indiretos sido examinados no âmbito de uma ampla gama de medidas de auxílio no contexto de uma série de decisões (78).
(247)
A Comissão recorda que, por força da jurisprudência constante, o artigo 107.o, n.o 1, do TFUE não distingue as intervenções estatais no que respeita às suas causas ou objetivos, mas aos seus efeitos (79). A vantagem indireta para os acionistas minoritários resultou do facto de os proprietários públicos terem renunciado à participação adicional no HSH que teriam obtido se o preço das novas ações tivesse sido fixado corretamente. Há uma relação causal entre os auxílios concedidos ao HSH por meio de recursos estatais e a vantagem para os acionistas minoritários.
(248)
A Comissão também não concorda com a opinião segundo a qual a vantagem para os acionistas minoritários não é imputável ao Estado, uma vez que a decisão sobre a recapitalização bem como sobre o número de ações e o seu preço foi tomada na assembleia geral dos acionistas (ver considerando 129). Nessa assembleia, porém, os proprietários públicos estiveram representados enquanto acionistas e atuaram na sua qualidade de entidades públicas (80). Daí se conclui que nessa altura havia um debate político sobre o futuro do HSH.
(249)
As observações mais importantes da Alemanha e dos acionistas minoritários baseiam-se no argumento de que uma menor diluição não constitui um auxílio e que uma diluição é, em qualquer caso, simplesmente o resultado dos parâmetros escolhidos para o aumento de capital, ou seja, o número e preço das ações. No que respeita a esses parâmetros, a Alemanha e os acionistas minoritários assinalaram que a avaliação da PwC, uma empresa respeitada, tinha sido feita de acordo com normas de avaliação reconhecidas. A avaliação baseou-se na premissa de que o HSH voltaria em 2013 a ter uma classificação A, para o que haveria boas razões. As associações das Sparkassen e a Flowers concordam com a Alemanha neste ponto. Argumentam que o preço de emissão das novas ações foi, de facto, demasiado baixo..
(250)
A Comissão não duvida de que a PwC seja uma empresa respeitada e tenha realizado a avaliação do HSH em conformidade com normas de avaliação reconhecidas. No entanto, mantém a posição segundo a qual, na avaliação do HSH, não foram tidos em conta vários aspetos que, de outro modo, teriam conduzido a um valor inferior do mesmo.
(251)
O relatório de avaliação da PwC (81) («relatório de avaliação») foi publicado em 15 de maio de 2009. Em 30 de abril de 2009, a Alemanha notificou a Comissão das medidas de auxílio em favor do HSH, uma vez que o banco estava em risco de não poder cumprir os requisitos regulamentares em matéria de capital. Nessa altura, era óbvio que o HSH teria de ser sujeito a uma importante reestruturação e que teria de propor medidas de compensação para as distorções da concorrência que as medidas de auxílio poderiam causar. A avaliação da PwC foi efetuada com base num plano de negócios que não tinha em conta todos esses aspetos. No resumo (82) do relatório de avaliação, a PwC indicou claramente que a avaliação se baseava no planeamento do HSH, o qual pressupunha uma normalização dos mercados em 2011. Não se pode considerar essa previsão como conservadora.
(252)
Além disso, a avaliação baseou-se na premissa de que o HSH obteria de novo uma notação A em 2013. No relatório de avaliação, a PwC mencionou explicitamente (83) que a S&P havia baixado em 6 de maio de 2009 a classificação do HSH de A para BBB + com perspetiva negativa, e que esse downgrading não estava refletido no plano de financiamento em que se baseara a avaliação, pelo que não fora tido em conta no cálculo do valor indicativo do HSH. A PwC observou ainda que, tendo em vista a próxima avaliação do auxílio estatal, seriam de esperar requisitos para garantir a compatibilidade da medida de auxílio com o mercado interno, os quais teriam um impacto significativo sobre o plano de negócios do HSH. A PwC assinalou também que as condições económicas gerais nos setores relevantes para o HSH (navegação e aviação) bem como as restrições no mercado de capitais (financiamento) tornavam difícil a previsão de futuros desenvolvimentos.
(253)
Finalmente, convém notar que a avaliação foi feita com base no pressuposto de a proteção contra riscos ser implementada. Sem a proteção contra riscos, o alívio dos ativos ponderados pelo risco não se teria verificado, o volume da recapitalização necessária deveria ter sido aumentado e as previsões de notação deveriam ter sido revistas. A PwC (84) calculou o valor do HSH inclusive no caso de a proteção contra riscos não ser implementada, e chegou a um valor indicativo entre [0,8-1,2] mil milhões de euros e [1,5-2] mil milhões de euros, o que corresponde a um preço das ações entre [ 9] e [ 22] euros. Face ao exposto, a Comissão considera que o preço das ações recém-emitidas ainda é demasiado elevado.
(254)
Os acionistas minoritários argumentaram ainda que a Comissão, na sua decisão relativa ao auxílio estatal a favor do Hypo Real Estate, aceitou um preço das novas ações acima do preço de mercado, sem questionar a adequação do preço em termos da repartição dos encargos. De acordo com os acionistas minoritários, o preço das ações do HSH também não devia ser examinado. A Comissão considera que os dois casos não são comparáveis. No caso do Hypo Real Estate, foi tomada uma série de medidas que levaram à nacionalização completa do banco. A principal diferença entre os dois casos é que o Hypo Real Estate foi nacionalizado, tendo o Estado comprado as ações a um preço que se baseava no valor do grupo sem o apoio do Estado (85). Tal não é o caso do HSH. A avaliação do HSH para determinar o preço das ações recém-emitidas foi realizada com base no pressuposto de que a proteção contra riscos no montante de 10 mil milhões euros seria implementada. Esse pressuposto influenciou de forma significativa o resultado da avaliação.
(255)
Os acionistas minoritários alegaram ainda que em 2008 haviam apoiado o HSH com substanciais contribuições financeiras e que não tinham podido participar na recapitalização em abril de 2009. Não estavam obrigados a tal, pois uma opção sobre novas ações não implicava uma obrigação de compra.
(256)
A Comissão considera que as associações das Sparkassen tinham um direito de compra de novas ações, mas não eram obrigadas a exercer esse direito. A Comissão não pode, no entanto, tratar o apoio financeiro concedido pelos acionistas minoritários ao HSH em 2008 como uma contribuição para a repartição dos encargos no contexto das medidas de auxílio concedidas ao HSH em maio e junho de 2009. O apoio disponibilizado ao banco em 2008 resultou de uma decisão de investimento, tomada pelos acionistas minoritários na altura. A Comissão não vê nenhuma ligação entre as medidas de capital de 2008 e as medidas de auxílio de 2009.
(257)
A Comissão não concorda com a opinião das associações das Sparkassen de que não exerciam qualquer atividade económica e, portanto, não podiam ser consideradas como empresas para efeitos das regras em matéria de auxílios estatais (ver considerando 129). As Sparkassen de Schleswig-Holstein exercem uma atividade económica (86). Uniram os seus interesses económicos nas associações das Sparkassen. As associações das Sparkassen prestam serviços às Sparkassen em Schleswig-Holstein e detêm participações/ações para as Sparkassen, como é o caso das ações das Sparkassen no HSH. Se o valor das participações das Sparkassen nas associações subir, também sobe o valor das Sparkassen. As associações das Sparkassen e as Sparkassen que as integram formam uma única entidade económica. Uma vantagem para as associações constitui ao mesmo tempo uma vantagem para as Sparkassen em Schleswig-Holstein. Por conseguinte, as associações das Sparkassen, que em Schleswig-Holstein são, em termos económicos, inteiramente atribuíveis às Sparkassen, devem ser consideradas como beneficiárias de auxílios estatais na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(258)
As observações da Alemanha e de terceiros não dissiparam as dúvidas da Comissão no que respeita ao insuficiente envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos. A Comissão mantém a sua posição de que as ações dos acionistas minoritários que não participaram na recapitalização do HSH em 2009 não foram suficientemente diluídas, uma vez que o número de ações atribuídas aos proprietários públicos no âmbito da recapitalização não se baseara na altura numa avaliação correta do HSH. A Comissão observa, contudo, que o plano de reestruturação alterado inclui medidas adicionais que melhoram de forma significativa o envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos.
(259)
Em particular, as medidas adicionais em matéria de remunerações da proteção contra riscos impostas pela Comissão (considerandos 202 a 208) aumentam a contribuição para a repartição dos encargos. A remuneração adicional para a proteção contra riscos, que consiste no prémio adicional e no pagamento único de 500 milhões de euros em ações, terá dois efeitos principais: por um lado, o aumento do montante absoluto do pagamento da remuneração aos proprietários públicos reduzirá os lucros distribuíveis do HSH, baixando, desse modo, o valor do HSH para os seus acionistas; por outro lado, o pagamento único de 500 milhões de euros diluirá as ações dos acionistas minoritários de, atualmente, 16,8 % para cerca de 14-15 % (dependendo da avaliação do preço das ações).
(260)
Para além do efeito resultante das condições impostas no contexto da remuneração da proteção contra riscos, o envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos será melhorado ainda mais pela limitação da remuneração dos instrumentos de capital (ver considerandos 241 a 244). O valor do HSH para os acionistas depende dos futuros fluxos de caixa, sendo que estes fluxos de caixa não serão pagos sob forma de dividendos antes de 2014. Por conseguinte, as restrições impostas pela Comissão no que respeita ao calendário dos futuros fluxos de caixa irão reforçar ainda mais o envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos.
(261)
A Comissão considera que as medidas para o envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos foram claramente melhoradas no plano de reestruturação alterado e pelas condições impostas pela Comissão, mas não garantem que os acionistas minoritários prestem a maior contribuição possível para a repartição dos encargos. Uma vez que a Alemanha se recusa a propor medidas adicionais para a repartição dos encargos, a medida de auxílio não pode ser considerada compatível com o mercado interno em conformidade com o artigo 7.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 659/1999. Nesta base, o auxílio indireto aos acionistas minoritários deve ser classificado incompatível com o mercado interno, a não ser que possam ser decretadas outras condições que melhorem o envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos.
(262)
Dada a potencial vantagem obtida pelos acionistas minoritários e a necessidade de uma adequada repartição dos encargos, a Comissão considera que é necessário um alargamento da proibição de dividendos para além de 2014. A fim de manter a proporcionalidade, a proibição de dividendos deve ser, porém, limitada. Para o efeito, a Comissão impõe a condição de, no período de 1 de janeiro de 2015 a 31 de dezembro de 2016, os pagamentos de dividendos não poderem ultrapassar 50 % do excedente anual do exercício financeiro anterior. Além disso, os pagamentos de dividendos nesse período só serão admissíveis se não comprometerem a médio prazo o cumprimento das regras em matéria de nível dos fundos próprios das instituições de crédito de acordo com Basileia III.
9.2.3.3.3. Conclusão sobre a contribuição dos acionistas minoritários e o seu envolvimento na repartição dos encargos
(263)
A Comissão conclui que é possível alcançar uma contribuição própria adequada e um envolvimento adequado na repartição dos encargos pelos acionistas minoritários e que o auxílio pode, portanto, nas condições referidas nos considerandos 262, 202 a 208 e 241 a 244, ser considerado compatível com o mercado interno.
9.2.3.4. Medidas destinadas a limitar as distorções da concorrência
(264)
Segundo a Comunicação «reestruturação», o plano de reestruturação deve prever medidas destinadas a limitar as distorções da concorrência e a assegurar a competitividade do setor bancário. De acordo com o ponto 30 da Comunicação «reestruturação», as medidas destinadas a limitar as distorções da concorrência devem ser concebidas de forma específica, com vista a sanar as distorções identificadas nos mercados em que o banco beneficiário opera, após ter recuperado a sua viabilidade na sequência da reestruturação. Com vista a apreciar a necessidade de tais medidas, a Comissão começa por basear-se na dimensão, na escala e no âmbito das atividades do banco.
(265)
Na decisão de início do procedimento, a Comissão concluiu que as medidas propostas para limitar as distorções da concorrência não eram suficientes. O plano de reestruturação alterado, no entanto, contém novas medidas destinadas a limitar as distorções da concorrência.
(266)
O plano de reestruturação alterado prevê uma redução muito mais forte do total do balanço em comparação com o plano de reestruturação inicial. Até ao fim de 2014, o HSH reduzirá em 61 % (87) o total dos ativos do balanço do grupo em relação ao total do balanço em 2008. A redução do total do balanço em mais de metade do valor do HSH é adequada, tendo em conta as distorções da concorrência causadas pelos auxílios muito elevados. Em termos relativos, esta redução corresponde à prática em matéria de tomada de decisão da Comissão no que respeita a montantes de auxílio comparáveis. No caso do HSH, a reestruturação e a redução do total do balanço são particularmente importantes devido à insuficiente repartição dos encargos em consequência das cláusulas de reembolso. A redução do total do balanço complementa o compromisso do HSH no sentido de vender a maioria das suas participações.
(267)
Além disso, o HSH comprometeu-se a reduzir o número de agências ou representações internacionais de 21 para 6 e o número de agências na Alemanha 9 para 7. As restantes agências ou representações em Londres e Nova Iorque serão significativamente reduzidas, permanecendo a agência no Luxemburgo exclusivamente como agência da Unidade de Reestruturação.
(268)
Além disso, o HSH comprometeu-se, durante a fase de reestruturação (até 31 de dezembro de 2014), a renunciar a quaisquer aquisições (proibição de aquisição). O HSH não consolidará a sua atividade de negócios através da aquisição de outras empresas. As concentrações no âmbito de uma possível consolidação dos Landesbanken continuam a ser possíveis, sob reserva da aprovação prévia da Comissão. Os debt-to-equity-swaps e as outras medidas no âmbito da gestão de ativos habitual são permitidos, contanto que não tenham por objetivo contornar a proibição de aquisição. Se os proprietários públicos renunciarem ao controlo do HSH, a proibição de aquisição aplica-se apenas por três anos. A Comissão considera que a privatização do HSH teria um impacto positivo sobre a viabilidade do HSH e garantiria uma concorrência efetiva. A continuação da proibição de aquisição muito para além da data de venda também poderia dificultar uma possível privatização.
(269)
Assim, o HSH também se comprometeu a tomar medidas adicionais diretamente orientadas para as distorções da concorrência nos mercados em que adquirira uma forte posição e queria expandir-se. O HSH abandonará completamente as suas atividades de negócios na área dos serviços financeiros no setor do transporte aéreo (88). No total, [3-8] mil milhões de euros dos ativos da área de negócios «aviação» devem ser transferidos para a Unidade de Reestruturação ou vendidos a partir do final de [2011-2012]. Além disso, o HSH irá reduzir significativamente as suas atividades de negócios nos setores «navegação», «financiamento imobiliário» e «clientes empresariais». O HSH comprometeu-se, assim, durante toda a fase de reestruturação, na área de negócios «navegação» - domínio este onde ganhou reputação como um dos principais prestadores de financiamento de navios e que queria continuar a expandir -, a não ultrapassar a sua quota de mercado de novos negócios no âmbito do financiamento de navios a nível mundial ([ 8] %) e a evitar tornar-se num dos três prestadores de financiamento de navios com o maior volume de novos negócios.
(270)
Por conseguinte, as medidas propostas para limitar as distorções da concorrência representam uma melhoria substancial em relação às medidas até agora tomadas pelo HSH no plano de reestruturação inicial e são consideradas como adequadas e suficientes.
9.2.3.5. Conclusão sobre a reestruturação
(271)
A Comissão conclui que as medidas de reestruturação, incluindo os compromissos da Alemanha apresentados nos anexos I e III, são adequadas para restabelecer a viabilidade a longo prazo do HSH, representam uma contribuição própria adequada do HSH e compensam as distorções da concorrência devidas às medidas de auxílio. Sob reserva das condições em matéria de remuneração e repartição dos encargos impostas pela Comissão indicadas no anexo II, o plano de reestruturação alterado contém uma repartição dos encargos adequada e suficiente, pelo que pode ser declarado compatível com o mercado interno, nos termos do artigo 107, n.o 3, alínea b), do TFUE.
(272)
A Comissão considera que o auxílio, contido no volume de 17 mil milhões de euros de garantias de liquidez concedidas pelo SoFFin, constitui um auxílio de reestruturação compatível com o mercado interno, na medida em que as garantias eram necessárias atendendo à falha de mercado provocada pelo colapso do mercado interbancário.
10. BENEFÍCIO POTENCIAL PARA OUTROS ACIONISTAS
(273)
Os acionistas minoritários argumentaram que uma divisão do processo - num processo seriam aprovadas as medidas de auxílio direto em favor do HSH e no outro seria analisada a questão dos eventuais auxílios indiretos aos acionistas minoritários - constituiria uma violação do artigo 7.o do Regulamento processual. Uma decisão negativa sobre a recapitalização no que respeita às associações das Sparkassen e à Flowers tornaria a recapitalização num auxílio incompatível. De acordo com as associações das Sparkassen, a Comissão devia tratar a questão do envolvimento dos acionistas minoritários na repartição dos encargos no âmbito geral da avaliação da repartição dos encargos no contexto da recapitalização.
(274)
A Comissão não concorda com a interpretação dada pelos acionistas minoritários ao Regulamento processual. Uma subdivisão do processo é juridicamente possível e foi já praticada noutros casos pela Comissão (89). No caso de numa medida de auxílio estatal individual haver vários beneficiários, cujo estatuto exige uma avaliação diferente e pode ter implicações a nível do ritmo e andamento da investigação, o exame formal pode ser dividido no interesse da condução eficiente do processo.
(275)
Além disso, a Comissão não considera que uma avaliação legal diferente da medida de auxílio no que respeita aos acionistas minoritários enquanto beneficiários indiretos irá afetar a avaliação do auxílio estatal (e a compatibilidade) da mesma medida de auxílio no que respeita ao HSH enquanto beneficiário direto. Neste contexto, a Comissão refere-se ao acórdão do Tribunal de Justiça no processo C-382/99, Países Baixos/Comissão (90), em que o Tribunal confirmou a avaliação da Comissão de que um auxílio em favor de um beneficiário pode ser considerado compatível com o mercado interno (porque está em conformidade com as disposições de minimis), podendo, ao mesmo tempo, ser declarado incompatível com o mercado interno no que respeita aos beneficiários indiretos, pelo que tem de ser recuperado. A Comissão assinala que a proporcionalidade da recapitalização no que respeita ao HSH pode ser garantida através de medidas adequadas no plano de reestruturação alterado, enquanto as vantagens concedidas aos acionistas minoritários por meio de preços de emissão das ações excessivamente elevados podem ser tratadas separadamente e corrigidas (por exemplo, pela inclusão na repartição dos encargos).
(276)
A Comissão não vê nenhuma razão para uma divisão do processo, uma vez que pode tratar os vários aspetos da medida de auxílio numa decisão. Por conseguinte, as eventuais vantagens para os acionistas minoritários poderiam também ser avaliadas no caso de uma insuficiente repartição dos encargos, como explanado na parte dispositiva da decisão de início do procedimento. No entanto, a Comissão observa que a alteração da remuneração da proteção contra riscos e as medidas adicionais em matéria de repartição dos encargos irão permitir alcançar uma diluição significativa das ações detidas pelos acionistas minoritários e um envolvimento adicional na repartição dos encargos, o que, por seu turno, irá mitigar substancialmente os pontos fracos levantados pela avaliação efetuada pela PwC, restabelecendo, desse modo, uma adequada repartição dos encargos. Uma vez que as condições associadas à presente decisão garantem uma adequada repartição dos encargos, a Comissão considera a repartição dos encargos como suficientemente abrangente, pelo não irá examinar mais este aspeto.
11. CONCLUSÕES
(277)
Tendo em conta a lista de compromissos apresentada pela Alemanha no que respeita à reestruturação do HSH e as condições impostas pela Comissão a este Estado-Membro no tocante à remuneração e repartição dos encargos, a Comissão conclui que a proteção contra riscos está em conformidade com o artigo 5.o da Comunicação «ativos depreciados». Tendo em conta o plano de reestruturação alterado apresentado, a lista de compromissos da Alemanha e as condições impostas pela Comissão a este Estado-Membro, o auxílio à reestruturação, que inclui uma proteção contra riscos, uma recapitalização e garantias de liquidez, está em conformidade com o artigo 107.o, n.o 3, alínea b), do TFUE e pode ser considerado compatível com o mercado interno. As dúvidas expressas na decisão de início do procedimento pela Comissão foram dissipadas,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. A recapitalização no montante de 3 mil milhões de euros, a garantia concedida pela Alemanha sob a forma de uma proteção contra riscos ao HSH AG no valor de 10 mil milhões de euros e as garantias de liquidez concedidas pela Alemanha constituem auxílios estatais na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia.
2. O auxílio sob a forma de uma recapitalização no montante de 3 mil milhões de euros, a garantia concedida pela Alemanha sob a forma de uma proteção contra riscos ao HSH AG no valor de 10 mil milhões de euros e as garantias de liquidez concedidas pela Alemanha são compatíveis com o mercado interno, tendo em conta os compromissos referidos nos anexos I e III e sob reserva do cumprimento das condições estabelecidas no anexo II.
Artigo 2.o
A Alemanha deve assegurar que o plano de reestruturação inicial apresentado em 1 de setembro de 2009, com a última atualização em conformidade com a notificação da Alemanha de 11 de julho de 2011, incluindo a lista de compromissos constante dos anexos I e III e as condições estabelecidas no anexo II, será plenamente implementado de acordo com o calendário referido na lista de compromissos e condições.
Artigo 3.o
A Alemanha deve informar a Comissão, no prazo de dois meses a contar da notificação da presente decisão, das medidas adotadas para lhe dar cumprimento.
Artigo 4.o
A República Federal da Alemanha é a destinatária da presente decisão.
Solicita-se à Alemanha que envie sem demora ao beneficiário uma cópia da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 20 de setembro de 2011.