NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1233/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Exportní úvěrové agentury přispívají k rozvoji světového obchodu, neboť podporují vývoz a investice společností, a to způsobem, který je doplňkem k poskytování financí a pojištění ze strany soukromého sektoru. Unie je stranou Ujednání Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“). Ujednání, jak bylo účastníky uzavřeno, upravuje finanční podmínky, jež mohou exportní úvěrové agentury nabízet s cílem vytvořit v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů rovné podmínky pro všechny.
(2)
Na základě rozhodnutí Rady 2001/76/ES ze dne 22. prosince 2000, kterým se nahrazuje rozhodnutí ze dne 4. dubna 1978 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (2), a rozhodnutí Rady 2001/77/ES ze dne 22. prosince 2000 o uplatňování zásad rámcové dohody o financování projektů v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (3) se v Unii používají pravidla uvedená v ujednání a zvláštní pravidla financování projektů.
(3)
Prostřednictvím činnosti exportních úvěrových agentur ujednání nepřímo podporuje svobodný a spravedlivý obchod a investice společností, které by jinak měly obtížnější přístup k úvěrovým prostředkům poskytovaným soukromým sektorem.
(4)
Členské státy by se měly při vytváření, rozvíjení a uplatňování svých vnitrostátních systémů vývozních úvěrů a při výkonu dohledu nad činností v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů řídit obecnými ustanoveními týkajícími se vnější činnosti Unie, jako je upevňování demokracie, dodržování lidských práv, soudržnost politik ve prospěch rozvoje a boj proti změně klimatu.
(5)
Účastníci ujednání jsou zapojeni do nepřetržitého procesu, jehož cílem je minimalizovat narušení trhu a vytvořit rovné podmínky, za kterých bude pojistné účtované exportními úvěrovými agenturami založeno na riziku, bude přiměřené s ohledem na pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát a bude v souladu se závazky Světové obchodní organizace. Aby bylo dosaženo tohoto cíle, fungují systémy vývozních úvěrů transparentním způsobem a agentury v souladu s tím předkládají zprávy OECD.
(6)
Správně zaměřené vývozní úvěry poskytované exportními úvěrovými agenturami mohou zlepšit možnosti přístupu společností Unie na trh, včetně malých a středných podniků.
(7)
Účastníci ujednání a členské státy Unie se v souladu s pravidly transparentnosti OECD a Unie dohodli na zveřejňování určitých informací o vývozních úvěrech, aby byly pro účastníky ujednání a členské státy vytvořeny rovné podmínky.
(8)
Unie uplatňuje opatření týkající se transparentnosti a podávání zpráv, která jsou uvedena v příloze I.
(9)
S ohledem na silnější konkurenci na světových trzích a za účelem předcházení konkurenčnímu znevýhodnění společností Unie by Komise vzhledem ke zmocnění k jednání, které jí udělily členské státy, měla podpořit snahu OECD o oslovení stran, které se ujednání neúčastní. Komise by měla využít dvoustranných a vícestranných jednání k tomu, aby stanovila celosvětové normy pro státem podporované vývozní úvěry. Celosvětové normy v této oblasti jsou předpokladem rovných podmínek pro všechny účastníky světového obchodu.
(10)
Země OECD se sice ujednáním řídí, nečlenské země OECD však nejsou účastníky ujednání, což by mohlo vést ke konkurenční výhodě pro vývozce z těchto zemí. Tyto země se proto vyzývají, aby ujednání uplatňovaly, a zajistily tak rovné podmínky pro všechny i na celosvětové úrovni.
(11)
S ohledem na politiku zdokonalování tvorby právních předpisů Unie, jejímž účelem je zjednodušit a zlepšit stávající předpisy, se Komise a členské státy při budoucích revizích ujednání soustředí na případné snížení administrativní zátěže podniků a vnitrostátních správních orgánů, včetně exportních úvěrových agentur.
(12)
Účastníci ujednání se rozhodli ujednání upravit a racionalizovat. Změny, na kterých se dohodli, se týkají lepší praktické použitelnosti, větší konzistentnosti příslušných mezinárodních závazků a dosažení větší transparentnosti, zejména vůči státům, které nejsou účastníky ujednání. Účastníci ujednání se navíc dohodli, že do textu ujednání začlení pravidla financování projektů zavedená rozhodnutím 2001/77/ES a pravidla vývozních úvěrů pro lodě zavedená rozhodnutím Rady 2002/634/ES (4), kterým se mění rozhodnutí 2001/76/ES.
(13)
Rozhodnutí 2001/76/ES v pozměněném znění by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením, přičemž konsolidovaný a revidovaný text ujednání by měl být připojen k tomuto nařízení jako příloha, a rozhodnutí 2001/77/ES by mělo být zrušeno.
(14)
Za účelem bezproblémového a rychlého zapracování změn pravidel stanovených v ujednání, na nichž se dohodli účastníci ujednání, do právních předpisů Unie by Komise měla v případě potřeby přijmout ke změně přílohy II akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha II. Na Komisi by proto měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny pravidel dojednané účastníky ujednání. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Použití ujednání
V Unii se použijí pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech („dále jen ujednání“). Znění ujednání je uvedeno v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Přenesení pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 3, kterými se mění příloha II, pokud je to nezbytné v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání.
Ve zvláště závažných naléhavých případech se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto článku, kterými se mění příloha II v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání, použije postup uvedený v článku 4.
Článek 3
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 9. prosincem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 4
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení o aktu v přenesené pravomoci poskytnutém Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 3 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 5
Transparentnosti a podávání zpráv
Opatření uplatňovaná v Unii, která se týkají transparentnosti a podávání zpráv, jsou uvedena v příloze I.
Článek 6
Zrušení
Rozhodnutí 2001/76/ES a 2001/77/ES se zrušují.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
REGULAMENTO (UE) N.o 1233/2011 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 16 de Novembro de 2011
sobre a aplicação de certas directrizes para créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial e que revoga as Decisões 2001/76/CE e 2001/77/CE do Conselho
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 207.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (1),
Considerando o seguinte:
(1)
As Agências de Crédito à Exportação («ACE») contribuem para o desenvolvimento do comércio mundial através do apoio à exportação e aos investimentos de empresas, complementando a oferta de financiamento do sector financeiro privado e dos seguros. A União é parte no Convénio relativo aos créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial («o Convénio») da Organização para a Cooperação e o Desenvolvimento Económicos («OCDE»). O Convénio, conforme acordado pelos Participantes no mesmo, regulamenta os termos e condições financeiros que as ACE podem oferecer com vista a fomentar condições equitativas para os créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial.
(2)
Por força da Decisão 2001/76/CE do Conselho, de 22 de Dezembro de 2000, que substitui a Decisão de 4 de Abril de 1978 relativa à aplicação de certas linhas directrizes no domínio dos créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial (2), e da Decisão 2001/77/CE do Conselho, de 22 de Dezembro de 2000, relativa à aplicação dos princípios de um acordo-quadro sobre o financiamento de projectos no domínio dos créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial (3), as directrizes constantes do Convénio e as regras específicas para financiamento de projectos são aplicáveis na União.
(3)
O Convénio contribui indirectamente, através da actividade das ACE, para um comércio livre e justo, bem como para o investimento por parte de empresas que de outra forma teriam um acesso menor às facilidades de crédito oferecidas pelo sector privado.
(4)
Os Estados-Membros deverão cumprir as disposições gerais da União relativas à acção externa, nomeadamente a consolidação da democracia, o respeito dos direitos humanos e da coerência das políticas de desenvolvimento e o combate às alterações climáticas, ao estabelecerem, desenvolverem e implantarem os seus sistemas nacionais de crédito à exportação, bem como no exercício das suas actividades de supervisão dos créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial.
(5)
Os Participantes no Convénio estão implicados num processo contínuo destinado a minimizar as distorções do mercado e criar condições de concorrência equitativas no âmbito das quais os prémios cobrados pelas ACE sejam calculados em função do risco e suficientes para cobrir as despesas e as perdas a longo prazo decorrentes da exploração, em consonância com os requisitos da Organização Mundial do Comércio. Para atingir este objectivo, os sistemas de crédito à exportação operam de forma transparente e as agências respondem perante a OCDE.
(6)
Uma concessão de créditos à exportação bem orientada pelas ACE pode criar oportunidades de acesso aos mercados para as empresas da União, nomeadamente as pequenas e médias empresas (PME).
(7)
Os Participantes no Convénio e os Estados-Membros da União acordaram em divulgar determinadas informações sobre os créditos à exportação ao abrigo das regras de transparência da OCDE e da União, a fim de proporcionar condições de concorrência equitativas aos Participantes no Convénio e aos Estados-Membros.
(8)
A União aplica as medidas de transparência e informação constantes do anexo I.
(9)
Dada a situação de cada vez mais intensa concorrência existente nos mercados mundiais e a fim de evitar desvantagens concorrenciais para as empresas da União, a Comissão deverá, no âmbito da autorização de negociação que lhe foi concedida pelos Estados-Membros, apoiar os esforços da OCDE para se aproximar dos não Participantes no Convénio. A Comissão deverá recorrer a negociações bilaterais e multilaterais para definir normas gerais para os créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial. A existência de normas gerais neste domínio é um dos requisitos da instauração de uma concorrência equitativa no comércio mundial.
(10)
Apesar de a acção dos países membros da OCDE ser orientada pelo Convénio, os países que não pertencem à OCDE não são Participantes no Convénio, o que pode proporcionar vantagens concorrenciais aos exportadores destes últimos países. Esses países são, portanto, incentivados a aplicar o Convénio, de modo a garantir condições equitativas também a nível mundial.
(11)
À luz da política da União de «Legislar melhor», que visa simplificar e melhorar a regulamentação existente, a Comissão e os Estados-Membros empenhar-se-ão, se for caso disso, no quadro das próximas revisões do Convénio em reduzir os encargos administrativos das empresas e administrações nacionais, incluindo as ACE.
(12)
Os Participantes no Convénio decidiram alterá-lo e racionalizá-lo. As alterações por eles acordadas destinam-se a facilitar a sua aplicação, a melhorar a coerência das obrigações internacionais relevantes e a reforçar a transparência, em especial no que respeita aos não Participantes no Convénio. Além disso, os Participantes no Convénio acordaram igualmente em incorporar no respectivo texto as regras relativas ao financiamento de projectos introduzidas pela Decisão 2001/77/CE e as regras respeitantes aos créditos à exportação de navios introduzidas pela Decisão 2002/634/CE do Conselho (4), que altera a Decisão 2001/76/CE.
(13)
Por conseguinte, a Decisão 2001/76/CE, com a nova redacção que lhe foi dada, deverá ser revogada e substituída pelo presente regulamento e pelo texto consolidado e revisto do Convénio, a ele anexo, e a Decisão 2001/77/CE deverá ser revogada.
(14)
A fim de incorporar de forma eficaz e célere na legislação da União as alterações às directrizes estabelecidas no Convénio acordadas pelos respectivos Participantes, a Comissão deverá, caso tal se revele necessário, adoptar actos delegados para alterar o anexo II. Por conseguinte, o poder de adoptar actos nos termos do artigo 290.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia deverá ser delegado na Comissão no que diz respeito à alteração das directrizes acordadas pelos Participantes no Convénio. É particularmente importante que a Comissão proceda às consultas adequadas durante os trabalhos preparatórios, inclusive ao nível de peritos. A Comissão, quando preparar e redigir actos delegados, deverá assegurar a transmissão simultânea, atempada e adequada dos documentos relevantes ao Parlamento Europeu e ao Conselho,
ADOPTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Aplicação do Convénio
São aplicáveis na União as directrizes constantes do Convénio relativo aos créditos à exportação que beneficiam de apoio oficial («o Convénio»). O texto do Convénio é anexo ao presente regulamento.
Artigo 2.o
Delegação de poderes
A Comissão adopta actos delegados nos termos do artigo 3.o para alterar o anexo II na sequência de alterações às directrizes acordadas pelos Participantes no Convénio.
Se, no caso de alterações ao anexo II na sequência de alterações às directrizes acordadas pelos Participantes no Convénio, imperativos de urgência assim o exigirem, aplica-se aos actos delegados adoptados nos termos do presente artigo o procedimento previsto no artigo 4.o.
Artigo 3.o
Exercício da delegação
1. O poder de adoptar actos delegados é conferido à Comissão nas condições estabelecidas no presente artigo.
2. O poder de adoptar actos delegados a que se refere o artigo 2.o é conferido à Comissão por prazo indeterminado a partir de 9 de Dezembro de 2011.
3. A delegação de poderes referida no artigo 2.o pode ser revogada em qualquer momento pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho. A decisão de revogação põe termo à delegação dos poderes nela especificados. A decisão de revogação produz efeitos a partir do dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia ou de uma data posterior nela especificada. A decisão de revogação não afecta os actos delegados já em vigor.
4. Assim que adoptar um acto delegado, a Comissão notifica-o simultaneamente ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
5. Os actos delegados adoptados nos termos do artigo 2.o só entram em vigor se não tiverem sido formuladas objecções pelo Parlamento Europeu ou pelo Conselho no prazo de dois meses a contar da notificação desse acto ao Parlamento Europeu e ao Conselho, ou se, antes do termo desse prazo, o Parlamento Europeu e o Conselho tiverem informado a Comissão de que não têm objecções a formular. O referido prazo é prorrogado por dois meses por iniciativa do Parlamento Europeu ou do Conselho.
Artigo 4.o
Procedimento de urgência
1. Os actos delegados adoptados por força do presente artigo entram em vigor sem demora e são aplicáveis desde que não tenha sido formulada qualquer objecção ao abrigo do n.o 2. Na notificação de um acto delegado ao Parlamento Europeu e ao Conselho devem expor-se os motivos que justificam o recurso ao procedimento de urgência.
2. O Parlamento Europeu ou o Conselho podem formular objecções a um acto delegado de acordo com o procedimento referido no artigo 3.o, n.o 5. Nesse caso, a Comissão revoga sem demora o acto após a notificação da decisão pela qual o Parlamento Europeu ou o Conselho tiverem formulado objecções.
Artigo 5.o
Transparência e comunicação de informações
As medidas relativas à transparência e à comunicação de informações a aplicar na União constam do anexo I.
Artigo 6.o
Revogação
São revogadas as Decisões 2001/76/CE e 2001/77/CE.
Artigo 7.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 16 de Novembro de 2011.