ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. ledna 2012
o státní podpoře SA.30584 (C 38/10, ex NN 69/10), kterou poskytlo Maďarsko společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt.
(oznámeno pod číslem K(2011) 9316)
(Pouze maďarské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/150/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, kterým se Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory C 38/10 (ex NN 69/10) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SOUVISLOSTI A POSTUP
(1)
Po několika neúspěšných pokusech o privatizaci uzavřel maďarský stát v roce 2007 se společností AirBridge Zrt. (dále jen „AirBridge“) kupní smlouvu týkající se 99,95 % akcií národního leteckého dopravce Malév Hungarian Airlines Zrt. (dále jen „Malév“). Společnost AirBridge výměnou za akcie zaplatila částku ve výši 200 milionů HUF (740 000 EUR (3)). Privatizační smlouva byla v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU oznámena Komisi, poté však byla zrušena (4).
(2)
V důsledku finančních potíží nového vlastníka získala 49,5 % podíl ve společnosti AirBridge ruská banka Vněšekonombank (dále jen „VEB“) a stala se nepřímým akcionářem společnosti Malév.
(3)
V březnu 2010 se Komise z tiskových zpráv dověděla o záměru maďarského státu společnost Malév opět znárodnit. E-mailem ze dne 2. března 2010 maďarské orgány tyto tiskové zprávy potvrdily.
(4)
Dne 10. března 2010 obdržela Komise e-mailem stížnost od společnosti Wizz Air, nízkonákladové (nízkorozpočtové) letecké společnosti se základnou v Maďarsku, která je v Maďarsku hlavním konkurentem společnosti Malév. Tato stížnost se týkala údajné protiprávní státní podpory pro společnost Malév, která není slučitelná s vnitřním trhem a která byla poskytnuta prostřednictvím řady různých opatření. Dopisem ze dne 29. března 2010 předala Komise maďarským orgánům verzi stížnosti bez důvěrných údajů spolu se žádostí o doplňkové informace. Maďarsko se k podstatě této stížnosti vyjádřilo a odpovědi na otázky v ní uvedené poskytlo dne 30. dubna 2010.
(5)
Na schůzce dne 5. května 2010 maďarské orgány uvedly, že mají v úmyslu leteckou společnost restrukturalizovat. Taktéž však uvedly, že dosud neví, jak dalekosáhlá tato restrukturalizace bude.
(6)
Komise obdržela druhou stížnost ze dne 5. října 2010 (kterou podal soutěžitel, jenž nesouhlasil se zveřejněním své totožnosti) a dopisem ze dne 21. října 2010 ji předala maďarským orgánům. Maďarské orgány podaly připomínky k podstatě této stížnosti dne 19. listopadu 2010.
(7)
Další informace si Komise od maďarských orgánů vyžádala dne 14. července 2010 a 8. října 2010 a odpovědi obdržela dne 11. srpna 2010, 16. srpna 2010, 5. října 2010, 3. listopadu 2010 a 23. listopadu 2010.
(8)
V tomto kontextu zahájila Komise dne 21. prosince 2010 formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) ve věci jednotlivých údajných opatření státní podpory, která byla provedena ve prospěch společnosti Malév.
(9)
Dne 24. února 2011 podalo Maďarsko připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(10)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo dne 26. května 2011 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Byly obdrženy připomínky dvou zúčastněných stran: společnosti Wizz Air dne 26. června 2011 a dalšího soutěžitele (který požádal, aby jeho totožnost nebyla zveřejněna) dne 28. června 2011.
(11)
Tyto připomínky předala Komise Maďarsku dne 6. července 2011. Maďarsko se k připomínkám třetích stran vyjádřilo dne 5. září 2011.
(12)
Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu uskutečnily dvě schůzky útvarů Komise a maďarských orgánů, a to dne 10. června 2011 a 19. října 2011.
(13)
Komise si od maďarských orgánů vyžádala další informace dne 26. září 2011 a Maďarsko na tuto žádost odpovědělo dopisem ze dne 25. října 2011.
II. SPOLEČNOST MALÉV A DOTČENÁ OPATŘENÍ
II.1. Společnost
(14)
Společnost Malév má základnu na mezinárodním letišti Ference Lista v Budapešti a v současnosti provozuje 22 letadel (6) do míst určení v Evropě a na Blízkém východě. V roce 2009 přepravila 3,2 milionu cestujících (7).
II.2. Období před privatizací v roce 2007
(15)
Maďarské orgány se několikrát pokusily společnost Malév zprivatizovat. V roce 1992 byl 35 % podíl ve společnosti Malév prodán italskému, státem ovládanému konsorciu společností Alitalia a Simest. V roce 1997 prodalo konsorcium Alitalia-Simest svůj podíl konsorciu dvou maďarských bank v soukromém vlastnictví (OTP a MKB). V roce 1999 odkoupil většinu akcií v soukromém vlastnictví opět stát, čímž ve společnosti získal 97 % podíl.
(16)
Společnost Malév byla spolu s mnoha dalšími leteckými společnostmi významně zasažena poklesem na trhu letecké dopravy, který následoval po událostech ze září 2001, a začala být ztrátová (viz tabulka č. 1).
(17)
V této situaci se stát rozhodl společnost Malév znovu zprivatizovat.
II.3. Privatizace v roce 2007 a společnost Malév podléhající soukromé kontrole
II.3.1 Prodej společnosti AirBridge
(18)
Společnost bylo nutno rekapitalizovat a schopnost státu jakožto vlastníka financovat takovéto investice byla omezená. Stát si vyžádal nabídky týkající se společnosti Malév a počátkem roku 2007 bylo rozhodnuto, že nejlepší nabídku předložila jednotka pro zvláštní účel s názvem AirBridge. Společnost AirBridge nabídla přitažlivý a z obchodního hlediska údajně životaschopný obchodní plán a plán restrukturalizace.
(19)
Dne 23. února 2007 byla uzavřena kupní smlouva zajišťující prodej 99,95 % akcií Malév společnosti AirBridge. Ve společnosti AirBridge vlastnil 49 % podíl Boris Abramovič (8), ruský podnikatel, který měl většinový podíl v řadě ruských leteckých společností (KrasAir a aliance ruských leteckých společností AirUnion), a 51 % podíl byl ve vlastnictví maďarských fyzických osob. Očekávalo se proto, že společnost AirBridge v souladu s obchodním plánem a plánem restrukturalizace zajistí společnosti Malév průmyslové know-how a vedoucí postavení.
(20)
Nejdůležitější části smlouvy byly tyto:
(a)
Společnost AirBridge koupila 99,95 % akcií společnosti Malév za částku ve výši 200 milionů HUF (740 000 EUR). Nejpozději do 31. prosince 2008 musela společnost AirBridge poskytnout financování (9) ve výši 50 milionů EUR.
(b)
Půjčka z roku 2003, kterou společnosti Malév poskytla Maďarská rozvojová banka (Magyar Fejlesztési Bank, dále jen „MFB“), jež je zcela ve vlastnictví státu, ve výši 76 milionů EUR byla z rozvahy společnosti Malév vyňata a převedena na jednotku pro zvláštní účel, kterou rovněž zcela vlastnil stát, společnost spravující aktiva společnosti Malév (Malév Vagyonkezelő Kft., dále jen „MAVA“).
Tato půjčka MFB z roku 2003 byla poskytnuta v EUR a v plné výši se na ni vztahovala státní záruka s úrokovou sazbou ve výši 3měsíční sazby IBOR + 0,5 %. Původní splatnost půjčky byla v roce 2013 a jistina měla být splacena v jedné splátce na konci doby splatnosti. S převedením jistiny a úroků na společnost MAVA se prodloužila rovněž doba splatnosti půjčky, a to do roku 2017.
Podle maďarských orgánů byla na společnost MAVA spolu s půjčkou převedena aktiva v hodnotě 76 milionů EUR. Tato aktiva zahrnovala ochrannou známku Malév, potrubí pro přepravu leteckého petroleje a jedno letadlo B767. Pokud by byla společnost Malév zisková, musela by společnosti MAVA odvést rovněž 25 % zisku po zdanění. Společnost AirBridge poskytla společnosti MAVA taktéž bankovní záruku banky VEB za účelem krytí splátky půjčky až do výše 32 milionů EUR.
(c)
Společnost Malév měla společnosti MAVA platit rovněž částku ve výši 200 000 EUR ročně jako licenční poplatek za používání názvu a loga „Malév“. Společnost AirBridge byla povinna nadále používat obchodní značku a zajistit fungování podniku jako letecké společnosti do 31. prosince 2017, tj. do nového data splatnosti půjčky.
(d)
Společnost Malév si od společnosti MAVA zpětně pronajme letadlo B767, které bylo převedeno na společnost MAVA (viz písmeno b)), a to v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2017 (10).
(21)
Bylo jmenováno nové vedení a zavedena řada opatření k úsporám nákladů a vytvoření příjmů. K těmto opatřením patřilo zrušení dálkových letů a snížení počtu zaměstnanců. Podle Maďarska však tato opatření neměla na ziskovost společnosti žádný celkový dopad, jelikož se časově shodovala se silným růstem cen pohonných hmot.
(22)
Finanční situace společnosti Malév se dále zhoršovala a po 4 měsících společnosti chyběla likvidita potřebná k uhrazení licenčních poplatků za používání obchodní značky Malév.
(23)
Podle Maďarska nebyly platby za letadlo B767 pronajaté od společnosti MAVA „zastaveny“, jakmile se společnost Malév rozhodla ukončit dálkové lety, jelikož společnost Malév tyto dluhy „uznává“ a jedná se pouze o prodlevu při placení, přičemž jsou hrazeny úroky z prodlení.
(24)
Ve druhém pololetí 2008 začala mít na společnost Malév i na její ruské partnery dopad světová finanční krize. Řada leteckých společností B. Abramoviče vyhlásila úpadek. Společnost AirBridge již nebyla s to společnost Malév financovat a nesplácela půjčku bance VEB. Jelikož banka VEB měla zástavní právo na 49 % akcií společnosti AirBridge, VEB tyto akcie převzala. Banka VEB uvedla, že je ochotna společnost Malév nadále financovat, avšak jako banka, nikoli jako vlastník.
II.3.2 Prodej podniku společnosti Malév působícího v oblasti pozemního odbavení
(25)
Jak bylo uvedeno výše, počátkem roku 2009 se finanční situace společnosti Malév dále zhoršila. Její akcionáři se proto obrátili na veřejnou holdingovou společnost (Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt., dále jen „MNV“) s návrhem na prodej dceřiného podniku společnosti Malév, který působí v oblasti pozemního odbavení (dále jen „Malév GH“), fondu MNV.
(26)
Podle Maďarska byl podnik Malév GH v té době zdravým podnikem a stejně je tomu i nadále.
(27)
V lednu 2009 byla podepsána (a v únoru pozměněna) předběžná kupní smlouva, která stanovila zálohové platby ve výši 4,3 miliardy HUF (16 milionů EUR). Fond MNV provedl zálohové platby pro společnost Malév v lednu a únoru 2009. Tyto zálohové platby měly být do 2 pracovních dnů vráceny, pokud by se fond MNV po provedení hloubkové prověrky rozhodl, že k podepsání konečné kupní smlouvy nepřistoupí. Tato povinnost týkající se případného vrácení byla zaručena dohodami o zajištění. V červenci 2009 se fond MNV nakonec rozhodl transakci zrušit a mělo dojít k vrácení kupní ceny.
(28)
Zálohová platba nebyla fondu MNV nikdy vrácena. Stejně tak nebyly fondu MNV nikdy uhrazeny splatné úroky ze zálohových plateb (11).
II.3.3. Odklad daně
(29)
Mezi lednem 2007 a březnem 2010 povolila Maďarská daňová a finanční správa (Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, dále jen „APEH“) společnosti Malév odklad plateb nebo restrukturalizaci u různých druhů daňových závazků a závazků týkajících se příspěvků na sociální zabezpečení. Od července 2008 úřad APEH splatnou dlužnou částku nevymáhal a následně dokonce povolil restrukturalizaci dalších částek. V březnu 2010 činila celková částka, kterou společnost Malév dlužila na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení (jistina a úroky z prodlení), celkem 13,7 miliardy HUF (51 milionů EUR). Co se týče celé skupiny Malév, tento údaj činí 16,8 miliardy HUF (62 milionů EUR). Dne 11. března 2010 bylo zbývající saldo běžného účtu společnosti Malév u úřadu APEH vyrovnáno, a to s využitím části hotovosti, která byla získána navýšením kapitálu v únoru 2010, jež je zmíněno níže.
II.4. Opětovné znárodnění v roce 2010 a společnost Malév podléhající veřejné kontrole
II.4.1 Důvody vedoucí k opětovnému znárodnění společnosti Malév
(30)
V roce 2010 nebylo možné nalézt soukromé investory, kteří by společnost Malév převzali od AirBridge/VEB jakožto hlavního akcionáře. Banka VEB neměla zejména v úmyslu leteckou společnost financovat jako strategický investor. Finanční výsledky letecké společnosti byly nadále slabé, jak ukazuje tabulka č. 1.
Tabulka č. 1
Ukazatele výkonnosti společnosti Malév v období 2003-2010 (v miliardách HUF)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
EBITDA
zisk/(ztráta)
(4,4)
(1,8)
(4,9)
(8,8)
(10,6)
(8,3)
(15,5)
(19,1)
EBIT
zisk/(ztráta)
(9,4)
(6,8)
(9,4)
(12,5)
(14,7)
(10,8)
(17,9)
(20,6)
Čistý výsledek
zisk/(ztráta)
(13,5)
(4,9)
(1,3)
(10,9)
0,7
(14,5)
(24,8)
(24,6)
Zdroj:
Informace poskytnuté maďarskými orgány a účetní závěrka společnosti Malév za rok 2010
(31)
Místo likvidace se maďarské orgány rozhodly jednat s bankou VEB a společností AirBridge s cílem pokusit se obchodní situaci společnosti Malév ve střednědobém až dlouhodobém horizontu zlepšit.
II.4.2. Navýšení kapitálu v únoru 2010: kapitalizace pohledávky a nový kapitál
(32)
Dne 26. února 2010 se VEB, AirBridge, MNV, Malév a maďarská vláda dohodly na navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF (94 milionů EUR), jež se uskutečnilo zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR) a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH (viz oddíl II.3.2) s připočtením úroků, a to v celkové výši 4,7 miliardy HUF (17 milionů EUR). Společnost AirBridge rovněž přeměnila částku ve výši 1,5 miliardy HUF (5,4 milionu EUR) na vlastní kapitál. V důsledku toho pohledávky za společností Malév zanikly a bývalí věřitelé se stali vlastníky části společnosti.
(33)
Před navýšením kapitálu se stávající základní kapitál společnosti Malév snížil téměř na nulu kvůli absorpci části nahromaděných ztrát a zohlednění skutečnosti, že stávající akcie společnosti Malév ztratily cenu. Základní kapitál společnosti Malév byl poté navýšen vydáním nových akcií v nominální hodnotě 0,01 HUF za kus. Vývoj situace ohledně vlastního kapitálu společnosti Malév je uveden na obrázku 1.
(34)
Částka ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR), kterou v hotovosti poskytl fond MNV, umožnila společnosti Malév uhradit veškeré nezaplacené daňové závazky (viz bod 29) a dočasně stabilizovat svoji činnost.
(35)
Po navýšení kapitálu se stát stal vlastníkem 94,6 % akcií společnosti Malév a podíl AirBridge/VEB se snížil na minimum.
Obr. 1
Vývoj situace ohledně vlastního kapitálu společnosti Malév
II.4.3. Květen-srpen 2010: akcionářské půjčky a přeměna na vlastní kapitál
(36)
Mezi květnem a srpnem 2010 poskytl maďarský stát prostřednictvím fondu MNV společnosti Malév řadu „akcionářských půjček“ v celkové výši 9,2 miliardy HUF (34 milionů EUR).
(37)
První z těchto půjček, která byla poskytnuta v květnu 2010, činila 2,16 miliardy HUF (7,9 milionu EUR). Byla popsána jako tříletá akcionářská půjčka s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %. Půjčka měla být splacena najednou na konci doby splatnosti a zajištění bylo poskytnuto ve formě zástavního práva na akcie podniku Malév GH.
(38)
Druhá z těchto půjček, která byla poskytnuta v červnu 2010, činila 1,34 miliardy HUF (4,9 milionu EUR), opět se jednalo o tříletou akcionářskou půjčku s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %, jež měla být opět splacena najednou na konci doby splatnosti a u níž bylo zajištění poskytnuto ve formě zástavního práva na akcie podniku Malév GH.
(39)
V srpnu 2010 byla poskytnuta třetí akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF (20,8 milionu EUR). Jednalo se opět o tříletou akcionářskou půjčku s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %, která byla splatná najednou na konci doby splatnosti. V tomto případě představovalo zajištění zástavní právo na letadlo (letadlo typu CRJ, HA-LNA).
(40)
Dne 24. září byly tyto tři půjčky, které činily celkem 9,2 miliardy HUF (33,6 milionu EUR), spolu s dlužnými úroky (celkem 9,4 miliardy HUF, tj. 34,3 milionu EUR) přeměněny z dluhu na vlastní kapitál ve společnosti Malév a související záruky byly uvolněny.
II.4.4 Září 2010: další navýšení kapitálu a akcionářská půjčka
(41)
Dne 24. září 2010 navýšil kapitál společnosti Malév rovněž fond MNV, a to vložením další částky v hotovosti ve výši 5,3 miliardy HUF (19,3 milionu EUR). Podíl MNV (tj. státu) ve společnosti Malév se tak zvýšil na 96,5 %.
(42)
Téhož dne poskytl stát společnosti Malév další akcionářskou půjčku ve výši 5,7 miliardy HUF (20,8 milionu EUR) na dobu 3 let a s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %. První platba úroků byla splatná 6 měsíců ode dne poskytnutí půjčky, zatímco ke splacení jistiny mělo dojít jednorázově na konci doby splatnosti. Záruky za tuto půjčku tvoří zapsané zástavní právo na letadlo typu CRJ, HA-LNA s hodnotou ve výši přibližně 1,8 miliardy HUF a zástavní právo na příjmy IATA agentury z mezinárodní a vnitrostátní letecké dopravy.
III. SHRNUTÍ OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM ŠETŘENÍ
(43)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zkoumala, zda níže uvedená opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
-
Opatření č. 1: Převzetí půjčky, kterou v roce 2003 společnosti Malév poskytla MFB, rozvojová banka zcela ve vlastnictví státu, ve výši 76 milionů EUR společností MALÉV MAVA ve vlastnictví státu spolu s některými aktivy společnosti Malév. Splatnost půjčky byla prodloužena nejpozději do roku 2017.
-
Opatření č. 2: Poskytnutí peněžních prostředků ve výši 4,3 miliardy HUF na dobu jednoho roku v souvislosti s plánovanou (následně však neuskutečněnou) koupí dceřiného podniku společnosti Malév působícího v oblasti pozemního odbavení, který byl podle maďarských orgánů finančně zdravý, fondem MNV. Navzdory tomu, že se obchod nakonec neuskutečnil, nebyla tato zálohová platba kupní ceny vrácena.
-
Opatření č. 3: Odložení několika plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení mezi lednem 2007 a březnem 2010. V březnu 2010 dosahovaly částky, které společnost Malév dlužila na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení, 13,7 miliardy HUF.
-
Opatření č. 4: Navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF fondem MNV v únoru 2010, toto navýšení se uskutečnilo zčásti vkladem nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR) a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH (viz opatření č. 2) s připočtením úroků, a to v celkové výši 4,7 miliardy HUF. (Rovněž společnost AirBridge přeměnila pohledávku ve výši 1,5 miliardy HUF na vlastní kapitál.)
-
Opatření č. 5: Tři akcionářské půjčky v celkové výši 9,2 miliardy HUF, které mezi květnem a srpnem 2010 poskytl společnosti Malév fond MNV. Všechny tři půjčky poskytnuté v HUF měly úrokovou sazbu ve výši 9,97 % a jistina měla být splacena jednorázově na konci doby splatnosti (u všech tranší 3 roky). První dvě tranše v celkové výši 3,5 miliardy HUF (13 milionů EUR) byly zajištěny dceřiným podnikem Malév GH a třetí tranše ve výši 5,7 miliardy HUF (21 milionů EUR) byla zajištěna letadlem (letadlo typu CRJ, HA-LNA).
-
Opatření č. 6: Přeměna těchto akcionářských půjček (spolu s úroky z těchto půjček) z pohledávky na vlastní kapitál ve výši 9,4 miliardy HUF v září 2010.
-
Opatření č. 7: Další navýšení kapitálu v hotovosti ve výši 5,3 miliardy HUF v září 2010. Podíl státu se zvýšil na 96,5 %.
-
Opatření č. 8: Další akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF v září 2010 s úrokovou sazbou 9,97 % a jednorázovým splacením jistiny na konci doby splatnosti. Půjčka byla zajištěna výše uvedeným letadlem typu CRJ, HA-LNA a zástavním právem na příjmy IATA agentury z mezinárodní a vnitrostátní letecké dopravy.
(44)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise rovněž pochybovala, zda jsou tato opatření v případě, že představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, slučitelná s vnitřním trhem na základě výjimek stanovených v SFEU, a zejména Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (12) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“).
IV. PŘIPOMÍNKY MAĎARSKA
(45)
Ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení Maďarsko zopakovalo výše popsané skutečnosti a blíže objasnilo důvody, které vedly k obtížím leteckých společností. Maďarsko rovněž potvrdilo, že společnost Malév lze přinejmenším od druhého pololetí roku 2006 pokládat za podnik v „trvalých“ obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(46)
Před zahájením formálního vyšetřovacího řízení maďarské orgány (ve zkratce) tvrdily, že všechna opatření jsou v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství a zásadou věřitele v tržním hospodářství.
(47)
S ohledem na opatření spojená s prodejem Malév společnosti AirBridge maďarské orgány uvedly, že tato opatření jsou vzhledem k zajištění poskytnutému za převzetí půjčky společností MAVA v souladu s tržními podmínkami. Pokud jde o nezdařený prodej podniku Malév GH, maďarské orgány tvrdily, že společnosti Malév nebyla poskytnuta žádná výhoda, jelikož opožděné vrácení kupní ceny bylo náležitě zajištěno a byly vypočteny úroky z kupní ceny. Co se týče odkladu daně, maďarské orgány uvedly, že s ohledem na tyto částky bylo poskytnuto zajištění, že byly uplatněny všechny použitelné úroky a sankce a že takovéto odklady představují obvyklá opatření. Pokud jde o opětovné znárodnění společnosti Malév, maďarské orgány uvedly, že mohly své pohledávky za společností Malév vymáhat, což by mělo za následek její úpadek a likvidaci. Maďarské orgány zastávaly názor, že pokud by tak učinily, získaly by zpět pouze malou část svých pohledávek (kromě části kryté zárukou banky VEB, jak bylo uvedeno v bodě 20). Mimoto by se potýkaly se značnými negativními dopady na národní hospodářství (13).
(48)
Ve vztahu k akcionářským půjčkám a jejich následné přeměně na vlastní kapitál ve společnosti Malév zastával stát názor, že tato opatření neposkytla společnosti Malév žádnou výhodu, jelikož tyto půjčky byly vždy v plné výši zajištěny aktivy, byly uplatněny úrokové sazby odpovídající tržním podmínkám a při přeměně na vlastní kapitál byly plně zohledněny veškeré splatné úroky.
(49)
Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení nepředložily maďarské orgány žádné nové prvky. Připomínky Maďarska k rozhodnutí o zahájení řízení neobsahují žádné nové údaje na podporu toho, že opatření nepředstavovala státní podporu, ani informace odůvodňující slučitelnost provedených opatření s vnitřním trhem, zejména s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(50)
Připomínky podali dva soutěžitelé (viz bod 10) a oba šetření Komise podpořili:
(51)
Soutěžitel, který požádal o nezveřejnění totožnosti, uvedl, že se o nabytí kontrolního podílu ve společnosti Malév zajímali někteří soukromí investoři, což prokazuje, že Maďarsko mělo jako alternativu opětovného znárodnění společnosti Malév v roce 2010 i jiné reálné možnosti.
(52)
Společnost Wizz Air odhadla celkovou tržní hodnotu aktiv, která byla převedena na společnost MAVA, spolu s půjčkou MFB (opatření č. 1), včetně ochranné známky Malév, potrubí pro přepravu leteckého petroleje a jednoho letadla B767, na nejvýše 27 milionů EUR, což je podstatně méně než výše půjčky. Společnost Wizz Air proto dospěla k závěru, že se tato transakce neuskutečnila za běžných tržních podmínek a že společnosti Malév poskytla značnou výhodu.
(53)
Pokud jde o odklad daně (opatření č. 3), společnost Wizz Air uvedla, že podle maďarského práva by soukromý podnik v podobné finanční situaci, v jaké se nacházela společnost Malév, nemohl automaticky ani na základě výjimky získat podobný odklad daně jako v daném případě.
VI. POZNÁMKY MAĎARSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(54)
Poté, co Komise prodloužila lhůtu pro odpověď, reagovalo Maďarsko na tyto připomínky dne 5. září 2011. Maďarsko trvalo na svém postoji, že minulá opatření jsou odůvodněná na základě zásady investora v tržním hospodářství (viz bod 59), a nepředstavují proto státní podporu. Existence cílů veřejného zájmu nemá podle Maďarska vliv na skutečnost, že tato opatření nepředstavují podporu.
(55)
Maďarsko uvedlo, že neexistovaly žádné jiné reálné možnosti a že pouze opětovné znárodnění umožnilo maďarským orgánům získat zcela zpět provozní kontrolu nad společností Malév, což národnímu leteckému dopravci umožnilo provést restrukturalizaci, o kterou usiloval od roku 2007 s cílem zajistit obchodní úspěch společnosti. Pokud jde o opatření č. 1, Maďarsko zastávalo názor, že hodnota dotyčných aktiv odpovídala hodnotě půjčky. Co se týče opatření č. 3, Maďarsko uvedlo, že maďarské daňové orgány zacházely se společností Malév jako s každým jiným daňovým poplatníkem v podobné situaci.
VII. EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
VII.1. Obecně
(56)
Aby bylo možno zjistit, zda opatření, která jsou předmětem šetření, představují státní podporu, musí Komise posoudit, zda splňují kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU. V tomto ustanovení se uvádí: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“
(57)
Na základě tohoto ustanovení Komise posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Malév představují státní podporu.
(58)
Co se týče kumulativních kritérií státní podpory, v tomto případě je ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže nesporné a toto nezpochybnily ani maďarské orgány. Společnost Malév soutěží s ostatními leteckými společnostmi v Evropské unii, zejména od vstupu třetí etapy liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993 (14). Dotyčná opatření společnosti Malév umožnila nadále fungovat, přičemž se nemusela jako ostatní soutěžitelé potýkat s důsledky, jež obvykle vyplývají ze slabých finančních výsledků.
(59)
Pokud jde o státní prostředky a přičitatelnost opatření státu, ani tyto skutečnosti Maďarsko nezpochybnilo. Úřad APEH je maďarským daňovým orgánem; jeho jednání tedy lze jednoznačně přičíst státu. Fond MNV je veřejná holdingová společnost. Povinnosti MNV jsou stanoveny v nejdůležitějších rámcových pravidlech obsažených v zákoně o státním majetku. Fond MNV vykonává rozhodnutí vlády a příslušných ministrů. Co se týče společnosti MAVA, ta je rovněž zcela ve vlastnictví státu (prostřednictvím fondu MNV) a (jak objasnily maďarské orgány) představuje „orgán maďarského státu“.
(60)
Pokud jde o selektivitu, ta nebyla kromě opatření č. 3 (odklad daně) Maďarskem zpochybněna. Opatření byla provedena ve prospěch jediné společnosti, Malév.
(61)
Níže bude posouzeno, zda opatření, která jsou předmětem šetření, poskytla společnosti Malév hospodářskou výhodu.
(62)
Komise podotýká, že podle zavedených zásad práva Společenství může případ, kdy je „podniku“ poskytnut dodatečný kapitál za lepších podmínek, než jsou běžné podmínky na trhu, spadat do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož vede k „zvýhodnění“ určitého podniku ve smyslu tohoto článku. K určení, zda byla poskytnuta takováto výhoda, používá Komise „zásadu investora v tržním hospodářství“. Podle této zásady není státní podpora poskytnuta v případě, kdy by za podobných okolností „soukromý investor působící v běžných podmínkách tržního hospodářství, jehož velikost je srovnatelná s velikosti organizací spravujících veřejný sektor, mohl učinit předmětný kapitálový vklad“. Komise proto musí posoudit, „zda by soukromý investor předmětnou transakci provedl za stejných podmínek“ (15). Hypotetický soukromý investor jedná jako obezřetný poskytovatel kapitálu (16), který chce maximalizovat svoje zisky, ovšem bez toho, aby podstupoval příliš velká rizika v poměru k výnosu (17).
(63)
Podle judikatury Evropského soudního dvora nemusí být chování soukromého investora, s nímž je nutno porovnat zásah veřejného investora sledujícího cíle hospodářské politiky, nezbytně chováním běžného investora, který vkládá kapitál za účelem dosažení výnosnosti ve víceméně krátkém období, musí však být přinejmenším chováním soukromého holdingu nebo soukromého seskupení podniků sledujícího strukturální, globální nebo sektorovou politiku a musí být určováno perspektivami výnosnosti v delším období (18).
(64)
Mimoto „…srovnání mezi jednáním veřejného investora a jednáním soukromého investora musí být provedeno ve vztahu k tomu, jak by se v rámci předmětné transakce zachoval soukromý investor s ohledem na dostupné informace a na vývoj předvídatelný v daném okamžiku“ (19).
(65)
Analýza a hodnocení Komise musí zahrnovat „všechny relevantní aspekty sporné transakce a její kontext“. K tomu patří finanční situace podniku, který je příjemcem, a dotčený trh. Na základě výše uvedených úvah je hlavní otázkou, kterou chce Komise ověřit, skutečnost, zda podnik získal „hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek nezískal“ (20).
(66)
Komise taktéž podotýká, že podle ustálené judikatury se zásada investora v tržním hospodářství vztahuje rovněž na půjčky. Použije-li se tato zásada v případě poskytnutí půjčky, vyvstává otázka, zda by soukromý investor poskytl příjemci půjčku za podmínek, za nichž byla skutečně udělena (21).
VII.2. Posouzení opatření jako celku
(67)
Jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, pro posouzení dotyčného případu je důležitý rozsudek ve věci BP Chemicals (22). Komise se domnívá, že opatření nejsou nezávislá a že spolu vzájemně souvisí, a to vzhledem k časové posloupnosti, finanční situaci Malév a jejich účelu, jelikož všechna tato opatření měla leteckou společnost udržet na trhu a vyřešit její potřeby v oblasti likvidity a nedostatek kapitálu způsobený ztrátami. Maďarsko ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení rovněž tvrdí, že jednotlivé kroky „procesu“ jsou „neoddělitelné“ a že všechna opatření měla sledovat jediný cíl, a to zajistit fungování letecké společnosti nalezením strategického investora.
(68)
Z podání Maďarska vyšlo najevo, že opatření, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév, jsou odůvodněna aspekty veřejné politiky, a nejsou založena na úvahách týkajících se budoucí ziskovosti společnosti. Maďarsko několikrát zdůraznilo neúspěšnou privatizaci a význam společnosti Malév pro národní hospodářství. Bylo potvrzeno, že při provádění opatření vzal stát v úvahu „význam letecké společnosti pro vnitrostátní infrastrukturu, trh práce a zájmy dodavatelů“. Maďarské orgány rovněž zdůraznily, že žádný soukromý investor není ochoten leteckou společnost převzít v její současné podobě. Komise musí proto předpokládat, že by žádný soukromý investor v podobné situaci nejednal jako maďarská vláda při přijímání opatření. Komise rovněž připomíná, že v rozsudku ve věci Boch Soudní dvůr uvedl, že „kritériem je zejména to, zda by za podobných podmínek soukromý investor vycházel z předpokládaných možností rentability, přičemž by odhlédl od veškerých úvah sociálního charakteru nebo regionální politiky či politiky určitého odvětví a poskytl by tento vklad“ (23).
(69)
Vzhledem k dlouhodobě špatným finančním výsledkům společnosti Malév (viz tabulka č. 1 a body 103-104) a tvrzení maďarských orgánů, že letecká společnost byla přinejmenším od roku 2006 trvale v obtížích, by bylo možno návratnost přijatelnou pro soukromého investora očekávat pouze v případě, že by společnost prošla radikální restrukturalizací. Maďarsko ani společnost Malév však neprokázaly, že by základem kteréhokoli ze zkoumaných opatření byl takovýto plán restrukturalizace.
(70)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že opatření č. 1 až 8 jako celek nesplňují zásadu investora v tržním hospodářství. Toto hodnocení dále potvrzuje individuální analýza každého opatření.
VII.3. Individuální posouzení opatření č. 1 až 8
VII.3.1 Opatření č. 1
(71)
Podle Maďarska má společnost MAVA jedinou funkci, tj. držet některá aktiva, která dříve vlastnila společnost Malév, a působit jako „kanál pro určité platby mezi společností Malév a MFB“. Společnost MAVA je zřízena pouze za tímto účelem.
(72)
Co se týče dluhu ve výši 76 milionů EUR, který byl převeden na společnost MAVA, tento dluh vyplývá z úvěrové smlouvy, jež byla mezi společností Malév a MFB uzavřena v roce 2003. Půjčka měla být splacena v jedné splátce na konci doby splatnosti a vztahovala se na ni státní záruka. Tato půjčka z roku 2003 byla uvedena na seznamu existujících opatření podpory ve smlouvě o přistoupení (24). V dohodě z roku 2007 však byla splatnost půjčky prodloužena do roku 2017. Od roku 2007 proto již opatření nelze považovat za existující opatření podpory. Prodloužení doby platnosti opatření podpory představuje podle čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení komise (ES) č. 794/2004 nový režim podpory (25).
(73)
Šetřením bylo prokázáno, že tato transakce (tj. prodloužení splatnosti dlužné částky, založení společnosti MAVA, převod dlužné částky na společnost MAVA, převod aktiv na společnost MAVA a dohody o zpětném pronájmu) měla za cíl pouze restrukturalizaci dluhu společnosti Malév. Maďarsko samo přiznalo, že společnost MAVA neměla být nikdy zisková. V důsledku této transakce byl dluh (spolu s aktivy) vyňat z rozvahy společnosti Malév.
(74)
Tvrzení Maďarska, že finanční závazky přijaté společnostmi Malév a AirBridge postačovaly k uhrazení nákladů společnosti MAVA, není přijatelné k prokázání toho, že transakce je v souladu s tržními podmínkami, jelikož by žádný soukromý účastník trhu neměl pobídku jednat stejně. Co se týče poskytnutých zajištění, tato zajištění měla společnosti MAVA umožnit splacení dluhu na konci doby splatnosti půjčky, tj. v roce 2017 (26). Žádný soukromý investor by nepřijal takovéto riziko, tj. převzetí aktiv, jejichž budoucí hodnota je nejistá, oproti určité platební povinnosti.
(75)
Ačkoliv maďarské orgány poskytly poměrně srozumitelná ocenění (27) letadla B767 (28) a potrubí pro přepravu leteckého petroleje (29), poskytnuté ocenění (metoda diskontovaných peněžních toků) týkající se značky Malév (56 milionů EUR) se jeví jako nepřímé a vysoce závislé na výkonnosti letecké společnosti, takže jeho výsledek nelze považovat za objektivní hodnotu značky Malév, zejména s přihlédnutím ke stavu a výkonnosti letecké společnosti. Vzhledem ke skutečnosti, že si stát byl vědom pravděpodobnosti toho, že společnost Malév nebude schopna plnit své povinnosti týkající se hrazení licenčních poplatků, měla by metoda diskontovaných peněžních toků vést k hodnotě blížící se nule. Na základě této zvláštní struktury smlouvy proto nelze hodnotu značky pokládat za dostatečné zajištění.
(76)
Smluvní strany si musely být vědomy toho, že společnost Malév jakožto podnik, který byl již od roku 2007 v obtížích, není reálně schopna uspokojivě plnit svou povinnost týkající se hrazení licenčních poplatků. Následkem této transakce nebylo možno „náklady“ společnosti MAVA (tj. hrazení úroků bance MFB) pokrýt platbami společnosti Malév v souvislosti s licenčními poplatky za ochrannou známku. Společnost MAVA nepodnikla žádné kroky k vymáhání neuhrazených plateb.
(77)
Co se týče záruky banky VEB ve výši 32 milionů EUR, tato záruka měla krýt nejen jistinu, nýbrž rovněž pravidelné platby úroků, které společnost MAVA prováděla ve prospěch MFB.
(78)
V tomto kontextu a vzhledem ke skutečnosti, že na společnost MAVA nebyla převedena odpovídající protihodnota, je nutno vynětí dlužné částky z rozvahy společnosti považovat za výhodu ve prospěch společnosti Malév.
VII.3.2. Opatření č. 2
(79)
Pokud jde o zálohovou platbu fondu MNV za (posléze neuskutečněný) prodej podniku Malév GH, podle znaleckého ocenění, které předložilo Maďarsko, čistá majetková hodnota podniku Malév GH v roce 2009 činila 1,6 miliardy HUF a jeho odhadovaná tržní hodnota 3,5 miliardy HUF. V lednu 2009 zaplatil fond MNV společnosti Malév jako zálohovou platbu částku ve výši 1,6 miliardy HUF. Tato platba byla zajištěna zástavou na letadlo typu CRJ, HA-LNA (odhadovaná tržní hodnota 1,8 miliardy HUF). V únoru 2009 byla předběžná kupní smlouva pozměněna a fond MNV vyplatil další částku ve výši 2,7 miliardy HUF (celkem 4,3 miliardy HUF) a u téhož letadla bylo zapsáno zástavní právo jako druhé v pořadí.
(80)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány připustily, že zálohová platba byla ve skutečnosti provedena s cílem zajistit likviditu společnosti Malév během fáze jednání o opětovném znárodnění.
(81)
Podle předběžné kupní smlouvy měla být tato částka neprodleně vrácena (do 2 pracovních dnů), pokud by se transakce neuskutečnila. Fond MNV však nepodnikl žádné kroky k vymáhání této dlužné částky poté, co v červenci 2009 od obchodu ustoupil. Při přeměně dluhu na vlastní kapitál v roce 2010 byly následně započteny pouze úroky (nikdy však nebyly uhrazeny). Společnost Malév měla proto tyto peněžní prostředky k dispozici bezplatně.
(82)
Komise se domnívá, že opatření poskytlo společnosti Malév výhodu, jestliže vrácení zálohové platby nebylo vymáháno poté, co tato platba v červenci 2009 nabyla splatnosti. Výhoda byla poskytnuta dokonce ještě dříve, a to v okamžiku, kdy byla předběžná kupní smlouva v únoru 2009 pozměněna a zálohová platba se zvýšila (nad odhadnutou tržní cenu společnosti), aniž by bylo poskytnuto dostatečné zajištění.
VII.3.3 Opatření č. 3
(83)
Co se týče opakovaných odkladů uhrazení daňových závazků a závazků v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení ze strany daňového orgánu, Komise podotýká, že podle podání Maďarska je zřejmé, že v průběhu roku 2006-2007 požádala společnost Malév celkem dvanáctkrát o odklad uhrazení daňových závazků (v souvislosti s různými platbami). Daňový orgán odklad pokaždé povolil. Podle příslušných maďarských právních předpisů závisí povolení takovéhoto odkladu na volném uvážení a může být odmítnuto. Opatření je proto nutno považovat za selektivní (30).
(84)
Až do července 2008 společnost Malév účtovala a hradila zákonné úroky podle splátkového kalendáře. Ve svých rozhodnutích daňový orgán odklad zdůvodňoval složitou situací společnosti Malév a plánovanou restrukturalizací.
(85)
Od července 2008 však společnost Malév přestala daně a příspěvky na sociální zabezpečení a příslušné úroky (kromě jedné částečné platby v prosinci 2008) platit a daňový orgán nepřijal žádná opatření k vymáhání tohoto dluhu. Mimoto byl pro další platby stanoven nový splátkový kalendář poté, co společnost Malév nedodržela dohody o restrukturalizaci dluhu. Od dubna 2009 již nebyly daňové závazky a závazky týkající se příspěvků na sociální zabezpečení splatné od tohoto okamžiku (tj. nikoli již dříve neuhrazené platby) restrukturalizovány, aniž by úřad APEH přijal konkrétní opatření k vymáhání dlužných částek.
(86)
Komise zastává názor, že by žádný soukromý věřitel nejednal jako maďarský stát. Ve skutečnosti nebyla od července 2008 přijata žádná konkrétní opatření k vymáhání dluhu. Finanční situace společnosti byla navzdory určitému úsilí o restrukturalizaci i nadále velmi slabá (viz tabulka č. 1) a vyhlídka, že společnost bude opět zisková, byla jen velmi malá, či vůbec neexistovala. V podobné situaci by se soukromý věřitel snažil vymáhat plnění smlouvy. Poté, co společnost Malév nedodržela dohody o restrukturalizaci dluhu, by soukromý investor s další restrukturalizací nesouhlasil.
(87)
Nejpozději od července 2008 proto nevymáhání daňových závazků a závazků v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení ze strany daňového orgánu a další restrukturalizace poskytly společnosti Malév výhodu.
VII.3.4 Opatření č. 4
(88)
Co se týče navýšení kapitálu v únoru 2010, jehož prostřednictvím stát opět znárodnil leteckou společnost, v níž od doby její privatizace neměl žádný podíl, nejnápadnější skutečností je to, že zatímco v roce 2007 byl 99,5 % podíl ve společnosti Malév prodán za cenu odpovídající přibližně 740 000 EUR, v roce 2010 stát za opětovné získání 94,6 % podílu ve společnosti (prostřednictvím navýšení kapitálu: to se uskutečnilo zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF a zčásti kapitalizací pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH ve výši 4,7 miliardy HUF) fakticky zaplatil částku odpovídající 94 milionům EUR, tj. 127násobek původní kupní ceny. Toto chování státu není v souladu s tržními podmínkami, zejména s ohledem na skutečnost, že letecká společnost mezitím kumulovala ztráty, nadále vykazovala zápornou hodnotu majetku a neměla věrohodný plán restrukturalizace. Maďarské orgány ve skutečnosti samy přiznávají, že společnost byla v „trvalých obtížích“ a počátkem roku 2010 nebyl žádný soukromý investor ochoten společnost Malév koupit.
(89)
Zatímco navýšení kapitálu činilo 25,4 miliardy HUF (tj. částka, kterou maďarský stát zaplatil za opětovné získání 94,6 % podílu v letecké společnosti), v době přeměny vykazovala společnost Malév zápornou hodnotu majetku ve výši 41 miliard HUF (152 milionů EUR), nahromaděné ztráty ve výši 51 miliard HUF (189 milionů EUR) a celkový dluh ve výši 75 miliard HUF (278 milionů EUR) (31). Podle účetní závěrky za rok 2010 byly počátkem roku 2010 „finanční problémy společnosti vážné, dluh dosáhl dramatické výše, zdroje financování prakticky neexistovaly. […] Kvůli neexistenci strategického vlastníka nebylo dostupné obchodní financování.“ Letecká společnost byla ve skutečnosti ztrátová nejméně od roku 2003 bez reálné naděje na obnovení životaschopnosti, a ani soukromému vlastníkovi se nepodařilo situaci společnosti změnit. V tomto kontextu bylo zřejmé, že navýšení kapitálu nebude k obnovení životaschopnosti společnosti postačovat a že po opětovném znárodnění bude společnost Malév k pouhému setrvání na trhu potřebovat další kapitál a likviditu. Komise vyvozuje závěr, že za této situace poskytlo opětovné znárodnění společnosti Malév v únoru 2010 prostřednictvím navýšení kapitálu této společnosti výhodu.
(90)
Co se týče tvrzení Maďarska, že si stát znárodněním společnosti v porovnání s vymáháním svých pohledávek za společností Malév polepšil, Komise podotýká toto. Jak Maďarsko uznává, v případě úpadku by získalo zpět velmi malou část svých pohledávek vyjma pohledávky, na niž se vztahovala záruka banky VEB. (V době transakce byla hodnota majetku společnosti Malév ve skutečnosti záporná). Maďarský stát se naopak rozhodl udržet leteckou společnost na trhu přeměnou jejího dluhu a vložením nových peněžních prostředků ve výši 20,7 miliardy HUF (přibližně 77 milionů EUR). Žádný soukromý investor by v podobné situaci tuto další finanční zátěž nepřijal, zejména bez reálných vyhlídek na obnovení životaschopnosti společnosti.
(91)
Komise taktéž podotýká, že ve stejné době, kdy maďarský stát navýšil kapitál společnosti Malév, rovněž společnost AirBridge (nepřímo VEB) přeměnila svůj dluh ve výši 1,4 miliardy HUF na vlastní kapitál. Tato částka však představovala pouze 5 % nového kapitálu a stát mimoto přispěl kromě přeměněného dluhu rovněž značným objemem nového kapitálu. Vložení nových finančních prostředků ve skutečnosti představovalo 77 % navýšení kapitálu. Vzhledem k špatné finanční situaci společnosti Malév byla vyhlídka společnosti AirBridge na zpětné získání této částky velmi malá, či dokonce vůbec neexistovala. Jednání soukromého subjektu se v tomto případě proto podstatně liší od chování maďarského státu a nelze je použít k vyvození závěru, že se stát choval jako soukromý investor.
Tabulka č. 2
Navýšení kapitálu v roce 2010
Účastník navýšení kapitálu
Příspěvek v miliardách HUF
Druh příspěvku
Podíl příspěvku
MNV
20,7
Nový kapitál
77 %
MNV
4,7
Kapitalizace pohledávky
18 %
AirBridge/VEB
1,4
Kapitalizace pohledávky
5 %
CELKEM
26,8
100 %
(92)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že za této situace poskytlo opětovné znárodnění společnosti Malév v únoru 2010 prostřednictvím navýšení kapitálu této společnosti výhodu.
VII.3.5 Opatření č. 5 až 8
(93)
Pokud jde o opatření po opětovném znárodnění, je zjevné, že akcionářské půjčky a navýšení kapitálu měly financovat stávající činnost společnosti Malév a zamezit její bezprostřední platební neschopnosti. Stát proto tato opatření provedl s týmž cílem: zachovat činnost společnosti Malév. Vzhledem ke své časové posloupnosti tato opatření mimoto spolu úzce souvisí, jelikož se uskutečnila ve velmi krátkých časových intervalech (tj. od května do září 2010). Komise je proto názoru, že podle rozsudku ve věci BP Chemicals nelze tyto akcionářské půjčky posuzovat podle zásady investora v tržním hospodářství, a zejména s použitím sdělení o referenčních sazbách (32), jelikož všechna tato opatření přímo souvisí s opatřením č. 4 a to, zda představují státní podporu, nelze tudíž posuzovat odděleně.
(94)
Z podání maďarských orgánů je zřejmé, že žádný soukromý investor nebyl ochoten společnost Malév financovat, jejími jedinými zdroji financování byly úvěry dodavatelů a likvidita, kterou jí poskytl stát. V době poskytnutí půjček nemohl stát vážně počítat s tím, že společnost Malév bude plnit své závazky týkající se hrazení úroků a že půjčku splatí. Mimoto je rovněž sporné, zda by soukromý věřitel převzal riziko spojené s poskytnutím půjčky, která měla být splacena jednorázově na konci doby splatnosti, společnosti v podobné situaci jako Malév (tj. v trvalých obtížích). Vzhledem k úvěrové historii společnosti vůči státu (např. nevrácení zálohové platby za podnik Malév GH, opakované odklady daní a jejich neplacení) nemohl stát ani žádný jiný investor reálně očekávat, že společnost Malév bude plnit své závazky.
(95)
Na druhou stranu by ani podle sdělení o referenčních sazbách stanovené úroky a dohodnutá zajištění nepostačovaly k vyloučení existence státní podpory. Stanovená úroková sazba činila 9,97 %, zatímco referenční sazba HUF v době udělení činila 5,97 %. Vzhledem k minulé výkonnosti společnosti Malév a její finanční situaci (společnost se neustále nacházela na pokraji úpadku) rozpětí ve výši pouze 400 základních bodů nad základní sazbou HUF nepostačuje. Pokud jde o zajištění půjček, tržní hodnota podniku Malév GH (3,5 miliardy HUF) v případě neplacení ze strany společnosti Malév je sporná, jelikož společnost Malév byla hlavním partnerem činnosti v oblasti pozemního odbavení: v roce 2009 vytvořila společnost Malév 63 % příjmů. Přinejmenším v krátkodobém horizontu proto jeho hospodářská výkonnost závisela na existenci společnosti Malév a jeho tržní hodnota by se podstatně snížila, pokud by společnost Malév vyhlásila úpadek.
(96)
Jelikož neexistoval věrohodný plán restrukturalizace, bylo od počátku zřejmé, že půjčky ani navýšení kapitálu nepovedou ke změně situace společnosti s nulovou tržní hodnotou, která byla i nadále v kritickém stavu. Tato opatření se proto prakticky rovnala přímému grantu, jelikož stát neměl žádnou vyhlídku, že získá „investované“ finanční prostředky zpět.
(97)
Komise se proto domnívá, že opatření č. 5 až 8 poskytla společnosti Malév výhodu.
VII.4. Závěr ohledně existence státní podpory
(98)
Podle výše uvedeného posouzení poskytují všechna dotyčná opatření (opatření č. 1 až 8) společnosti Malév výhodu. Tato výhoda byla udělena ze státních prostředků.
(99)
Společnost Malév je mimoto leteckou společností a jako taková se považuje za podnik. Soutěží s ostatními leteckými společnostmi, které podobnou výhodu nemají. Opatření proto narušují hospodářskou soutěž. Společnost mimoto působí v odvětví (letectví), v němž rozhodně existuje obchod mezi členskými státy; je proto splněno rovněž kritérium týkající se ovlivnění obchodu v rámci Unie.
(100)
Opatření jsou specifická a selektivní, jelikož zvýhodňují pouze jeden podnik (tj. společnost Malév).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 1 až 8 splňují kritéria obsažená v čl. 107 odst. 1 SFEU. Za této situace musí být tato opatření považována za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
VII.5. Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
(102)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z obecného pravidla, že státní podpory nejsou slučitelné s vnitřním trhem, jak je uvedeno v čl. 107 odst. 1.
(103)
Komise zastává názor, že společnost Malév měla trvalé obtíže přinejmenším od roku 2006. Nejméně od roku 2003 byla ztrátová (viz tabulka č. 1) a již v roce 2006 byla hodnota jejího majetku záporná (obr. 1). Maďarské orgány mimoto potvrdily trvalé obtíže letecké společnosti a skutečnost, že od druhého pololetí roku 2006 splňovala podmínky pro kolektivní úpadkové řízení, je tudíž splněn bod 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jediným základem pro slučitelnost jsou proto pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(104)
Co se týče způsobilosti a podmínky „jednou, a dost“, Komise podotýká, že opatření, která jsou předmětem šetření, netvoří „nepřetržitou restrukturalizaci“. Letecká společnost změnila v příslušném období (tj. 2007-2010) dvakrát vlastníka, jelikož byla zprivatizována a poté opět znárodněna. Společnost byla průběžně „restrukturalizována“, avšak bez vnitřně provázaného plánu. Po privatizaci byly zahájeny určité iniciativy k snížení nákladů (propuštění zaměstnanců a zrušení tras), jednotkové náklady se však nesnížily dostatečně. Podle maďarských orgánů byla v roce 2009 vypracována nová „strategická orientace“, která byla v rámci opětovného znárodnění poradenskou společností Roland Berger revidována. Dotyčná opatření proto představují různá restrukturalizační opatření, která v zásadě porušují zásadu „jednou, a dost“.
(105)
Komise podotýká, že i kdyby byla společnost Malév způsobilá pro podporu podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (tj. byla by splněna podmínka „jednou, a dost“, což není), nebyly by splněny požadavky týkající se slučitelné podpory na záchranu a restrukturalizaci, a to z níže objasněných důvodů.
(106)
Co se týče podpory na záchranu, nejsou splněna písm. a)-e) v bodě 25 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Dotyčná opatření zejména nejsou omezena na nezbytné minimum, není prokázáno, že jsou opodstatněna závažnými sociálními problémy a že nemají příliš nepříznivý dopad na ostatní členské státy. Kromě opatření č. 5 a 8 jich mimoto většina nebyla provedena ve formě půjček nebo záruk.
(107)
Co se týče podpory na restrukturalizaci, není splněna žádná z podmínek slučitelnosti podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(108)
Pokud jde konkrétně o body 34 a 35 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, „obnovení dlouhodobé životaschopnosti“, maďarské orgány neprokázaly vyhlídky letecké společnosti na obnovení životaschopnosti ani nepředložily plán restrukturalizace, který by vyhovoval požadavkům stanoveným v bodech 36 a 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(109)
S ohledem na požadavek týkající se „zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže“ (body 38 až 42 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci) Komise podotýká, že nebyla provedena žádná kompenzační opatření.
(110)
Pokud jde o podmínku týkající se „podpory omezené na minimum“ (body 43 až 45 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci), neexistuje žádný vlastní příspěvek.
(111)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nejsou opatření č. 1 až 8, která byla od roku 2007 provedena ve prospěch společnosti Malév, slučitelná s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jelikož opatření byla provedena ve prospěch podniku v obtížích, není použitelný žádný jiný základ pro slučitelnost. Opatření proto nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
VIII. NAVRÁCENÍ PODPORY
VIII.1. Obecně
(112)
Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora může Komise rozhodnout, že dotyčný členský stát musí podporu zrušit nebo změnit (33), je-li zjištěno, že tato podpora není slučitelná s vnitřním trhem. Podle ustálené judikatury Soudního dvora má povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise považuje za neslučitelnou s vnitřním trhem, za cíl obnovit situaci, která existovala před poskytnutím podpory (34). Soudní dvůr v tomto ohledu stanovil, že tohoto cíle je dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní podporu, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (35).
(113)
Na základě uvedené judikatury článek 14 nařízení rady (ES) č. 659/1999 (36) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(114)
Vzhledem ke skutečnosti, že dotyčná opatření představují protiprávní podporu, která není slučitelná s vnitřním trhem, je nutno podporu získat zpět, aby se obnovila situace, která na trhu existovala před poskytnutím podpory. Podporu je proto nutno navrátit od okamžiku, kdy příjemce získal výhodu, tj. od okamžiku, kdy byla příjemci podpora poskytnuta, a do dne jejího skutečného navrácení je nutno započítat příslušné úroky.
VIII.2. Prvek podpory v jednotlivých opatřeních
VIII.2.1 Opatření č. 1
(115)
Komise uznává, že „Malév“ má jako značka maďarského národního leteckého dopravce, který působí desítky let, na trhu letecké dopravy určitou hodnotu. Komise na druhou stranu zastává názor, že na základě zvláštní struktury smlouvy nelze hodnotu značky, jak ji uplatňovaly maďarské orgány, uznat. Objektivní hodnota by měla být založena na nezávislém ocenění s přihlédnutím rovněž k celkové finanční situaci společnosti Malév.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností je proto prvek podpory v opatření č. 1 vypočítán na 56 milionů EUR, tj. 76 milionů EUR po odečtení hodnoty potrubí pro přepravu leteckého petroleje (ve výši 20 milionů EUR) a objektivní hodnoty značky Malév (37). Přesnou výši prvku podpory musí vypočítat Maďarsko. Pokud Maďarsko nepředloží přesvědčivé důkazy ohledně objektivní hodnoty značky v době uzavření transakce týkající se převodu značky na společnost MAVA, bude se za prvek podpory považovat celá částka ve výši 56 milionů EUR.
VIII.2.2 Opatření č. 2
(117)
Jak bylo objasněno výše, Komise je toho názoru, že opatření poskytlo společnosti Malév výhodu, jestliže vrácení zálohové platby nebylo vymáháno poté, co tato platba nabyla splatnosti. Výhoda byla poskytnuta dokonce ještě dříve, přinejmenším v okamžiku, kdy byla předběžná kupní smlouva v únoru 2009 pozměněna a zálohová platba se zvýšila (nad odhadovanou tržní cenu společnosti).
(118)
Komise vyvozuje závěr, že soukromý hospodářský subjekt by tyto peněžní prostředky neposkytl. Žádný soukromý tržní subjekt by nesouhlasil s poskytnutím těchto finančních prostředků společnosti Malév, zejména bezplatně, a s nepodniknutím žádných kroků k jejich zpětnému získání. Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány samy uznávají, že zálohová platba měla zajistit přežití společnosti Malév (viz bod 80). Prvek podpory proto představuje celá výše peněžních prostředků po dobu, kdy je měl příjemce k dispozici: mezi únorem 2009 a červencem 2009 to činí 0,8 miliardy HUF (rozdíl mezi tržní hodnotou podniku Malév GH a „přeplatkem“) a mezi červencem 2009 a únorem 2010 pak 4,3 miliardy HUF (celá výše zálohové platby). Při navrácení podpory je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčná částka byla v únoru 2010 přeměněna na vlastní kapitál (viz opatření č. 4).
VIII.2.3. Opatření č. 3
(119)
Co se týče odkladu a nevymáhání daní a příspěvků na sociální zabezpečení, Komise se domnívá, že státní podporu představovala celá nezaplacená částka, kterou společnost Malév úřadu APEH dlužila od července 2008 do března 2010. Státní podporu představuje rovněž celá restrukturalizovaná částka po tomto datu (červenec 2008). Ve skutečnosti nic nenasvědčuje tomu, že by soukromý věřitel tyto odklady a restrukturalizace povolil. Při navrácení podpory je nutno vzít v úvahu skutečnost, že v březnu 2010 byly splatné částky uhrazeny.
VIII.2.4 Opatření č. 4
(120)
Pokud jde o navýšení kapitálu, Komise má za to, že vzhledem k finanční situaci společnosti Malév, zjevné potřebě další podpory po navýšení kapitálu a neexistenci reálné vyhlídky na zpětné získání „investovaných“ finančních prostředků by žádný soukromý investor tyto finanční prostředky společnosti Malév neposkytl. Prvek podpory představuje vložený kapitál ve výši 25,4 miliardy HUF a kapitalizace pohledávky ve výši 4,7 miliardy HUF v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH.
VIII.2.5 Opatření č. 5
(121)
Co se týče půjček v celkové výši 9,2 miliardy HUF, Komise se domnívá, že vzhledem k údajům o minulých dluzích a situaci letecké společnosti v době poskytnutí těchto půjček neměl stát jakýkoli důvod očekávat jejich splacení, a v době poskytnutí půjčky bylo dokonce nejisté, zda bude společnost Malév schopna platit úroky. Naběhlé úroky nebyly ve skutečnosti uhrazeny, nýbrž byly následně přeměněny na vlastní kapitál.
(122)
Komise proto usuzuje, že půjčku lze přirovnat přímému grantu, a prvek podpory tudíž představuje celá půjčka ve výši 9,2 miliardy HUF po dobu, kdy ji měl příjemce k dispozici, tj. od okamžiku převedení tranší (květen, červen a červenec 2010) do přeměny půjček na vlastní kapitál (září 2010). Do prvku podpory je nutno započítat dlužné a nezaplacené úroky. Při navrácení podpory je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčná částka byla v září 2010 přeměněna na vlastní kapitál (viz opatření č. 6).
VIII.2.6 Opatření č. 6
(123)
Z důvodů uvedených v bodě 120 se Komise domnívá, že celou částku dluhu přeměněného na vlastní kapitál lze považovat za přímý grant, a tudíž celá částka ve výši 9,4 miliardy HUF představuje od září 2010 prvek podpory.
VIII.2.7 Opatření č. 7
(124)
Z důvodů objasněných v bodě 120 má Komise za to, že prvek podpory představuje kapitál ve výši 5,3 miliardy HUF, který byl do společnosti vložen od září 2010.
VIII.2.8. Opatření č. 8
(125)
Z důvodů objasněných v bodě 120 se Komise domnívá, že celou částku půjčky lze přirovnat k přímému grantu, a tudíž celá částka ve výši 5,7 miliardy HUF představuje od září 2010 prvek podpory.
IX. ZÁVĚR
(126)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 1 až 8, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(127)
Komise mimoto dospěla k závěru, že opatření č. 1 až 8 nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(128)
Tuto neslučitelnou podporu je nutno získat od společnosti Malév zpět, jak je uvedeno v oddíle VIII.2, aby se obnovila situace, která na trhu existovala před poskytnutím podpory. Přesnou celkovou částku, která má být navrácena, s připočtením úroků z podpory musí vypočítat maďarské orgány,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Níže uvedená opatření, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt., představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU:
a)
opatření č. 1: převzetí půjčky z roku 2003, kterou společnosti Malév poskytla MFB, rozvojová banka zcela ve vlastnictví státu, společností MAVA ve vlastnictví státu dne 31. prosince 2007;
b)
opatření č. 2: poskytnutí peněžních prostředků ve výši 4,3 miliardy HUF na dobu jednoho roku v souvislosti s plánovanou (následně však neuskutečněnou) koupí dceřiného podniku společnosti Malév, který působí v oblasti pozemního odbavení, fondem MNV;
c)
opatření č. 3: veškeré nezaplacené částky dlužné na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení od července 2008 do března 2010 a odložení několika plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení od července 2008;
d)
opatření č. 4: navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF fondem MNV v únoru 2010 (uskutečněné zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH ve výši 4,7 miliardy HUF);
e)
opatření č. 5: tři akcionářské půjčky v celkové výši 9,2 miliardy EUR, poskytnuté společnosti Malév fondem MNV mezi květnem a srpnem 2010 s připočtením splatných, avšak neuhrazených úroků;
f)
opatření č. 6: přeměna akcionářských půjček (společně s úroky z těchto půjček) uvedených v čl. 1 písm. e) ve výši 9,4 miliardy HUF z pohledávky na vlastní kapitál v září 2010;
g)
opatření č. 7: další navýšení kapitálu ve výši 5,3 miliardy HUF v září 2010;
h)
opatření č. 8: další akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF poskytnutá v září 2010 s připočtením splatných, avšak neuhrazených úroků.
Článek 2
Opatření státní podpory uvedená v článku 1, která Maďarsko provedlo protiprávně ve prospěch společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt. v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Maďarsko získá od příjemce zpět podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočtou jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Maďarsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Maďarsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Maďarsko Komisi průběžně informuje o pokroku při provádění vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v čl. 2 odst. 3 spolu s úroky navrácena. Na žádost Komise předloží Maďarsko okamžitě informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, které již příjemce vrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.
V Bruselu dne 9. ledna 2012.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 9 de janeiro de 2012
SA.30584 (C 38/10, ex NN 69/10) relativa ao auxílio estatal concedido pela Hungria em favor da Malév Hungarian Airlines Zrt.
[notificada com o número C(2011) 9316]
(Apenas faz fé o texto em língua húngara)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2013/150/UE)
A COMISSÃO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo,
Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, nomeadamente o artigo 62.o, n.o 1, alínea a),
Tendo em conta a decisão pela qual a Comissão decidiu dar início ao procedimento previsto no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE (1) relativamente ao auxílio C 38/10 (ex NN 69/10) (2),
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações, nos termos das disposições referidas, e tendo em conta essas observações,
Considerando o seguinte:
I. CONTEXTO E PROCEDIMENTO
1)
Após várias tentativas goradas de privatização, o Estado húngaro concluiu em 2007, com a Airbridge Zrt. (a seguir, «Airbridge»), um contrato de compra e venda de 99,95 % das ações da transportadora aérea de bandeira, a Malév Hungarian Airlines Zrt. (a seguir, «Malév»). A Airbridge pagou 200 milhões de HUF (740 000 EUR (3)) pelas ações. O contrato de privatização foi notificado à Comissão, em conformidade com o artigo 108.o, n.o 2, do TFUE, mas essa notificação viria a ser posteriormente anulada (4).
2)
Confrontando-se o novo proprietário com dificuldades financeiras, o Vniesheconombank da Rússia (a seguir, «VEB») adquiriu uma participação de 49,5 % na Airbridge e tornou-se, assim, acionista indireto da Malév.
3)
Em março de 2010, a Comissão tomou conhecimento, pela imprensa, da intenção do Estado húngaro de renacionalizar a Malév. As autoridades húngaras confirmaram essa notícia a 2 de março de 2010, por correio eletrónico.
4)
A 10 de março de 2010, a Comissão recebeu, por correio eletrónico, uma denúncia da Wizz Air, uma transportadora aérea low cost que é uma das principais concorrentes da Malév na Hungria. A denúncia alegava a concessão de um auxílio estatal, ilegal e incompatível, à Malév, corporizado num conjunto de medidas. Por ofício de 29 de março de 2009, a Comissão transmitiu às autoridades húngaras uma versão não confidencial da denúncia, juntamente com um pedido de prestação de informações adicionais. As autoridades húngaras apresentaram observações sobre o teor da denúncia, bem como respostas às questões nela colocadas, em 30 de abril de 2010.
5)
Numa reunião realizada em 5 de maio de 2010, as autoridades húngaras anunciaram a sua intenção de restruturar a companhia aérea, indicando, porém, não lhes ser possível precisar nesse momento o alcance da restruturação.
6)
Em 5 de outubro de 2010, a Comissão recebeu uma segunda denúncia (de um concorrente que requereu o anonimato), que transmitiu às autoridades húngaras por ofício de 21 de outubro de 2010. As autoridades húngaras apresentaram observações sobre o teor desta denúncia em 19 de novembro de 2010.
7)
Em 14 de julho e 8 de outubro de 2010 foram transmitidos às autoridades húngaras dois outros pedidos de prestação de informações, respondidos em 11 e 16 de agosto, 5 de outubro e 3 e 23 de novembro de 2010.
8)
Nesse contexto, a Comissão abriu, em 21 de dezembro de 2010, o processo formal de exame, nos termos do artigo 108.o, n.o 2, do TFUE (a seguir, «decisão de abertura do processo»), de várias medidas de alegado auxílio estatal à Malév.
9)
A Hungria apresentou as suas observações sobre a decisão de abertura do processo em 24 de fevereiro de 2011.
10)
A decisão de abertura do processo foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia de 26 de maio de 2011 (5). Apresentaram observações duas partes interessadas, a Wizz Air, em 26 de junho de 2011, e um concorrente que requereu o anonimato, em 28 de junho de 2011.
11)
Essas observações foram transmitidas por ofício de 6 de julho de 2011 às autoridades húngaras, que responderam apresentando os seus comentários em 5 de setembro de 2011.
12)
Na sequência da decisão de abertura do processo, realizaram-se em Bruxelas duas reuniões entre os serviços da Comissão e as autoridades húngaras, respetivamente a 10 de junho e 19 de outubro de 2011.
13)
A Comissão solicitou informações adicionais em 26 de setembro de 2011, que as autoridades húngaras prestaram em ofício com data de 25 de outubro de 2011.
II. A MALÉV E AS MEDIDAS EM QUESTÃO
II.1. A empresa
14)
A Malév tem a sua base no aeroporto internacional Liszt Ferenc de Budapeste (a seguir, «aeroporto de Budapeste») e explora atualmente uma frota de 22 aeronaves (6) que voam para destinos na Europa e no Médio Oriente. Em 2009, a companhia transportou 3 200 000 passageiros (7).
II.2. Período anterior à privatização de 2007
15)
As autoridades húngaras tentaram privatizar a Malév em várias ocasiões. Em 1992, foi vendida a um consórcio controlado pelo Estado italiano, Alitalia-Simest, uma participação de 35 % na Malév. Em 1997, este consórcio vendeu esta participação a outro consórcio, de dois bancos privados húngaros (OTP e MKB). Em 1999, a maior parte das ações de proprietários privados foram readquiridas pelo Estado, que ficou com 97 % do capital social da Malév.
16)
Tal como muitas outras companhias aéreas, a Malév foi fortemente afetada pela contração do mercado da aviação subsequente aos acontecimentos de setembro de 2001, tornando-se deficitária (vide quadro 1).
17)
Foi neste contexto que o Estado decidiu, em 2007, voltar a privatizar a Malév.
II.3. A privatização de 2007 - a Malév sob controlo privado
II.3.1. Venda à Airbridge
18)
Era necessário recapitalizar a empresa, mas a capacidade do Estado, enquanto proprietário, para financiar esse investimento era limitada. A Malev foi posta à venda pela melhor oferta e, em inícios de 2007, decidiu-se que a proposta mais interessante era a apresentada por uma entidade ad hoc, a Airbridge. Esta propunha um plano de negócios e de restruturação promissor e alegadamente viável.
19)
Consequentemente, a 23 de fevereiro de 2007, concluiu-se um contrato de compra e venda de 99,95 % das ações da Malév à Airbridge. 49 % do capital social da Airbridge era propriedade de Boris Abramovitch (8), um empresário russo que detinha uma participação maioritária num conjunto de companhias aéreas russas (na KrasAir e na aliança AirUnion), pertencendo os 51 % restantes a particulares de nacionalidade húngara. Esperava-se, assim, que a Airbridge trouxesse saber-fazer e capacidade de liderança à Malév, a par do plano de negócios e de restruturação.
20)
As partes mais importantes do contrato eram:
(a)
Compra de 99,95 % das ações da Malév pela Airbridge, por 200 milhões de HUF (740 000 EUR). A Airbridge estava obrigada a assegurar, até 31 de dezembro de 2008, um financiamento (9) de 50 milhões de EUR.
(b)
Transferência, do balanço da Malév para uma entidade ad hoc propriedade a 100 % do Estado (a sociedade gestora de participações sociais Malév Vagyonkezelő Kft., a seguir «MAVA»), de um empréstimo concedido em 2003 pelo banco húngaro de desenvolvimento (Magyar Fejlesztési Bank, a seguir «MFB»), também ele propriedade a 100 % do Estado, de um montante de 76 milhões de EUR.
Este empréstimo de 2003 era denominado em euros e garantido a 100 % pelo Estado, com uma taxa de juro IBOR a três meses acrescida de 0,5 %. O seu vencimento original ocorria em 2013, devendo o capital ser reembolsado numa única prestação. Com a transferência do empréstimo, juros incluídos, para a MAVA, o prazo de vencimento foi prolongado para 2017.
De acordo com as autoridades húngaras, transferiram-se para a MAVA, juntamente com o empréstimo, ativos no valor de 76 milhões de EUR. Estes ativos incluíam a marca «Malév», uma conduta de querosene e uma aeronave B767. Se voltasse a ser lucrativa, a Malév teria ainda de pagar à MAVA 25 % dos lucros (deduzidos os impostos). A Airbridge prestou igualmente à MAVA uma garantia bancária do VEB que cobria o reembolso do empréstimo até 32 milhões de EUR.
(c)
Pagamento à MAVA pela Malév de um montante de 200 000 euros por ano, a título de licença de utilização do nome e logótipo «Malév». A Airbridge estava obrigada a utilizar a marca e a assegurar a exploração da empresa, como transportadora aérea, até 31 de dezembro de 2017, a nova data de vencimento do empréstimo.
(d)
Retoma da aeronave B767 - que acabara de ser transferida para a MAVA (cf. alínea b) - pela Malév em regime de locação financeira (10), no período de 1 de janeiro de 2008 a 31 de dezembro de 2017.
21)
Empossou-se uma nova direção e tomaram-se medidas para reduzir os custos e gerar receitas, designadamente a suspensão das operações de longo curso e a redução do pessoal. Segundo as autoridades húngaras, estas medidas não tiveram, todavia, qualquer efeito global na taxa de rendibilidade, visto terem coincidido com uma acentuada subida dos preços dos combustíveis.
22)
A situação financeira da Malév continuou a deteriorar-se e, quatro meses volvidos, a companhia já não dispunha de liquidez suficiente para pagar os direitos de utilização da marca «Malév».
23)
Segundo as autoridades húngaras, os pagamentos à MAVA pela locação da aeronave B767 não cessaram depois de a Malév ter decidido suspender as operações de longo curso, visto a companhia reconhecer essas dívidas, estando apenas atrasados e continuando os juros de mora a ser pagos.
24)
No segundo semestre de 2008, a crise financeira mundial começou a repercutir-se na Malév, bem como nos seus parceiros russos. Algumas das companhias aéreas propriedade de Boris Abramovitch faliram. A Airbridge deixou de poder financiar a Malév e reembolsar o empréstimo que contraíra junto do VEB. Como a participação de 49 % na Airbridge estava hipotecada ao VEB, este ficou com essas ações. O VEB indicou estar disposto a continuar a financiar a Malév, mas enquanto instituição bancária e não enquanto proprietário.
II.3.2. Venda da filial de assistência em escala da Malév
25)
Conforme se referiu atrás, a deterioração da situação financeira da Malév acentuou-se no início de 2009. Os seus acionistas propuseram então à holding gestora de participações sociais do Estado (Magyar Nemzeti Vagyonkezelő a Zrt., a seguir «MNV») vender-lhe a filial de assistência em escala da Malév (a seguir, «Malév GH»), propriedade a 100 % da companhia.
26)
Segundo as autoridades húngaras, a Malév GH era, e continua a ser, uma empresa financeiramente sólida.
27)
Em 1 de janeiro de 2009 foi assinado um contrato-promessa de compra e venda (alterado em fevereiro), que estipulava o pagamento adiantado de 4 300 milhões de HUF (16 milhões de EUR). A MNV fez adiantamentos à Malév em janeiro e fevereiro de 2009, os quais teriam de ser reembolsados no prazo de dois dias úteis, caso a MNV decidisse, exercida a devida análise jurídica, não assinar o contrato definitivo de compra e venda. Esta obrigação de reembolso foi garantida por contratos específicos. Em julho de 2009, a MNV decidiu não prosseguir com a transação, pelo que passou a ser devido o reembolso do preço de compra.
28)
Os adiantamentos nunca foram reembolsados à MNV, que também não recebeu os juros de mora (11).
II.3.3. Diferimento de pagamentos ao fisco
29)
Entre janeiro de 2007 e março de 2010, a administração dos impostos e do controlo financeiro húngara (Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, a seguir «APEH») autorizou a Malév a diferir ou reescalonar o pagamento de vários impostos e contribuições sociais. A APEH nunca cobrou a dívida pendente desde julho de 2008 e viria mesmo a autorizar outros reescalonamentos. Em março de 2010, a dívida da Malév ao fisco e à segurança social (capital e juros de mora) totalizava 13 700 milhões de HUF (51 milhões de EUR). Considerando todo o grupo Malév, esta dívida ascende a 16 800 milhões de HUF (62 milhões de EUR). O saldo da conta corrente da Malév com a APEH foi liquidado em 11 de março de 2010, sendo utilizado para o efeito parte do montante obtido com a injeção de capital de fevereiro de 2010, referida mais adiante.
II.4. A renacionalização de 2010 - a Malév sob controlo público
II.4.1. Motivos que levaram à renacionalização da Malév
30)
Não foi possível encontrar em 2010 qualquer investidor privado que adquirisse à Airbridge/VEB a participação acionista maioritária na Malév. O VEB, em particular, não pretendia financiar a companhia aérea enquanto investidor estratégico. O desempenho financeiro da companhia manteve-se débil, como ilustra o quadro.
Quadro 1
Indicadores de desempenho da Malév em 2003-2010 (109 HUF)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
EBITDA
lucros/(prejuízos)
(4,4)
(1,8)
(4,9)
(8,8)
(10,6)
(8,3)
(15,5)
(19,1)
EBIT
lucros/(prejuízos)
(9,4)
(6,8)
(9,4)
(12,5)
(14,7)
(10,8)
(17,9)
(20,6)
Resultado líquido
lucros/(prejuízos)
(13,5)
(4,9)
(1,3)
(10,9)
0,7
(14,5)
(24,8)
(24,6)
Fonte:
Informações fornecidas pelas autoridades húngaras e dados das contas financeiras de 2010 da Malév
31)
Em alternativa à liquidação, as autoridades húngaras decidiram encetar negociações com o VEB e a Airbridge para tentarem melhorar a médio e longo prazo a posição da Malév no mercado.
II.4.2. Aumento de capital de fevereiro de 2010: conversão de dívida em títulos de capital social e injecção de capital novo
32)
Em 26 de fevereiro de 2010, o VEB, a Airbridge, a MNV, a Malév e o governo húngaro acordaram um aumento de capital de 25 400 milhões de HUF (94 milhões de EUR), realizado em parte por uma injecção de 20 700 milhões de HUF de capital novo (77 milhões de EUR) e em parte por conversão, em títulos de capital social, da dívida representada pelos adiantamentos feitos para aquisição da Malév GH (vide secção II.3.2) e pelos juros de mora devidos, num montante total de 4 700 milhões de HUF (17 milhões de EUR). A Airbridge também procedeu à conversão, em títulos de capital social, da dívida de 1 500 milhões de HUF (5 400 000 EUR). Em resultado destas operações, os créditos sobre a Malév extinguiram-se e os antigos credores tornaram-se proprietários de parte da empresa.
33)
Antes do aumento, o capital subscrito da Malév foi praticamente reduzido a zero, a fim de absorver parte dos prejuízos acumulados e por forma a refletir a perda total de valor das ações da Malév. Seria depois aumentado, pela emissão de novas ações no valor nominal de 0,01 forintes cada. A figura a seguir mostra a evolução do capital próprio da Malév.
34)
Os 20 700 milhões de HUF (77 milhões de EUR) em numerário injetados pela MNV permitiram que a Malév saldasse a dívida fiscal pendente (vide ponto 29) e estabilizasse temporariamente a sua situação.
35)
Após o aumento de capital, o Estado ficou com uma participação acionista de 94,6 % na Malév, tendo a participação da Airbridge/VEB sofrido uma acentuada diluição.
Figura 1
Evolução dos capitais próprios da Malév
II.4.3. Maio-agosto de 2010: Empréstimos participativos e conversão em títulos de capital social
36)
Entre maio e agosto de 2010, o Estado húngaro concedeu à Malév, por intermédio da MNV, uma série de «empréstimos participativos», num total de 9 200 milhões de HUF (34 milhões de EUR).
37)
O primeiro empréstimo, concedido em maio de 2010, ascendeu a 2 160 milhões de HUF (7 900 000 EUR) e foi denominado empréstimo participativo a três anos, à taxa de juro de 9,97 %. O reembolso far-se-ia por uma prestação única na data de vencimento e a hipoteca das ações da Malév GH servia de garantia.
38)
O segundo empréstimo, concedido em junho de 2010, no montante de 1 340 milhões de HUF (4 900 000 EUR) era igualmente constituído por um empréstimo participativo, com as mesmas condições.
39)
O terceiro empréstimo, concedido em agosto de 2010, no montante de 5 700 milhões de HUF (20 800 000 EUR) tinha, mais uma vez, a mesma denominação e as mesmas condições, exceto que a garantia era era constituída pela hipoteca da aeronave (HA-LNA, um jato CRJ).
40)
Em 24 de Setembro, estes três empréstimos, que totalizavam 9 200 milhões de HUF (33 600 000 EUR), juntamente com os juros devidos (o que perfaz um montante total de 9 400 milhões de HUF ou 34 300 000 EUR), foram convertidos em títulos de capital social da Malév e as garantias subjacentes foram liberadas.
II.4.4. Setembro de 2010: novo aumento de capital e novo empréstimo participativo
41)
Em 24 de setembro de 2010, a MNV procedeu também a um aumento de capital da Malév, injetando um montante adicional de 5 300 milhões de HUF (19 300 000 EUR) em numerário na empresa. A participação da MNV (ou seja, do Estado) na Malév subiu, assim, para 96,5 %.
42)
Na mesma data, o Estado concedeu à Malév um novo empréstimo participativo de 5 700 000 000 HUF (20 800 000 EUR), a três anos e à taxa de juro de 9,97 %. O primeiro pagamento de juros era devido seis meses a contar da data de desembolso e o reembolso do capital far-se-ia por uma prestação única na data de vencimento. As hipotecas da aeronave HA-LNA CRJ, de outros ativos com um valor de cerca de 1 800 milhões de HUF, bem como a penhora das receitas do tráfego internacional e nacional IATA constituíam as garantias.
III. RESUMO DAS MEDIDAS EXAMINADAS
43)
Na decisão de abertura do processo, a Comissão interrogava-se quanto à natureza de auxílio estatal, na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, das medidas seguintes:
-
Medida 1: transferência para a MAVA (propriedade do Estado), em 31 de dezembro de 2007, de um empréstimo concedido em 2003 à Malév pelo MFB, um banco de desenvolvimento propriedade do Estado a 100 %, no valor de 76 milhões de EUR, juntamente com alguns ativos da Malév. O prazo de vencimento do empréstimo foi prorrogado para 2017.
-
Medida 2: disponibilização de uma «linha de crédito» no valor de 4 300 milhões de HUF por um ano, no contexto da compra (não concretizada) pela MNV da filial Malév GH que, de acordo com as autoridades húngaras, era uma empresa financeiramente sólida. Apesar de a transação não se ter concretizado, este adiantamento sobre o preço de compra não foi reembolsado.
-
Medida 3: diferimento de pagamentos pendentes ao fisco e à segurança social, entre janeiro de 2007 e março de 2010. Em março de 2010, a dívida da Malév a ambas as entidades elevava-se a 13 700 milhões de HUF.
-
Medida 4: aumento de capital pela MNV em fevereiro de 2010, no montante de 25 400 milhões de HUF, realizado em parte por uma injecção de 20 700 milhões de HUF (77 milhões de EUR) e em parte por conversão, em títulos de capital social, da dívida representada pelos adiantamentos para aquisição da Malév GH (vide medida 2) acrescidos dos juros devidos, no valor total de 4 700 milhões de HUF. (Também a Airbridge procedeu à conversão, em títulos de capital social, da dívida de 1 500 milhões de HUF.)
-
Medida 5: três empréstimos participativos da MNV à Malév, entre maio e agosto de 2010, num total de 9 200 milhões de HUF, à taxa de juro de 9,97 % e com reembolso do capital por uma prestação única na data de vencimento (três anos para todas as frações). Para as duas primeiras frações, no montante total de 3 500 milhões de HUF (13 milhões de EUR), servia de garantia a hipoteca da filial Malév GH e para a terceira fração, no montante de 5 700 milhões de HUF (21 milhões de EUR), a hipoteca de uma aeronave (HA-LNA, um jato CRJ).
-
Medida 6: conversão, em setembro de 2010, destes empréstimos participativos (juntamente com os respetivos juros) em títulos de capital social no valor de 9 400 milhões de HUF.
-
Medida 7: novo aumento de capital, em setembro de 2010, mediante uma entrada de 5 300 milhões de HUF em numerário. A participação do Estado subiu para 96,5 %.
-
Medida 8: novo empréstimo participativo, em setembro de 2010, no montante de 5 700 milhões de HUF, à taxa de juro de 9,97 % e com reembolso do capital por uma prestação única na data de vencimento. As garantias eram as hipotecas da aeronave HA-LNA CRJ, atrás referida, e a penhora das receitas do tráfego internacional e nacional IATA.
44)
Na decisão de abertura do processo, a Comissão questionava também a compatibilidade destas medidas, enquanto auxílio estatal na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, com o mercado interno, à luz das exceções consagradas no TFUE e, em especial, das Orientações omunitárias relativas aos auxílios estatais de emergência e à reestruturação a empresas em dificuldade (12) (a seguir, «as Orientações em matéria de emergência e reestruturação»).
IV. OBSERVAÇÕES DA HUNGRIA
45)
Nas observações que apresentaram a respeito da decisão de abertura do processo, as autoridades húngaras evocam os factos descritos atrás e expõem em maior detalhe as razões que conduziram às dificuldades da companhia aérea. Confirmam igualmente que a Malév pode ser considerada uma empresa em dificuldade «permanente», na aceção das Orientações em matéria de emergência e reestruturação, pelo menos desde a segunda metade de 2006.
46)
Anteriormente à abertura formal do processo, as autoridades húngaras tinham alegado, em termos globais, a conformidade de todas as medidas com o princípio do investidor numa economia de mercado e com o princípio do credor numa economia de mercado.
47)
No que respeita às medidas que acompanhavam a venda da Malév à Airbridge, as autoridades húngaras defendiam a sua compatibilidade com o mercado, dada a garantia prestada pela transferência do empréstimo para a MAVA. Quanto à venda, gorada, da Malév GH, nenhuma vantagem tinha sido conferida à Malév, uma vez que o reembolso, ainda que atrasado, do preço de venda estava devidamente garantido e se haviam calculado os juros conexos. No que respeita ao diferimento do pagamento de impostos, além de esta ser uma medida de natureza geral, os montantes em causa estavam cobertos por uma garantia e haviam sido aplicados os juros de mora e as penalizações prescritas. Quanto à renacionalização, as autoridades húngaras afirmavam que teriam podido executar os seus créditos sobre a Malév, mas que isso levaria à falência e liquidação da empresa, e sustentavam que, a terem-no feito, teriam recuperado apenas uma pequena fração dos créditos (além da fração coberta pela garantia do VEB mencionada no ponto 20) e que as consequências para a economia nacional teriam sido muito negativas (13).
48)
Em relação aos empréstimos participativos e à sua subsequente conversão em títulos de capital social da Malév, as autoridades húngaras defendem que estas operações não conferiram qualquer vantagem à Malév, uma vez que os empréstimos estavam totalmente garantidos por ativos, que as taxas de juro aplicadas eram as do mercado e que a conversão em títulos incorporava os juros devidos.
49)
As autoridades húngaras não apresentaram quaisquer novos elementos de informação posteriormente à decisão de abertura do processo. De facto, as suas observações a respeito da decisão não contêm elementos novos que sustentem a alegação de que as medidas em apreço não constituem auxílio, nem dados que demonstrem a compatibilidade das referidas medidas com o mercado interno e, em particular, com as Orientações em matéria de emergência e reestruturação.
V. OBSERVAÇÕES DE TERCEIROS INTERESSADOS
50)
Apresentaram observações dois concorrentes (vide ponto 10), ambos favoráveis à abertura do processo.
51)
Segundo o concorrente que requereu o anonimato, havia investidores privados interessados em adquirir uma participação de controlo na Malév, o que demonstraria estarem disponíveis opções viáveis em alternativa à renacionalização da Malév em 2010.
52)
A Wizz Air estima em 27 milhões de EUR, no máximo, o valor de mercado agregado dos ativos transferidos para a MAVA juntamente com o empréstimo do MFB (medida 1), incluindo a marca «Malév», a conduta de querosene e a aeronave B767, ou seja, um valor substancialmente inferior ao do empréstimo. Considera, portanto, que esta operação não se efetuou em condições normais de mercado e conferiu uma vantagem significativa à Malév.
53)
Relativamente ao diferimento do pagamento de impostos (medida 3), a Air Wizz argumenta que nenhuma empresa privada que se encontrasse na mesma situação financeira da Malév poderia beneficiar automatica ou excecionalmente de tal medida, ao abrigo da legislação da Hungria.
VI. COMENTÁRIOS DA HUNGRIA ÀS OBSERVAÇÕES DOS TERCEIROS INTERESSADOS
54)
Após prorrogação do prazo de resposta, as autoridades húngaras transmitiram em 5 de setembro de 2011 os seus comentários às observações dos terceiros. As autoridades húngaras mantêm a sua posição de que as medidas anteriores são compatíveis com o princípio do investidor numa economia de mercado (vide ponto 59) e não constituem, portanto, auxílio estatal. No seu entender, a natureza das medidas em apreço, i.e. não constituírem auxílio estatal, não é afetada pelo facto de lhes estarem subjacentes objetivos de política pública.
55)
As autoridades húngaras sustentam que não havia opções viáveis e que só a renacionalização lhes garantia o pleno controlo operacional da Malév, possibilitando que a companhia aérea de bandeira levasse a bom termo o processo de reestruturação que iniciara em 2007 a fim de garantir o seu sucesso comercial. No que respeita à medida 1, as autoridades húngaras consideram que o valor dos ativos correspondia ao valor do empréstimo; quanto à medida 3, afirmam que o fisco tratou a Malév como trataria qualquer outro sujeito passivo em idêntica situação.
VII. EXISTÊNCIA DE AUXÍLIO NA ACEPÇÃO DO ARTIGO 107.O, N.O 1, DO TFUE
VII.1. Generalidades
56)
Para determinar se as medidas em apreço constituem auxílio estatal, a Comissão tem de avaliar se preenchem os critérios cumulativos enunciados no artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. Esta disposição estabelece que «[s]salvo disposição em contrário dos Tratados, são incompatíveis com o mercado interno, na medida em que afetem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados-Membros ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções.»
57)
A Comissão analisa seguidamente, à luz dessa disposição, se as medidas controvertidas em favor da Malév constituem auxílio estatal.
58)
À luz dos critérios cumulativos de auxílio estatal, a incidência negativa nas trocas comerciais e a distorção da concorrência são inegáveis, no caso em apreço, e não foram sequer contestadas pelas autoridades húngaras. A Malév concorre com outras companhias aéreas da União Europeia, em especial desde que entrou em vigor, a 1 de janeiro de 1993, a terceira fase da liberalização do sector do transporte aéreo («terceiro pacote») (14). As medidas em questão permitiram que a Malév continuasse a exercer a sua atividade sem ter de enfrentar, como os outros concorrentes, as consequências que normalmente decorreriam dos seus maus resultados financeiros.
59)
No que respeita à utilização de recursos do Estado e à imputabilidade das medidas, não houve contestação por parte das autoridades húngaras. A APEH é a administração fiscal húngara e, como tal, está claramente sob a tutela do Estado. A MNV é a holding gestora das participações sociais do Estado. As suas funções são estabelecidas no mais importante quadro normativo, a lei dos ativos do Estado, e executa as decisões do governo e do ministro da tutela. A MAVA é também ela detida a 100 % pelo Estado (via a MNV) e constitui - como indicam as próprias autoridades húngaras - uma «emanação do Estado húngaro».
60)
O aspeto da seletividade não foi contestado pelas autoridades húngaras, exceção feita à medida 3 (diferimento do pagamento de impostos). As medidas favoreciam uma única empresa, a Malév.
61)
Avalia-se seguidamente se as medidas em apreço conferem uma vantagem económica à Malév.
62)
A Comissão assinala que, de acordo com os princípios bem assentes do direito comunitário, a disponibilização de capital adicional a uma empresa em condições mais favoráveis que as condições normais de mercado poderá cair sob a alçada do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, já que teria por efeito favorecer essa empresa, na acepção do referido artigo. Para determinar se tal vantagem é efetivamente conferida, a Comissão aplica o «princípio do investidor numa economia de mercado». Segundo este princípio, se, em circunstâncias similares, «um investidor privado em condições normais de uma economia de mercado (…), com uma dimensão que possa ser comparada à dos organismos que gerem o sector público, [fosse] levado a injetar os capitais em questão», não haveria auxílio estatal. A Comissão terá, portanto, de averiguar «se um investidor privado teria realizado a operação em causa nas mesmas condições» (15). O comportamento do hipotético investidor privado é o de um investidor prudente (16) cujo desejo de maximização do lucro é contrabalançado por alguma prudência quanto ao nível de risco aceitável para uma determinada taxa de rendibilidade (17).
63)
Segundo a jurisprudência dos tribunais europeus, embora o comportamento do investidor privado, com o qual se deve comparar a intervenção do investidor público que prossegue objetivos de política económica, não tenha de ser o de um investidor normal que coloca os seus capitais com vista à sua rentabilização a mais ou menos curto prazo, deve, pelo menos, ser o de uma holding privada ou de um grupo privado de empresas que prossiga uma política estrutural, global ou sectorial, orientado por perspectivas de rentabilidade a mais longo prazo (18).
64)
Acresce que «a comparação entre os comportamentos dos investidores público e privado deve ser estabelecida relativamente à atitude que, no momento da operação em causa, teria um investidor privado, à luz das informações disponíveis e das evoluções previsíveis nesse momento» (19).
65)
A análise e a avaliação da Comissão devem incluir «todos os elementos pertinentes da operação controvertida e do seu contexto», o que compreende a situação financeira da empresa beneficiária e o mercado em causa. Com base nas considerações anteriores, a questão principal que a Comissão quer explorar é a de a empresa ficar ou não a beneficiar de «uma vantagem económica que não teria obtido em condições normais de mercado» (20).
66)
A Comissão observa ainda que, de acordo com a jurisprudência assente, o princípio do investidor numa economia de mercado é igualmente aplicável aos empréstimos. Ao aplicar este princípio à concessão de um empréstimo, importa perguntar se um investidor privado teria concedido o empréstimo nas condições em que este foi efetivamente concedido ao beneficiário (21).
VII.2. Avaliação das medidas no seu conjunto
67)
Conforme indicado na decisão de abertura do processo, o acórdão BP Chemicals (22) é relevante para a avaliação do caso em apreço. A Comissão considera, com efeito, que as medidas não são autónomas, antes têm um nexo dado pela sua cronologia e finalidade e pela situação financeira da Malév, uma vez que todas visam salvar a companhia aérea e acudir às necessidades de liquidez e aos problemas de subcapitalização decorrentes dos prejuízos sofridos pela empresa. De facto, as autoridades húngaras argumentam, nas suas observações a respeito da decisão, que as diferentes etapas do «processo» são «indissociáveis» e que todas as medidas tinham em vista um objetivo, o de encontrar um investidor estratégico para assegurar a continuidade da companhia aérea.
68)
As informações e argumentos das autoridades húngaras deixam claro que as medidas tomadas pela Hungria em favor da Malév são motivadas por considerações de política pública, e não de rendibilidade futura da empresa. As autoridades húngaras assinalaram em várias ocasiões o fracasso da operação de privatização e a importância da Malév para a economia nacional. Reconheceram que, ao decidir das medidas, o Estado entrara em linha de conta com «a relevância da companhia aérea para as infraestruturas nacionais, o mercado de trabalho e os interesses dos fornecedores». Salientaram também que a nenhum investidor privado interessaria adquirir a companhia aérea na sua situação actual. A Comissão tem, pois, de partir do princípio de que nenhum investidor privado teria agido, em circunstâncias semelhantes, como agiu o governo húngaro ao decidir das medidas. Relembra ainda que, segundo o Tribunal de Justiça no acórdão Boch, «convém nomeadamente apreciar se, em circunstâncias similares, um sócio privado, baseando-se nas possibilidades de rentabilidade previsíveis, abstraindo de qualquer consideração de caráter social ou de política regional ou sectorial, teria procedido a tal entrada de capital» (23).
69)
Vistos os maus resultados financeiros registados pela Malév durante um longo período (vide quadro 1 e pontos 103 e 104) e a alegação das autoridades húngaras de que a companhia aérea se encontra em dificuldade permanente desde pelo menos 2006, só seria de esperar um retorno aceitável para um investidor privado se a empresa fosse objeto de uma reestruturação drástica. Contudo, nunca as autoridades húngaras nem a Malév demonstraram estar subjacente a qualquer das medidas em apreço um plano de reestruturação.
70)
Com base no que precede, a Comissão considera que as medidas 1 a 8, no seu conjunto, não são compatíveis com o princípio do investidor numa economia de mercado. A avaliação das medidas uma a uma confirma esta conclusão.
VII.3. Avaliação das medidas uma a uma
VII.3.1. Medida 1
71)
De acordo com as autoridades húngaras, a MAVA tem uma única função, a de assumir a propriedade de determinados ativos anteriormente pertencentes à Malév e atuar como «veículo para determinadas transações entre a Malév e o MFB». A MAVA foi criada exclusivamente com esse propósito.
72)
No que diz respeito à dívida de 76 milhões de EUR transferida para a MAVA, ela tem origem no contrato de empréstimo de 2003 entre a Malév e o MFB. O empréstimo devia ser reembolsado por uma prestação única na data de vencimento e estar coberto por uma garantia do Estado. Este empréstimo de 2003 fazia parte da lista de medidas de auxílio existentes constante do Tratado de Adesão (24). Contudo, na transferência de 2007, o prazo de vencimento do empréstimo foi prorrogado para 2017. Por conseguinte, a partir de 2007, a medida em apreço deixou de poder ser considerada um auxílio existente. Com efeito, a prorrogação de uma medida de auxílio constitui um regime de auxílio novo, tal como estabelecido no artigo 4.o, n.o 2, alínea b), do Regulamento n.o 794/2004 da Comissão (25).
73)
A investigação revelou que esta operação (ou seja, o prolongamento do prazo de vencimento da dívida, a criação da MAVA e a transferência para esta da dívida e dos ativos, bem como o contrato de locação financeira) visava apenas a reestruturação da dívida da Malév, tendo as próprias autoridades húngaras admitido que a criação da MAVA não tivera em vista fins lucrativos. Em resultado desta operação, a dívida (juntamente com os ativos) foi expurgada do balanço da Malév.
74)
O argumento das autoridades húngaras de que as obrigações financeiras assumidas pela Malév e pela Airbridge eram suficientes para cobrir os custos da MAVA não é aceitável para efeitos de demonstrar a compatibilidade da operação com o mercado interno, já que nenhum operador privado teria incentivos para agir da mesma forma. No que respeita às garantias prestadas, estas destinavam-se a possibilitar que a MAVA saldasse a dívida no prazo de vencimento do empréstimo, ou seja, em 2017 (26). Nenhum investidor privado teria assumido tal risco, ou seja, adquirir ativos de valor futuro incerto contra uma obrigação de pagamento definida.
75)
Embora as autoridades húngaras tenham fornecido avaliações (27) bastante exaustivas para a aeronave B767 (28) e a conduta de querosene (29), a avaliação (pelo método dos fluxos de tesouraria atualizados) respeitante à marca «Malév» (56 000 000 EUR) parece ser circular e altamente dependente do desempenho da companhia aérea, pelo que o seu resultado, especialmente tendo em conta a situação e o desempenho da empresa, não pode ser considerado o valor objetivo da marca. Visto que o Estado estava ciente da probabilidade de a Malév não poder satisfazer as suas obrigações de pagamento de royalties, o método dos fluxos de tesouraria atualizados deveria ter resultado num valor nulo. No quadro desta estrutura contratual específica, o valor da marca não pode, portanto, ser aceite como garantia suficiente.
76)
As partes contratantes estavam certamente cientes de que a Malév, que já em 2007 se encontrava em dificuldade, não tinha condições para satisfazer de forma suficiente as suas obrigações de pagamento de royalties. De facto, na sequência desta operação, o pagamento pela Malév dos direitos de utilização da marca não poderia cobrir os «custos» da MAVA (ou seja, o pagamento de juros ao MFB). A MAVA nunca tomou medidas para executar os pagamentos pendentes.
77)
A garantia de 32 milhões de EUR do VEB destinava-se, quanto a ela, a cobrir não só o capital, mas também o pagamento regular dos juros devidos pela MAVA ao MFB.
78)
Neste contexto, e dado não se ter transferido para a MAVA qualquer equivalente adequado, a eliminação da dívida do balanço da Malév tem ser considerada uma vantagem conferida à empresa.
VII.3.2. Medida 2
79)
No que diz respeito ao adiantamento da MNV pela venda (gorada) da Malév GH, esta última tinha, em 2009, de acordo com a avaliação do perito apresentada pelas autoridades húngaras, um valor líquido de 1 600 milhões de HUF e um valor de mercado estimado de 3 500 milhões de HUF. De facto, em janeiro de 2009, a MNV adiantou à Malév 1 600 milhões de HUF. Este adiantamento era garantido pela hipoteca do jato HA-LNA CRJ (valor de mercado estimado de 1 800 milhões de HUF). Em fevereiro de 2009, o contrato-promessa de compra e venda foi alterado e a MNV adiantou um montante suplementar de 2 700 milhões de HUF (total: 4 300 milhões de HUF), garantido por uma segunda hipoteca da mesma aeronave.
80)
Nas suas observações a respeito da decisão de abertura do processo, as autoridades húngaras admitem que o adiantamento se destinava, de facto, a assegurar a liquidez da Malév durante a fase de negociação da renacionalização.
81)
Nos termos do contrato-promessa de compra e venda, essa verba seria devida de imediato (no prazo de dois dias úteis) caso a transação não se concretizasse. No entanto, a MNV nada fez para a reaver depois de ter renunciado ao negócio em julho de 2009. Os juros ex post foram apenas imputados (mas nunca pagos) quando a dívida foi convertida em títulos de capital social em 2010. A Malév teve assim à sua disposição, gratuitamente, este crédito de tesouraria.
82)
No entender da Comissão, a medida em apreço confere à Malév uma vantagem, na medida em que o reembolso do adiantamento não foi executado uma vez vencido o prazo em Julho de 2009. Acresce que já antes fora conferida uma vantagem, ou seja, no momento em que o contrato-promessa de compra e venda foi alterado (fevereiro de 2009) e o adiantamento reforçado (acima do valor de mercado estimado da empresa) sem garantias suficientes.
VII.3.3. Medida 3
83)
Relativamente ao diferimento repetido do pagamento de impostos e contribuições sociais, autorizado pela administração fiscal, a Comissão assinala ser manifesto, com base nas informações fornecidas pelas autoridades húngaras, que a Malév o solicitara em doze ocasiões (para diferentes pagamentos), no período 2006-2007, e que a administração o autorizara em cada caso. Nos termos da legislação húngara, a concessão de tais diferimentos é discricionária e poderia, portanto, ter sido negada. A medida em apreço deve, por conseguinte, ser considerada seletiva (30).
84)
Até Julho de 2008, foram cobrados, e pagos pela Malév nos prazos estipulados, os juros de lei. A administração fiscal justifica as suas decisões pela situação difícil da Malév e pela reestruturação (então) prevista.
85)
A partir de Julho de 2008, todavia, a Malév cessou os pagamentos respeitantes aos impostos e contribuições sociais e aos juros de mora (excetuando um pagamento parcial, em dezembro de 2008), mas a administração fiscal nada fez para que esta dívida fosse saldada. Autorizou-se, aliás, o reescalonamento de outros pagamentos, muito embora a Malév tivesse faltado aos compromissos assumidos. A partir de abril de 2009, já nem sequer foi reescalonada a liquidação dos passivos fiscal e social pendentes desde essa altura (ou seja, não contando com os pagamentos anteriores em atraso), nem a APEH tomou medidas no sentido de executar nem que fosse uma fração da dívida total.
86)
A Comissão considera que nenhum credor privado teria agido como o Estado húngaro. De facto, nunca foram tomadas medidas concretas, desde julho de 2008, para executar a dívida. Além disso, a situação financeira da empresa, apesar de algumas medidas de reestruturação, manteve-se muito débil (vide quadro 1), havendo poucas ou nenhumas perspetivas de regresso à rendibilidade. Em idênticas circunstâncias, um credor privado teria cuidado de fazer cumprir os compromissos de pagamento assumidos e nunca aceitaria um segundo reescalonamento depois de a Malév ter ficado em falta em relação ao primeiro.
87)
Por conseguinte, desde julho de 2008, pelo menos, a sistemática inexecução dos passivos fiscal e social da Malév pela administração fiscal e os reescalonamentos subsequentes conferiram uma vantagem à empresa.
VII.3.4. Medida 4
88)
No que respeita ao aumento de capital de Fevereiro de 2010, com o qual o Estado renacionalizou a companhia aérea, na qual não tinha qualquer participação desde a privatização, o facto mais marcante é que, embora 99,95 % do capital da Malév tenha sido alienado em 2007 a um preço equivalente de cerca de 740 000 EUR, em 2010 o Estado pagou de facto um preço equivalente de 94 milhões de EUR por uma participação de 94,6 % (por meio do aumento de capital, realizado, em parte, pela injeção de 20 700 milhões de HUF de capital novo e, em parte, por conversão em títulos de capital social da dívida correspondente ao adiantamento de 4 700 milhões de HUF pago para aquisição da Malév GH), ou seja, 127 vezes o preço de venda original. Este comportamento do Estado, especialmente tendo em conta que, entretanto, a companhia aérea acumulara prejuízos e continuava com uma situação líquida negativa e que não havia nenhum plano de reestruturação credível, não é compatível com o mercado. De facto, as próprias autoridades húngaras reconheceram que a Malév se encontra em «dificuldade permanente» e que no início de 2010 nenhum investidor privado se mostrava interessado em adquirir a empresa.
89)
Embora o aumento de capital ascendesse a 25 400 milhões de HUF (ou seja, o montante pago pelo Estado húngaro para adquirir 94,6 % da companhia aérea), a Malév tinha, à data da operação de conversão, uma situação líquida negativa de 41 mil milhões de HUF (152 milhões de EUR), prejuízos acumulados no montante de 51 mil milhões de HUF (189 milhões de EUR) e uma dívida total de 75 mil milhões de HUF (278 milhões de EUR) (31). De acordo com as contas financeiras de 2010, no início desse ano os problemas de financiamento da transportadora aérea eram graves, a dívida atingia níveis dramáticos e não havia praticamente fontes de financiamento, nem estava disponível financiamento comercial por falta de um acionista estratégico. De facto, a companhia aérea é deficitária pelo menos desde 2003, sem qualquer perspetiva realista de regresso à viabilidade, e nem mesmo o acionista privado conseguiu sanar a situação da empresa. Num tal contexto, era claro que o aumento de capital não seria suficiente para reviabilizar a empresa e que, após a renacionalização, a Malév continuaria a necessitar de capital e liquidez meramente para se manter à tona.
90)
Quanto ao argumento das autoridades húngaras de que a renacionalização da Malév onerava menos o Estado do que a execução dos créditos deste sobre a empresa, a Comissão observa que, como reconhecem as próprias autoridades húngaras, em caso de falência o Estado húngaro teria recuperado uma fracção muito pequena dos seus créditos, para além da coberta pela garantia do VEB (na realidade, à data da transação, a situação líquida era negativa). Mesmo assim, o Estado decidiu manter a companhia aérea em atividade, convertendo o seu crédito e injetando 20 700 milhões de HUF (cerca de 77 milhões de EUR) de capital novo. Nenhum investidor privado teria arcado com este novo ónus financeiro numa situação análoga, sobretudo na falta de perspetivas realistas de regresso da empresa à viabilidade.
91)
A Comissão observa ainda que, em simultâneo com o aumento de capital da Malév pelo Estado húngaro, a Airbridge (e indiretamente o VEB) converteu em títulos de capital social o seu crédito de 1 400 milhões de HUF. Contudo, este montante corresponde a apenas 5 % do capital novo e o Estado, além da conversão da dívida, contribuiu também com um montante considerável de capital novo. De facto, a injeção de capital novo representou 77 % do aumento de capital. Atendendo, além disso, às más condições financeiras da Malév, a probabilidade de a Airbridge reaver o montante referido era muito baixa, para não dizer inexistente. Por conseguinte, o comportamento que a entidade privada teria no caso em apreço é materialmente diferente do assumido pelo Estado húngaro, pelo que não se pode considerar que o Estado agiu como um investidor privado.
Quadro 2
Aumento de capital de 2010
Participante no aumento de capital
Participação (mil milhões de HUF)
Tipo de participação
Percentagem de participação
MNV
20,7
capital novo
77 %
MNV
4,7
conversão de dívida em títulos de capital social
18 %
Airbridge/VEB
1,4
conversão de dívida em títulos de capital social
5 %
TOTAL
26,8
100 %
92)
Com base no que precede, a Comissão conclui que, nessas circunstâncias, a renacionalização da Malév em Fevereiro de 2010, por meio do aumento de capital, conferiu uma vantagem à empresa.
VII.3.5. Medidas 5 a 8
93)
Relativamente às medidas pós-renacionalização, é evidente que os empréstimos participativos e as injeções de capital se destinavam a financiar a exploração corente da Malév e a evitar que a insolvência iminente da empresa se concretizasse. O Estado tomou, assim, estas medidas com o mesmo objectivo: manter a Malév em atividade. Elas estão também estreitamente ligadas pela sua cronologia, visto terem sido tomadas a intervalos muito curtos (ou seja, de maio a setembro de 2010). Por conseguinte, a Comissão considera, em sintonia com o acórdão BP Chemicals, que estes empréstimos participativos não podem ser avaliados à luz do princípio do investidor numa economia de mercado nem, em particular, à luz da comunicação relativa às taxas de referência (32), uma vez que estão todos directamente ligados à medida 4 e que, portanto, a sua natureza de auxílio estatal não pode ser avaliada de forma isolada.
94)
Das informações prestadas pelas autoridades húngaras ressalta claramente que nenhum operador privado estava disposto a financiar a Malév e que as únicas fontes de financiamento da empresa eram os créditos dos fornecedores e a liquidez disponibilizada pelo Estado. No momento em que concedeu os empréstimos, o Estado húngaro não podia realisticamente esperar que a Malév conseguisse pagar os juros devidos e reembolsar o empréstimo. Além disso, é também duvidoso que um credor privado assumisse o risco de conceder a uma empresa em situação comparável à da Malév (ou seja, em dificuldade permanente) um empréstimo a reembolsar numa prestação única na data de vencimento. Por último, tendo em conta o historial da empresa face ao Estado credor (por exemplo, o não reembolso do adiantamento para aquisição da Malév GH, os repetidos diferimentos do pagamento de impostos e os pagamentos em falta), nem o Estado nem nenhum outro investidor poderia realisticamente esperar que a Malév cumprisse as suas obrigações.
95)
Por outro lado, mesmo à luz da comunicação relativa às taxas de referência, as taxas de juro fixadas e as garantias acordadas não seriam suficientes para excluir a existência de auxílio estatal. A taxa de juro fixada era de 9,97 %, ao passo que a taxa de referência em forintes no momento do empréstimo era 5,97 %. Uma majoração de uns meros 400 pontos sobre a taxa de base é insuficiente, tendo em conta o desempenho e a situação financeira passados da Malév (continuamente à beira da falência). No que diz respeito à cobertura dos empréstimos por garantias, o valor de mercado da Malév GH (3 500 milhões de HUF) em caso de falência da Malév é questionável, dado que esta era o principal parceiro da atividade de assistência em escala: em 2009, 63 % dos rendimentos foram gerados pela Malév. Assim, pelo menos a curto prazo, o desempenho económico da Malév GH dependia da existência da Malév e o seu valor de mercado teria, assim, diminuído substancialmente em caso de falência desta última.
96)
Na falta de um plano de reestruturação credível, era claro desde o início que nem os empréstimos nem o aumento de capital permitiriam a recuperação da empresa, que continuava a estar numa situação crítica e com um valor de mercado igual a zero. Assim, as medidas equivalem na prática a uma subvenção direta, já que não havia qualquer perspetiva de o Estado recuperar os fundos «investidos».
97)
A Comissão considera, por conseguinte, que as medidas 5 a 8 conferiram uma vantagem à Malév.
VII.4. Conclusão quanto à existência de auxílio estatal
98)
Segundo a avaliação que precede, todas as medidas em apreço (1 a 8) conferem vantagens à Malév, estando na sua base recursos estatais.
99)
Acresce ser a Malév uma companhia aérea e, como tal, uma empresa. Esta empresa concorre com companhias aéreas que não beneficiam da mesma vantagem. Por conseguinte, as medidas falseiam a concorrência. Além disso, a empresa opera num sector (a aviação) em que se efetuam trocas comerciais entre os Estados-Membros: o critério de serem afetadas as trocas comerciais na União está, assim, também preenchido.
100)
Por último, as medidas são específicas e seletivas, na medida em que favorecem uma única empresa (a Malév).
101)
Tendo em conta os argumentos expostos, a Comissão conclui que as medidas 1 a 8 preenchem os critérios consagrados no artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. Em tais circunstâncias, têm de ser consideradas auxílio estatal na acepção dessa disposição.
VII.5. Compatibilidade do auxílio com o mercado interno
102)
O artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE prevê derrogações à regra geral da incompatibilidade dos auxílios estatais com o mercado interno, enunciada no artigo 107.o, n.o 1.
103)
No entender da Comissão, a Malév encontra-se em dificuldade permanente desde pelo menos 2006, é deficitária desde pelo menos 2003 (ver quadro 1) e o seu capital próprio era negativo já em 2006 (figura 1). As próprias autoridades húngaras confirmaram que a companhia aérea enfrenta dificuldades permanentes e reunia condições para um processo de insolvência desde o segundo semestre de 2006, preenchendo, por conseguinte, as condições previstas no ponto 10, alínea c), das Orientações em matéria de emergência e reestruturação. Estas seriam, assim, a única base para determinar a compatibilidade.
104)
No que respeita à elegibilidade e ao princípio do auxílio único, a Comissão salienta que as medidas em apreço não constituem um «processo de reestruturação». A companhia aérea mudou duas vezes de proprietário no período de referência (2007-2010), com a privatização e a renacionalização. Esteve em «reestruturação» contínua, mas sem um plano coerente. Houve, na realidade, algumas iniciativas de redução de custos (dispensa de pessoal e diminuição do número de ligações) após a privatização, mas o custo unitário não diminuiu suficientemente. De acordo com as autoridades húngaras, em 2009 foi adotada uma nova «orientação estratégica», que viria a ser revista pela consultora Roland Berger no contexto da renacionalização. As medidas em apreço são, portanto, medidas de reestruturação distintas, violando, em princípio, ao princípio do auxílio único.
105)
A Comissão observa que, mesmo que a Malév fosse elegível para auxílio ao abrigo das Orientações em matéria de emergência e reestruturação (ou seja, fosse satisfeito o princípio do auxílio único, o que não é o caso), os requisitos para auxílio de emergência e à reestruturação compatível não estariam preenchidos, pelas razões expostas a seguir.
106)
No que respeita aos auxílios de emergência, não estão preenchidos as condições previstas no ponto 25, alíneas a) a e), das Orientações em matéria de emergência e reestruturação. Em especial, as medidas em apreço não se limitam ao mínimo necessário e não está demonstrado que se justificam por razões sociais prementes e que não têm efeitos indiretos negativos, inaceitáveis para outros Estados-Membros. Além disso, a maioria das medidas, com excepção da 5 e da 8, não assume a forma de empréstimo ou garantia.
107)
No que respeita aos auxílios à reestruturação, nenhuma das condições de compatibilidade previstas nas Orientações em matéria de emergência e reestruturaçao está preenchida.
108)
No que se refere em especial aos pontos 34 e 35 das Orientações em matéria de emergência e reestruturação, «restauração da viabilidade a longo prazo», as autoridades húngaras não demonstraram as perspetivas de viabilidade da companhia aérea nem apresentaram um plano de reestruturação consentâneo com os requisitos dos pontos 36 e 37 das Orientações em matéria de emergência e reestruturação.
109)
Além disso, no que se refere ao requisito de «prevenção de distorções indevidas da concorrência» (pontos 38 a 42 das Orientações), a Comissão observa que não foram tomadas medidas compensatórias.
110)
Por último, no respeitante à condição «auxílio limitado ao mínimo necessário» (pontos 43 a 45 das Orientações em matéria de emergência e reestruturação), não houve qualquer contribuição própria.
111)
Tendo em conta o que precede, as medidas 1 a 8, tomadas em benefício da Malév desde 2007, não são compatíveis com as Orientações. Como se destinam a uma empresa em dificuldade, nenhuma outra base de avaliação da compatibilidade pode ser considerada. Por conseguinte, as medidas são incompatíveis com o mercado interno.
VIII. RECUPERAÇÃO
VIII.1. Generalidades
112)
De acordo com o TFUE e com a jurisprudência assente do Tribunal de Justiça, a Comissão é competente para decidir se o Estado-Membro em causa deve suprimir ou modificar um auxílio (33) quando verifica que este é incompatível com o mercado interno. O Tribunal tem também declarado reiteradamente que a obrigação que incumbe ao Estado de suprimir um auxílio considerado incompatível com o mercado interno pela Comissão visa restabelecer a situação anterior (34). Neste contexto, o Tribunal determinou que se considera atingido esse objetivo assim que o beneficiário reembolsa os montantes concedidos através de auxílios ilegais, perdendo assim a vantagem de que tinha beneficiado no mercado relativamente aos seus concorrentes e sendo reposta a situação anterior à concessão do auxílio (35).
113)
Na sequência desta jurisprudência, o artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho (36) estabeleceu que «nas decisões negativas relativas a auxílios ilegais, a Comissão decidirá que o Estado-Membro em causa deve tomar todas as medidas necessárias para recuperar o auxílio do beneficiário».
114)
Assim, uma vez que as medidas em apreço devem ser consideradas auxílios ilegais e incompatíveis com o mercado interno, estes têm de ser recuperados a fim de restabelecer a situação existente no mercado antes da sua concessão. A recuperação deve, portanto, produzir efeitos a partir do momento em que a vantagem é conferida ao beneficiário, ou seja, a data em que o auxílio foi colocado à disposição do beneficiário, e vencer juros até ao reembolso efetivo.
VIII.2. Elemento de auxílio presente nas medidas
VIII.2.1. Medida 1
115)
A Comissão reconhece que a «Malév» tem um certo valor no mercado da aviação, enquanto marca da transportadora nacional húngara em décadas de atividade. Considera, por outro lado, que, dada a estrutura contratual específica, o valor da marca reinvindicado pelas autoridades húngaras não pode ser aceite. O valor objetivo deveria ter-se baseado numa avaliação independente que tivesse também em conta a situação financeira global da Malév.
116)
Com base no que precede, calcula-se que o elemento de auxílio na medida 1 ascenderá a 56 milhões de EUR, ou seja, 76 milhões de EUR menos o valor da conduta de querosene e da aeronave (20 milhões de EUR) e o valor objetivo da marca «Malév» (37). O elemento de auxílio exato deve ser calculado pelas autoridades húngaras. Se estas não apresentarem argumentos convincentes quanto ao valor objetivo da marca no momento da transferência desta para a MAVA, considerar-se-á elemento de auxílio a totalidade do montante de 56 milhões de EUR.
VIII.2.2. Medida 2
117)
Conforme referido atrás, a Comissão considera que esta medida conferiu à Malév uma vantagem, dado o adiantamento não ter sido reembolsado à data de vencimento. Acresce que já antes houvera outra vantagem, designadamente quando o contrato-promessa de compra e venda foi alterado, em fevereiro de 2009, e o adiantamento reforçado (acima do valor de mercado da empresa estimado).
118)
A Comissão conclui que nenhum operador privado teria disponibilizado tal linha de crédito. Com efeito, nenhum operador privado aceitaria pôr esses fundos à disposição da Malév, especialmente a título gratuito e sem prever medidas para os reaver. De facto, nas suas observações à decisão de abertura do processo, as autoridades húngaras reconhecem que o adiantamento se destinava a garantir a sobrevivência da Malév (ver ponto 80). Por conseguinte, o elemento de auxílio é o montante total a que ascendeu a linha de crédito no período em que esteve à disposição do beneficiário: 800 000 000 HUF (diferença entre o «sobrepagamento» pela Malév GH e o valor de mercado desta), entre fevereiro e julho de 2009, e 4 300 000 000 HUF (montante total do adiantamento), entre julho de 2009 e fevereiro de 2010. Para efeitos da recuperação dever-se-á, por conseguinte, ter em conta o facto de o montante ter sido convertido em títulos de capital social em fevereiro de 2010 (ver medida 4, a seguir).
VIII.2.3. Medida 3
119)
Relativamente ao diferimento e à inexecução das obrigações fiscais e sociais, a Comissão considera que toda a dívida da Malév à APEH pendente de julho de 2008 a março de 2010 e não executada constituiu auxílio estatal. Além disso, todos os reescalonamentos autorizados após esta data (julho de 2008) constituem integralmente auxílio estatal. Nada indica, com efeito, que um credor privado teria acedido a tais diferimentos e reescalonamentos. Para efeitos da recuperação dever-se-á ter em conta o facto de os montantes em dívida terem sido pagos em março de 2010.
VIII.2.4. Medida 4
120)
Relativamente ao aumento de capital, a Comissão considera que, dada a situação financeira da Malév, a aparente necessidade de mais apoio depois de injetado o capital e a falta de qualquer perspetiva realista de recuperação dos fundos «investidos», nenhum investidor privado teria posto tais fundos à disposição da Malév. O elemento de auxílio é o capital de 25 400 000 000 HUF injetado, acrescido dos 4 700 000 000 HUF (adiantamento para aquisição Malév GH) convertidos de dívida em títulos de capital social.
VIII.2.5. Medida 5
121)
Quanto aos empréstimos num total de 9 200 milhões de HUF, a Comissão considera, à luz do historial de endividamento e da situação da companhia aérea no momento da concessão dos empréstimos, que o Estado não tinha qualquer razão para esperar ser reembolsado e mesmo que era duvidoso que a Malév conseguisse sequer pagar os juros. De facto, os juros imputados não foram pagos, tendo sido subsequentemente convertidos em títulos de capital social.
122)
A Comissão considera, portanto, que se pode equiparar o empréstimo a uma subvenção direta, pelo que o elemento de auxílio é a totalidade do empréstimo de 9 200 milhões de HUF no período em que esteve à disposição do beneficiário, ou seja, entre o pagamento das frações (maio, junho e julho de 2010, respetivamente) e a conversão do empréstimo em títulos de capital social (setembro de 2010). Os juros devidos mas não pagos deverão incluir-se no elemento de auxílio. Para efeitos da recuperação dever-se-á, assim, ter em conta o facto de o montante ter sido convertido em títulos de capital social em setembro de 2010 (ver medida 6, a seguir).
VIII.2.6. Medida 6
123)
Pelas razões expostas no ponto 120, a Comissão considera que o montante total da dívida convertida em títulos de capital social se pode equiparar a uma subvenção direta e que, por conseguinte, a totalidade dos 9 400 milhões de HUF constitui o elemento de auxílio desde setembro de 2010.
VIII.2.7. Medida 7
124)
Pelas razões expostas no ponto 120, a Comissão considera que o elemento de auxílio desde setembro de 2010 é o capital de 5 300 milhões de HUF injetado.
VIII.2.8. Medida 8
125)
Pelas razões expostas no ponto 120, a Comissão considera que o montante total do empréstimo é equiparável a uma subvenção direta e que, por conseguinte, a totalidade dos 5 700 milhões de HUF constitui o elemento de auxílio desde setembro de 2010.
IX. CONCLUSÃO
126)
À luz do que precede, a Comissão conclui que as medidas 1 a 8 executadas pela Hungria em favor da Malév constituem auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
127)
A Comissão conclui, ainda, que as medidas 1 a 8 são incompatíveis com o mercado interno.
128)
Este auxílio incompatível à Malév deve ser recuperado, conforme indicado na secção VIII.2, a fim de restabelecer a situação existente no mercado antes da sua concessão. Compete às autoridades húngaras calcularem o montante total exato do valor a cobrar, acrescido de juros.
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
As medidas seguintes, tomadas pela Hungria em favor da Malév Hungarian Airlines Zrt., constituem auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE:
a)
Medida 1: transferência para a MAVA (propriedade do Estado), em 31 de dezembro de 2007, de um empréstimo concedido em 2003 à Malév pelo MFB, um banco de desenvolvimento propriedade do Estado a 100 %;
b)
Medida 2: disponibilização de uma «linha de crédito» no valor de 4 300 milhões de HUF por um ano, no contexto da compra (não concretizada) pela MNV da filial Malév GH;
c)
Medida 3: não execução da dívida ao fisco e à segurança social pendente de julho de 2008 a março de 2010 e diferimento de vários pagamentos a estas entidades desde julho de 2008;
d)
Medida 4: aumento de capital pela MNV em fevereiro de 2010, no valor de 25 400 milhões de HUF (realizado em parte por uma injeção de 20 700 milhões de HUF e em parte por conversão, em títulos de capital social, da dívida representada pelo adiantamento de 4 700 milhões de HUF para aquisição da Malév GH);
e)
Medida 5: três empréstimos participativos da MNV à Malév, entre maio e agosto de 2010, num total de 9 200 milhões de HUF acrescido dos juros devidos mas não pagos;
f)
Medida 6: conversão, em setembro de 2010, dos empréstimos participativos (e respetivos juros), referidos no artigo 1.o, alínea e), em títulos de capital social, no valor de 9 400 milhões de HUF;
g)
Medida 7: novo aumento de capital, no valor de 5 300 milhões de HUF, em setembro de 2010;
h)
Medida 8: novo empréstimo participativo em setembro de 2010, no valor de 5 700 milhões de HUF acrescido dos juros devidos mas não pagos.
Artigo 2.o
Os auxílios referidos no artigo 1.o, concedidos ilegalmente pela Hungria à Malév Hungarian Airlines Zrt., em violação do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, são incompatíveis com o mercado interno.
Artigo 3.o
1. A Hungria procederá à recuperação dos auxílios referidos no artigo 1.o junto do beneficiário.
2. Os montantes a recuperar vencem juros desde a data em que foram postos à disposição do beneficiário até à data da sua recuperação efetiva.
3. Os juros devem ser calculados numa base composta, em conformidade com o disposto no Capítulo V do Regulamento (CE) n.o 794/2004.
Artigo 4.o
1. A recuperação dos auxílios a que se refere o artigo 2.o, n.o 3, será imediata e efectiva.
2. A Hungria assegurará a execução da presente decisão no prazo de quatro meses a contar da data da sua notificação.
Artigo 5.o
1. No prazo de dois meses a contar da notificação da presente decisão, a Hungria deve fornecer à Comissão as seguintes informações:
a)
O montante total (capital e juros) a recuperar junto do beneficiário;
b)
A descrição pormenorizada das medidas já adotadas e previstas para dar cumprimento à presente decisão;
c)
Documentos que demonstrem que o beneficiário foi intimado a reembolsar o auxílio.
2. A Hungria manterá a Comissão informada da evolução das medidas nacionais adotadas para dar cumprimento à presente decisão até estar concluída a recuperação dos auxílios a que se refere o artigo 2.o, n.o 3, acrescidos de juros. A simples pedido da Comissão, a Hungria transmitir-lhe-á de imediato informações sobre as medidas já adotadas e previstas para dar cumprimento à decisão. Fornecer-lhe-á também informações pormenorizadas sobre os montantes de auxílio e os juros já recuperados junto do beneficiário.
Artigo 6.o
A Hungria é a destinatária da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 9 de janeiro de 2012.