PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 60/2012
ze dne 16. ledna 2012,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 172/2008 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 17,8 % až 22,7 %. Na šetření, jež vedlo k přijetí tohoto nařízení, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
Dne 30. listopadu 2009 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost o přezkum, kterou podaly společnosti Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. jako vyvážející výrobce a Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s touto společností ve spojení (obě společně dále uvedeny jako „žadatel“), byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Antidumpingová celní sazba platná pro tohoto žadatele na základě jeho dumpingového rozpětí je 22,7 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření zavedena, se změnily, pokud jde o výrobce, a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že v jeho případě k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření. Podle informací uvedených v žádosti o přezkum ze srovnání domácích cen žadatele a jeho vývozních cen do Unie vyplynulo, že dumpingové rozpětí je zjevně podstatně nižší než současná úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(5)
Jelikož Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Oznámení o zahájení přezkumu zveřejnila Komise dne 27. října 2010 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(6)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. ferosilicium pocházející z Ruska, v současné době kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90.
(7)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Rusku a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(8)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(9)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a byly provedeny inspekce na místě v těchto místech:
-
společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále jen „CHEM“), Čeljabinsk, Rusko,
-
společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s. (dále jen „KF“), Kuzněck, Rusko,
a
-
společnost RFA International LP (dále jen „RFAI“) v Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemsko.
1.6 Období šetření
(10)
Šetření probíhalo od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
2.1 Úvod
(11)
Nejprve se podotýká, že podle judikatury soudů EU (4) mají orgány v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření založeného na čl. 11 odst. 3 základního nařízení široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců. V této souvislosti musí orgány prozkoumat argumenty žadatele, proč se okolnosti jeho situace trvale změnily, což má údajně ospravedlnit snížení nebo dokonce zrušení cla.
(12)
Žadatel uvedl, že lze oprávněně říci, že změněné okolnosti jsou trvalé povahy, a tedy úroveň opatření by měla být, pokud jde o žadatele, snížena nebo by opatření měla být úplně zrušena, neboť není pravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti došlo k opakování dumpingového dovozu vůbec nebo v podobné míře, jako byla míra zjištěná při původním šetření.
2.2 K otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny (5)
(13)
Dříve než bude reagováno na různé argumenty žadatele týkající se (údajné) trvalé povahy (údajných) změněných okolností, je užitečné nejprve popsat úvahy orgánů vztahující se k otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření mohl prodávat na trhu EU za dumpingové ceny.
2.2.1 Běžná hodnota
(14)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej obdobného výrobku společností na domácím trhu je reprezentativní.
(15)
U každého typu výrobku prodávaného společností na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na domácím trhu je uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu v období přezkumného šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(16)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto zkoumání proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během každého z období.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného v každém z těchto období.
(19)
Pokud u některého typu výrobku prodávaného touto společností nebylo možno pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(20)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
2.2.2 Vývozní cena
(21)
Vývoz do Unie společnost uskutečňuje prostřednictvím švýcarské pobočky společnosti RFAI, která je s ní ve spojení a jež v období přezkumného šetření plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícímu do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(22)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel se vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(23)
Žadatel tvrdil, že k RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti jednoho hospodářského subjektu, a že tudíž při stanovení vývozních cen by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk RFAI.
(24)
Toto tvrzení nelze přijmout, a to z následujících důvodů:
-
oba vyvážející výrobci mají své vlastní vývozní oddělení,
-
společnost RFAI je silně zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (např. asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.),
-
švýcarská pobočka společnosti RFAI plní veškeré funkce, které běžně plní dovozce ve spojení v EU,
-
společnost RFAI prodává ferosilicium vlastním jménem a na vlastní účet odběratelům, kteří s ní nejsou ve spojení, v EU i jinde,
-
společnost RFAI má vztahy nákupu a prodeje s oběma ruskými výrobci ve spojení, společnostmi KF a CHEM,
-
každá ze společností sestavuje vlastní finanční zprávu a neexistuje konsolidovaná finanční zpráva a
-
každá ze společností podává vlastní daňové přiznání u příslušných orgánů.
Tvrzení, že při zjišťování vývozní ceny by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady a zisk, je proto nutno odmítnout. Připomínky žadatele k této otázce obsažené v odpovědi na konečné informace budou posouzeny dále (bod 2.3).
(25)
Žadatel dále uvedl, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii. V souvislosti s tímto tvrzením šetření stanovilo, že vážený průměr cen dalšího prodeje ferosilicia v Unii se oproti cenám při původním šetření zvýšil a že současné vývozní ceny jsou oproti cenám při původním šetření mnohem vyšší než o 22,7 %. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo je řádně zohledněno v žadatelových cenách dalšího prodeje. V důsledku toho by toto tvrzení žadatele mohlo být přijato a při výpočtu zjištěných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebyl odpočet antidumpingových cel proveden.
2.2.3 Srovnání
(26)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy o přepravní náklady, náklady na pojištění, náklady na terminály, manipulační náklady, náklady na úvěr a poplatky.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Výsledek ukázal existenci dumpingu.
(28)
Za účelem výpočtu dumpingového rozpětí orgány stejně jako v původním šetření konstatovaly, že společnosti CHEM a KF jsou v úzkém spojení. Stejně jako v původním šetření a v souladu s běžnými postupy orgánů bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Pro takový výpočet byla v konečném zjištění použita metoda, kde před určením vážené průměrné míry dumpingu pro celou skupinu byla stanovena výše dumpingu pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce. Je třeba poznamenat, že tato metoda byla odlišná od metody použité v původním šetření, kde byl výpočet výše dumpingu proveden redukcí všech příslušných údajů týkajících se domácího prodeje, nákladů výroby, ziskovosti a prodejů v Unii u výrobních subjektů. Žadatel tvrdil, že použití této metody by odporovalo čl. 11 odst. 9 základního nařízení. I tato otázka bude ještě dále rozvedena (bod 2.3).
2.3 Analýza reakcí na konečné zjištění týkající se dumpingového rozpětí v období přezkumného šetření
(29)
Žadatel podal několik připomínek k určitým aspektům výpočtů, jako jsou náklady výroby, prodejní, režijní a správní náklady, ziskové rozpětí, běžná hodnota a poplatky. Všechny tyto připomínky byly zváženy a případné administrativní chyby byly opraveny. Odpovídajícím způsobem byla upravena i konečná zjištění.
(30)
Žadatel dále požádal, aby Komise vyjádřila výši dumpingu na základě hodnoty CIF, kterou za účelem tohoto šetření určil sám žadatel, přičemž odkazoval na čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tento požadavek byl zdůvodněn tím, že cena, která se oznamuje celním orgánům, je vnitropodniková cena, která by možná byla správnou cenou pro celní účely, avšak tato cena by se neměla používat při výpočtu dumpingu v antidumpingových řízeních. Toto tvrzení je nutno odmítnout, protože rozdíl mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou, tj. výše dumpingu, by měl být vyjádřen na stejném základě, jako je základ, který následně používají celní orgány pro vyměření cla, jež má být vybíráno. A tímto základem je ve skutečnosti hodnota CIF oznámená žadatelem celním orgánům. Tato posledně zmíněná hodnota byla pak použita ve výpočtech.
(31)
Pokud jde o výpočet nákladů výroby, žadatel vyjádřil námitku vůči přístupu Komise, aby při výpočtu běžné hodnoty byla použita průměrná nákupní cena hlavní nákladové položky od dodavatele, který není ve spojení, místo skutečné ceny zaplacené dodavateli ve spojení. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, protože cena účtovaná dodavatelem ve spojení byla výrazně nižší než cena zaplacená za stejnou surovinu nezávislému dodavateli. Tuto cenu proto nelze považovat za běžnou cenu. Následně tento prvek nákladů musel být upraven.
(32)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že při porovnávání vývozních cen s běžnými hodnotami nebylo stejným způsobem zohledněno balné. Tato otázka byla prošetřena a případné administrativní chyby byly opraveny.
(33)
Žadatel též vznesl připomínku k vyloučení vývozních transakcí týkajících se určitého typu výrobku. Prodej tohoto typu výrobku v Unii v období přezkumného šetření představoval méně než 5 % prodejů dotčeného výrobku v Unii. Tato námitka musela být zamítnuta vzhledem k tomu, že na domácím trhu se tento typ výrobku neprodával a nebyla ani poskytnuta konkrétní výše nákladů na jeho výrobu. Jelikož byl tento typ výrobku v období přezkumného šetření vyvážen do Unie v malém množství, bylo tudíž zváženo, že není vhodné vypočítávat běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů jiných typů výrobků, a tedy provádět úpravy o rozdíly ve výrobcích.
(34)
Kromě toho, jak bylo již vysvětleno dříve, žadatel ve své reakci na konečné zjištění podal podrobné připomínky zejména ke dvěma důležitým aspektům výpočtu dumpingového rozpětí, a sice i) k otázce, zda společnosti CHEM, KF a RFAI tvoří jeden hospodářský subjekt (6), a ii) výpočtu individuální výše dumpingu společnosti CHEM na jedné straně a společnosti KF na straně druhé (7).
(35)
Pokud jde o první tvrzení, zejména k bodům předloženým žadatelem v reakci na zveřejnění konečných zjištění, konstatuje se následující.
(36)
Žadatel zopakoval svůj postoj, že oba vyvážející výrobci a obchodní společnost RFAI, která je s nimi ve spojení, jsou v konečném důsledku vlastněny a ovládány stejnými příjemci, a že by tudíž nemohly samostatně rozhodovat, nýbrž se musely řídit pokyny vlastníků žadatele. Uznal všechny prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění, avšak vyslovil nesouhlas s hodnocením orgánů, neboť tyto prvky by neměly mít žádný vliv na to, zda všechny společnosti, CHEM, KF a RFAI, jsou součástí jednoho hospodářského subjektu.
(37)
Orgány tyto připomínky žadatele zamítly. Kritéria, která již byla uvedena výše, tvoří zejména ve svém souhrnu spolehlivý základ ospravedlňující zamítnutí tvrzení žadatele. Všechny tyto prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění nasvědčují takové struktuře skupiny, kde všechny společnosti jsou samostatnými právními subjekty a ve které společnosti KF a CHEM plní v plném rozsahu funkci vyvážejících výrobců (funkce výroby a vývozu) a společnost RFAI působí hlavně jako obchodník/vývozce ve spojení do EU.
(38)
Pokud jde o druhé tvrzení, není nutno v souvislosti s tímto přezkumným šetřením zaujímat k této záležitosti konečný postoj. Vyplývá to z kombinace dvou důvodů. Za prvé, i kdyby toto tvrzení bylo přijato (případně spolu s přijetím tvrzení uvedených ve 29. bodě odůvodnění), závěr by byl přesto takový, že žadatel v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím přibližně ve výši 13 %. Za druhé, jak je vysvětleno dále, v současné době v každém případě neexistuje dostatek důkazů, jež by umožnily považovat toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření za trvalé.
(39)
Výrobní odvětví Unie v reakci na konečné zjištění argumentovalo tím, že v důsledku přezkumného šetření by mělo být clo na výrobky žadatele zvýšeno, protože pokud všechna tvrzení žadatele budou odmítnuta, dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření je vyšší než platné clo. Protože však, jak je vysvětleno dále, neexistuje dostatek důkazů pro to, že došlo k trvalé změně okolností, neexistuje žádné odůvodnění pro změnu cla, a to ani směrem nahoru, ani směrem dolů.
2.4 Analýza otázky, zda došlo k trvalé změně okolností, jež by odůvodňovala snížení nebo zrušení cla
(40)
I přes přijetí určitých tvrzení žadatele, jak uvedeno výše, je nicméně zjištěno, že v období přezkumného šetření stále prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím nejméně ve výši 13 %. Navíc, jak bude dále vysvětleno, v každém případě není dostatek důkazů pro to, aby toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření bylo možno považovat za trvalé.
(41)
Žadatel odůvodnil svou argumentaci, proč došlo k trvalé změně okolností, takto:
(42)
i)
Za prvé, žadatel poukázal na změny ve struktuře vývozu skupiny, což by spolu s průzkumem nových rostoucích trhů přispělo k vyšším vývozním cenám ferosilicia na všech vývozních trzích včetně trhu EU oproti cenám používaným během původního šetření. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy, aby ukázal souvislost mezi novou firemní strukturou, zkoumáním nových rostoucích trhů a vyššími cenami na trhu EU. Existenci takové souvislosti nenaznačily ani výsledky šetření. Naopak, vývozní ceny v období přezkumného šetření byly sice zjevně vyšší oproti cenám zjištěným v období původního šetření, avšak byly mimořádně kolísavé. Například rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší transakční cenou za tunu nejprodávanějšího typu na trhu EU v období přezkumného šetření činil více než 100 %. Podobnou kolísavost bylo možné zaznamenat na domácím trhu, avšak cenový trend na trhu EU byl nesrovnatelný s cenovým trendem na domácím trhu. To platí i pro období 12 měsíců, které předcházelo období přezkumného šetření a které bylo pozorně sledováno v rámci souběžně vedeného řízení o vrácení zaplaceného antidumpingového cla. Ceny vývozu ovšem zjevně pouze následovaly vývoj cen na světových trzích.
(43)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel použil obdobné argumenty. Znovu však nebyly poskytnuty dostatečné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že v tuto chvíli neexistují dostatečné důkazy pro to, že tyto vyšší vývozní ceny žadatele v období přezkumného šetření jsou něčím jiným než důsledkem převažujících tržních cen (zejména cen na trhu EU). Jinými slovy, neexistují dostatečné důkazy pro to, že příčinou těchto vyšších cen byly změny, které provedl žadatel ve své exportní firemní struktuře, a že tudíž lze očekávat, že tyto ceny zůstanou v budoucnu na podobné (nebo vyšší) úrovni. Zejména pokud by se v rozporu s vývody žadatele připustilo, že tato nová struktura zvýší efektivitu celé skupiny, neznamená to, že jeho exportní ceny pro EU budou vysoké a nepovedou k dumpingu.
(44)
ii)
Za druhé, žadatel prohlásil, že jeho vývozní ceny na jiných trzích odpovídaly cenám, za které prodával do Unie, nebo byly ještě vyšší. Do zlepšení dodávek na jiné trhy byly vloženy značné investice. Snížení nebo zrušení antidumpingových opatření vůči žadateli by tak nevytvořilo pobídku ke zvýšení vývozu do EU a/nebo ke snížení jeho cen.
(45)
Toto tvrzení však nemůže vést ke zrušení nebo zmírnění platných opatření. Podotýká se, že i podle svého vlastního tvrzení žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával za dumpingové ceny. Navíc sám žadatel zdůraznil, že EU zůstává jedním z jeho tradičních trhů. To potvrzuje i skutečnost, že výše prodeje žadatele do EU je stále značná; porovná-li se objem prodeje se spotřebou EU v období původního šetření (8), představoval by významný podíl na trhu (mezi 5 a 20 %, přesné údaje nelze uvést z důvodu jejich důvěrnosti).
(46)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel zopakoval svůj postoj, že nové tržní příležitosti budou spíše na jiných trzích (Indie, Asie a Spojené státy) než v EU. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy na podporu svých tržních strategií. Existence dumpingového rozpětí ještě v období přezkumného šetření, nedostatek údajů o jiných trzích a kolísavost vývozních cen prodeje na mezinárodním trhu - všechny tyto prvky nepodporují toto tvrzení, které je tudíž nutno odmítnout.
(47)
iii)
Za třetí, jedním z nejdůležitějších trhů žadatele je podle jeho názoru ruský domácí trh se svou významnou výrobou oceli a očekává se, že poptávka po podobných výrobcích v Rusku poroste. Domácí a vývozní ceny ferosilicia také porostou mnohem rychleji než cena výroby. Je tedy pravděpodobné, že žadatel dále zvýší svůj prodej na domácím trhu, a to i proto, že podle žadatele jediný další ruský výrobce ferosilicia bude po nedávné změně vlastníka vyrábět převážně pro vlastní spotřebu.
(48)
I za předpokladu, že všechna tato tvrzení jsou pravdivá, zůstává nicméně faktem, že v období přezkumného šetření žadatel prodával za dumpingové ceny se značnou marží a za kolísání cen. Navíc, jak je vysvětleno výše, množství zboží prodaného žadatelem do EU v období přezkumného šetření nenaznačuje, že se z tohoto trhu stahuje nebo že tak v brzké budoucnosti hodlá učinit.
(49)
Ve svých připomínkách ke konečným zjištěním žadatel tvrdil, že jediným argumentem, který Komise v konečných zjištěních uvedla proti závažnosti rostoucí poptávky na domácím trhu, je význam zjištěného dumpingového rozpětí. Žadatel dále trval na tom, že Komise sice uznala mnohé zásadní aspekty týkající se ruského trhu, avšak nevyvozuje z těchto argumentů odpovídající závěr.
(50)
Tato tvrzení je nutné odmítnout. Za prvé, proti tomuto argumentu nehovoří jen zjištění o dumpingu, ale též zjištění o množství. Za druhé orgány konstatují, že Komise nic neuznala a že nebyly poskytnuty žádné průkazné nezávislé údaje na podporu tvrzení, že se očekává růst poptávky po dotčeném výrobku v Rusku a že vývozní ceny této skupiny porostou mnohem rychleji než náklady výroby.
(51)
iv)
Za čtvrté, žadatel poukázal na to, že jeho ruské závody na výrobu ferosilicia pracují již po léta na plnou kapacitu, že nemá v plánu svou celkovou kapacitu výroby ferosilicia v dohledné budoucnosti zvýšit a že neexistují žádné známky o opaku.
(52)
Po finanční krizi roku 2009 však byla zaznamenána významná obnova kapacit a žadatel oznámil rozšíření kapacit o 10-20 % (rozpětí se uvádí z důvodu důvěrnosti) ve srovnání s obdobím před finanční krizí.
(53)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel sdělil, že srovnávání výrobní kapacity v období následujícím po období přezkumného šetření s kapacitou během referenčního období není vhodné, neboť žadatel předpokládal finanční krizi v roce 2009, a proto svou výrobní kapacitu již snížil. Tento argument nelze přijmout; oznámené rozšíření kapacit o 10-20 % lze zaznamenat ve srovnání s rokem 2007 - a nikoli s rokem 2009, kdy kapacity byly na nejnižší úrovni. Navíc finanční krize v roce 2009 nemohla ovlivnit výrobní kapacitu žadatele v roce 2007.
2.5 Závěr: nedostatečné důkazy o trvalé povaze změněných okolností
(54)
Analýza tvrzení žadatele vztahujících se k trvalé povaze změněných okolností, jak bylo shrnuto výše, vedla k závěru, že v současné době neexistují dostatečné důkazy pro to, že nějaké změněné okolnosti jsou trvalé povahy. Zdá se, že vývozní ceny žadatele, a tedy i jeho dumpingové rozpětí, budou pravděpodobně kolísat a budou především následovat vývoj cen na světových trzích. Ačkoli žadatel poukázal na určité změněné okolnosti, nelze z nich usoudit, že chování žadatele v oblasti tvorby cen v období přezkumného šetření je trvalé povahy. Proto byl učiněn závěr, že snížit clo by v tuto chvíli bylo předčasné, a tudíž neopodstatněné.
3. ZÁVAZKY
(55)
Žadatel spolu se svým dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(56)
Šetření ukázalo, že cena výrobku velmi kolísá. Jak již bylo uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že prodejní ceny žadatele v Unii byly během období přezkumného šetření velmi rozdílné. Tento výrobek proto není vhodný pro závazek o pevné ceně. Přestože vývozce navrhl mechanismus indexace, nebylo možné určit srovnání mezi kolísavostí cen konečného výrobku a navrženým zdrojem pro indexaci, zejména proto, že se rovněž týká konečného výrobku a cen, které byly ovlivněny dumpingovým dovozem. Proto se dospělo k závěru, že navrhovaná indexace není vhodná.
(57)
Pokud jde o specifická rizika týkající se společnosti, bylo zjištěno, že riziko křížové kompenzace je z důvodu složité struktury společnosti velmi vysoké: jiné výrobky než dotčený výrobek by mohly být prodávány prostřednictvím obchodníka mimo Unii jiné pobočce ve spojení ve třetí zemi a poté znovu prodávány do Unie.
(58)
Kromě toho, jelikož samotný výrobek existuje v různých kvalitách a dováží se hlavně ve volně ložené formě, pro celní orgány by nebylo možné rozlišit chemickou specifikaci (na kterou se potenciálně vztahují různé minimální dovozní ceny) bez individuální analýzy každé transakce, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná.
(59)
Nabídka podniku byla proto odmítnuta.
4. UKONČENÍ PŘEZKUMU
(60)
Vzhledem ke zjištěním o dumpingu, jakož i vzhledem k tomu, že nebyla prokázána trvalá povaha změněných okolností, se dochází k závěru, že na společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. a společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s ní ve spojení, by se i nadále mělo vztahovat clo ve výši stanovené v základním nařízení, tj. ve výši 22,7 %,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se k dovozu ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska, zahájený podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukončuje beze změny úrovně platných antidumpingových opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2012.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 60/2012 DO CONSELHO
de 16 de janeiro de 2012
que encerra o reexame intercalar parcial por força do artigo 11.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 das medidas anti-dumping aplicáveis às importações de ferrossilício originário, nomeadamente, da Rússia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 11.o, n.o 3,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia, apresentada após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Medidas em vigor
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 172/2008 (2) («regulamento inicial»), o Conselho instituiu um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de ferrossilício originário, nomeadamente, da Rússia. As medidas consistem num direito ad valorem a uma taxa que varia entre 17,8 % e 22,7 %. O inquérito que conduziu a este regulamento é designado em seguida «inquérito inicial».
1.2. Pedido de reexame
(2)
Em 30 de novembro de 2009, a Comissão Europeia («Comissão») recebeu um pedido de reexame intercalar parcial por força do artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base («reexame intercalar»). O pedido apresentado pelo produtor-exportador da Rússia, a Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant e a sua empresa coligada Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (a seguir designadas conjuntamente «requerente»), limitou-se no seu âmbito à análise do dumping relativa ao requerente. A taxa do direito anti-dumping aplicável ao requerente é de 22,7 %, com base na margem de dumping do requerente.
(3)
No seu pedido, o requerente alegou que, no que lhe diz respeito, as circunstâncias com base nas quais as medidas em vigor tinham sido instituídas se alteraram, sendo essas alterações de caráter duradouro.
(4)
O requerente apresentou elementos de prova prima facie reveladores de que, no que lhe diz respeito, deixou de ser necessário continuar a aplicar a medida ao nível atual para compensar o dumping. De acordo com as informações facultadas no pedido, a comparação entre os preços praticados no mercado interno pelo requerente e os seus preços de exportação para a União indicou que a margem de dumping parecia ser substancialmente inferior ao nível atual da medida.
1.3. Início de um reexame
(5)
Tendo determinado, após consulta ao Comité Consultivo, que existem elementos de prova suficientes para dar início a um reexame intercalar, a Comissão decidiu dar início a um reexame intercalar parcial, nos termos do artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base, limitado no seu âmbito à análise do dumping relativa ao requerente. A Comissão publicou um aviso de início, em 27 de outubro de 2010, no Jornal Oficial da União Europeia (3) («aviso de início») e deu início a um inquérito.
1.4. Produto em causa e produto similar
(6)
O produto em causa no reexame intercalar é o mesmo que o do inquérito inicial, ou seja, ferrossilício originário da Rússia, atualmente classificado nos códigos NC 7202 21 00, 7202 29 10 e 7202 29 90.
(7)
O produto produzido e vendido na Rússia e o exportado para a União têm as mesmas características físicas e técnicas de base, bem como as mesmas utilizações, pelo que são considerados produtos similares na aceção do artigo 1.o, n.o 4, do regulamento de base.
1.5. Partes interessadas
(8)
A Comissão informou oficialmente do início do reexame intercalar a indústria da União, o requerente e as autoridades do país de exportação. Foi dada às partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista por escrito e de solicitarem uma audição.
(9)
A Comissão enviou questionários ao requerente, que respondeu no prazo fixado para o efeito. A Comissão procurou obter e verificou todas as informações que considerou necessárias para a determinação do dumping e realizou visitas de verificação às instalações das seguintes empresas:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant («CHEM»), Chelyabinsk, Rússia,
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works («KF»), Kuznetsk, Rússia;
assim como
-
RFA International LP («RFAI») em Mishawaka, EUA & Nieuwdorp Zld, Países Baixos.
1.6. Período de inquérito
(10)
O inquérito abrangeu o período compreendido entre 1 de outubro de 2009 e 30 de setembro de 2010 («período de inquérito do reexame» ou «PIR»).
2. CARÁTER DURADOURO DAS NOVAS CIRCUNSTÂNCIAS
2.1. Introdução
(11)
Como ponto de partida, recorde-se que, em conformidade com a jurisprudência dos tribunais da UE (4), ao avaliar a necessidade da manutenção das medidas existentes no quadro de um reexame baseado no artigo 11.o, n.o 3, do regulamento de base, as instituições dispõem de um amplo poder de apreciação, inclusive da faculdade de recorrerem a uma avaliação prospetiva da política de preços dos exportadores em questão. É nesse contexto que as instituições têm de analisar os argumentos do requerente sobre a razão pela qual se teria verificado uma alteração de caráter duradouro das circunstâncias relativa à sua situação, que alegadamente justificaria a redução ou mesmo a eliminação do direito.
(12)
O requerente defendeu que era razoável afirmar que a alteração das circunstâncias era de caráter duradouro, pelo que se deveria reduzir o nível das medidas ou revogar as medidas por completo no que respeita ao requerente, já que seria improvável que, num futuro próximo, as importações fossem objeto de qualquer reincidência do dumping ou de um dumping a níveis semelhantes aos estabelecidos no inquérito inicial.
2.2. Relativamente à questão de saber se o requerente continuava a praticar dumping no mercado da UE durante o PIR (5)
(13)
Antes de responder aos vários argumentos do requerente relativos ao (alegado) caráter duradouro da (alegada) alteração das circunstâncias, convém, em primeiro lugar, descrever as considerações das instituições relativamente à questão de saber se o requerente poderá ainda ter continuado a praticar dumping no mercado da UE durante o PIR.
2.2.1. Valor normal
(14)
No que respeita à determinação do valor normal, apurou-se em primeiro lugar, relativamente à empresa, se o volume total das vendas do produto similar no mercado interno a clientes independentes era representativo em comparação com o seu volume total de vendas de exportação para a União. Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base, as vendas realizadas no mercado interno são consideradas representativas sempre que o seu volume total represente, pelo menos, 5 % do volume total das exportações do produto em causa para a União. Apurou-se que as vendas totais do produto similar realizadas pela empresa no mercado interno foram representativas.
(15)
A Comissão procurou determinar, relativamente a cada tipo do produto vendido pela empresa no seu mercado interno e que se verificou ser diretamente comparável com o tipo do produto vendido para exportação para a União, se as vendas realizadas no mercado interno eram suficientemente representativas para efeitos do artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base. As vendas no mercado interno de um tipo específico do produto foram consideradas suficientemente representativas sempre que o volume total das vendas desse tipo do produto no mercado interno a clientes independentes durante o PIR representou pelo menos 5 % do volume total de vendas do tipo do produto comparável exportado para a União.
(16)
Examinou-se igualmente se as vendas realizadas no mercado interno de cada tipo do produto poderiam ser consideradas como tendo sido efetuadas no decurso de operações comerciais normais, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 4, do regulamento de base. Para o efeito, estabeleceu-se, para cada tipo do produto em causa exportado, a proporção de vendas rentáveis a clientes independentes no mercado interno durante cada um dos períodos.
(17)
Para os tipos do produto em que mais de 80 % do respetivo volume de vendas no mercado interno foram superiores aos custos e em que o preço de venda médio ponderado desse tipo do produto foi igual ou superior ao seu custo unitário de produção, o valor normal, por tipo do produto, foi calculado como média ponderada de todos os preços de venda, no mercado interno, do tipo do produto em causa, independentemente de essas vendas terem sido rentáveis ou não.
(18)
Quando o volume de vendas rentáveis de um tipo do produto representou 80 % ou menos do volume total de vendas desse tipo do produto, ou quando o preço médio ponderado desse tipo do produto foi inferior ao custo unitário de produção, o valor normal baseou-se no preço efetivamente praticado no mercado interno, calculado enquanto preço médio ponderado exclusivamente das vendas rentáveis do tipo em questão realizadas no mercado interno durante cada período.
(19)
Nos casos em que os preços de um tipo específico do produto vendido pela empresa no mercado interno não puderam ser utilizados para estabelecer o valor normal, este foi calculado em conformidade com o artigo 2.o, n.o 3, do regulamento de base.
(20)
Para o cálculo do valor normal em conformidade com o artigo 2.o, n.o 3, do regulamento de base, os montantes correspondentes aos encargos de venda, às despesas administrativas e a outros encargos gerais, bem como aos lucros, basearam-se, em virtude da frase introdutória do artigo 2.o, n.o 6, frase introdutória, do regulamento de base, em dados concretos relativos à produção e às vendas do produto similar pela empresa, no decurso de operações comerciais normais.
2.2.2. Preço de exportação
(21)
As vendas de exportação da empresa para a UE são realizadas através da RFAI, a sucursal suíça da sua empresa coligada que, durante o PIR, desempenhou todas as funções de importação relacionadas com a entrada das mercadorias em livre circulação na União, ou seja, as funções de um importador coligado.
(22)
Assim, o preço de exportação foi determinado em conformidade com o artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, com base nos preços a que os produtos importados foram revendidos pela primeira vez a um cliente independente, ajustados para ter em conta todos os custos suportados entre a importação e a revenda, bem como uma margem razoável correspondente aos VAG e aos lucros. Para esse efeito, na ausência de novas informações de importadores independentes relativamente aos lucros realizados, foi utilizada a taxa de lucro aplicada no inquérito inicial, ou seja, 6 %.
(23)
O requerente afirmou que a RFAI deveria ser tratada como parte da mesma entidade económica única (EEU) e que, consequentemente, não se deveria efetuar qualquer dedução para ter em conta os VAG e o lucro da RFAI ao determinar os preços de exportação.
(24)
Esta alegação não pode ser aceite pelas seguintes razões:
-
cada um dos dois produtores-exportadores possui o seu próprio departamento de vendas de exportação,
-
a RFAI está fortemente envolvida na atividade internacional do Grupo (por exemplo, assistência ao cliente, logística e calendário de entregas, compras de bens de equipamento e principais matérias-primas, etc.),
-
a sucursal suíça da RFAI desempenha todas as funções normalmente desempenhadas por um importador coligado na UE,
-
a RFAI vende ferrossilício em seu próprio nome e por sua própria conta a clientes independentes na UE e fora da UE,
-
a RFAI tem uma relação de compra-venda com os dois produtores coligados russos: KF e CHEM,
-
cada empresa elabora o seu próprio relatório financeiro, não existindo qualquer relatório financeiro consolidado, e
-
cada empresa entrega a sua própria declaração de impostos junto das respetivas autoridades.
Consequentemente, a alegação de que não se deveria efetuar qualquer dedução para ter em conta os VAG e o lucro ao calcular o preço de exportação teve de ser rejeitada. As observações do requerente sobre este ponto em resposta à divulgação final serão debatidas em seguida (ponto 2.3).
(25)
O requerente alegou igualmente que não se deveria efetuar qualquer dedução do direito anti-dumping ao calcular o preço de exportação, em conformidade com o artigo 11.o, n.o 10, do regulamento de base, uma vez que o direito está devidamente repercutido nos preços de revenda e nos subsequentes preços de venda na União. No que respeita a esta alegação, o inquérito estabeleceu que os preços médios ponderados de revenda do ferrossilício na Europa aumentaram em comparação com os preços no inquérito inicial e que os atuais preços de revenda de exportação são superiores em mais de 22,7 % aos mesmos preços no inquérito inicial. Por conseguinte, pode concluir-se que o direito anti-dumping está devidamente repercutido nos preços de revenda do requerente. Assim, a presente alegação do requerente pôde ser aceite, não tendo sido efetuada qualquer dedução relativa aos direitos anti-dumping, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, no cálculo dos preços de exportação.
2.2.3. Comparação
(26)
O valor normal e os preços de exportação foram comparados num estádio à saída da fábrica. Para assegurar uma comparação equitativa do valor normal com o preço de exportação, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base, procedeu-se aos devidos ajustamentos para ter em conta os custos de transporte, seguro, custos de terminais e de movimentação, crédito e comissões, sempre que tal foi considerado oportuno e justificado.
2.2.4. Margem de dumping
(27)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 11, do regulamento de base, o valor normal médio ponderado por tipo foi comparado com o preço de exportação médio ponderado do tipo correspondente do produto em causa. O resultado mostrou que existia dumping.
(28)
Para calcular a margem de dumping, as instituições tiveram em conta, como no inquérito inicial, o facto de a CHEM e a KF estarem estreitamente relacionadas. Como no inquérito inicial, e em conformidade com a prática corrente das instituições, foi calculada uma única margem de dumping para todo o grupo. No método utilizado para o efeito na divulgação final, o montante do dumping foi calculado para cada um dos produtores-exportadores, antes de determinar uma taxa média ponderada de dumping para o grupo no seu todo. Note-se que este método foi diferente do aplicado no inquérito inicial, em que o cálculo do dumping foi efetuado desagregando os dados pertinentes relativos a vendas no mercado interno, custo de produção, rendibilidade e vendas na União das entidades produtoras. O requerente alegou que a aplicação deste método seria contrária ao artigo 11.o, n.o 9, do regulamento de base. Esta questão será igualmente retomada infra (ponto 2.3).
2.3. Análise das reações à divulgação final relativa à margem de dumping durante o PIR
(29)
O requerente apresentou diversas observações sobre certos aspetos dos cálculos, nomeadamente custo de produção, VAG, margem de lucro, valor normal e ajustamentos. Todas essas observações foram tidas em conta e, quando aplicável, foram corrigidos os erros de escrita. As conclusões definitivas foram alteradas em conformidade.
(30)
Além disso, o requerente solicitou à Comissão que esta expressasse o montante de dumping com base num valor CIF construído pelos próprios para efeitos do presente inquérito, fazendo portanto referência ao artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base. Esta alegação baseava-se no facto de o preço declarado às entidades aduaneiras ser um preço de transferência, que seria provavelmente o preço correto para fins aduaneiros, mas não um preço que devesse ser utilizado para calcular o dumping em processos anti-dumping. Esta alegação tem de ser rejeitada, porque a diferença entre o preço de exportação e o valor normal, isto é, o montante do dumping, deve ser expressa na mesma base que a utilizada subsequentemente pelas autoridades aduaneiras para determinar qualquer direito a cobrar. Trata-se, de facto, do valor CIF declarado pelo requerente às autoridades aduaneiras. Consequentemente, este último foi utilizado nos cálculos.
(31)
No que respeita ao cálculo do custo de produção, o requerente contestou a abordagem da Comissão, isto é, a utilização do preço de compra médio de um elemento principal do custo de um fornecedor independente, em vez do preço efetivamente pago a um fornecedor coligado do mesmo elemento do custo, no cálculo do valor normal. Esta alegação tem de ser rejeitada, porque o preço cobrado pelo fornecedor coligado foi significativamente inferior ao preço pago pela mesma matéria-prima a um fornecedor independente. Esse preço, portanto, não pode ser considerado um preço de plena concorrência. Consequentemente, foi necessário ajustar este elemento do custo.
(32)
No seguimento da divulgação das conclusões, o requerente defendeu que os custos de embalagem não teriam sido tratados de forma coerente, ao comparar preços de exportação com valores normais. Esta questão foi analisada e, quando aplicável, foram corrigidos os erros de escrita.
(33)
O requerente formulou igualmente observações sobre a exclusão das operações de exportação de um tipo do produto particular. As vendas desse tipo do produto na União representaram menos de 5 % das vendas do produto em causa realizadas pelo requerente na União durante o PIR. Este ponto tem de ser rejeitado, atendendo a que não foram realizadas vendas deste tipo do produto no mercado interno e que o custo de produção específico não tinha sido apresentado. Uma vez que este tipo do produto tinha sido exportado para a UE em pequenos volumes durante o PIR, não foi considerado adequado recorrer ao cálculo do valor normal com base nos custos de fabrico de outros tipos do produto, fazendo ajustamentos para ter em conta as diferenças entre produtos.
(34)
Além disso, como já explicado, o requerente apresentou observações pormenorizadas na sua reação à divulgação definitiva, em especial no que respeita a dois pontos importantes do cálculo da margem de dumping, a saber: i) a questão relativa a saber se a CHEM, a KF e a RFAI formam uma entidade económica única (EEU) (6) e ii) o cálculo de um montante de dumping individual para a CHEM, por um lado, e para a KF, por outro (7).
(35)
Quanto à primeira alegação, e, em especial, aos pontos avançados pelo requerente na sua reação à divulgação definitiva, observa-se o seguinte.
(36)
O requerente reiterou a sua posição, nomeadamente que os dois produtores-exportadores e o comerciante coligado, a RFAI, pertencem e são controlados, em última instância, pelos mesmos beneficiários e que, por conseguinte não têm autonomia, seguindo apenas as instruções dos proprietários do requerente. Reconheceu todos os elementos enumerados no considerando 24, mas discordou da apreciação dos mesmos realizada pelas instituições, uma vez que não seriam pertinentes para a questão de saber ser a CHEM, a KF e a RFAI são todas elas partes de uma EEU.
(37)
As instituições rejeitam as observações do requerente. Os critérios já enumerados supra são fundamentados, especialmente se forem considerados no seu conjunto, justificando a rejeição da alegação do requerente. Todos os elementos enumerados no considerando 24 apontam para uma estrutura de grupo, em que todas as empresas são entidades jurídicas distintas, em que a KF e a CHEM desempenharam a função integral de produtores-exportadores (função de produção e exportação), enquanto a RFAI opera principalmente como comerciante/importador coligado na UE.
(38)
Relativamente à segunda alegação, não é necessário adotar uma posição final sobre esta matéria no contexto do presente inquérito de reexame. Tal decorre da combinação de duas razões. Em primeiro lugar, mesmo que esta alegação fosse aceite (para além da aceitação, quando adequado, das alegações referidas no considerando 29), ter-se-ia constatado na mesma que o requerente estava a praticar o dumping no mercado da UE, durante o PIR, a uma margem de dumping de aproximadamente 13 %. Em segundo lugar, como explicado infra, em qualquer dos casos, não existem presentemente elementos de prova suficientes para considerar a margem de dumping durante o PIR como duradoura.
(39)
Reagindo à divulgação definitiva, a indústria da União afirmou que, em resultado do inquérito de reexame, o direito sobre os produtos do requerente deveria ser aumentado, já que, partindo do princípio de que todas as alegações do requerente seriam rejeitadas, a margem de dumping apurada durante o PIR era superior ao direito aplicável. Contudo, uma vez que, como já explicado, não existem elementos de prova suficientes de que alteração das circunstâncias seja de caráter duradouro, não existe qualquer justificação para alterar o direito, nem no sentido da alta nem no sentido da baixa.
2.4. Análise da questão relativa a saber se o caráter duradouro da alteração das circunstâncias justifica a redução ou a eliminação do direito
(40)
No entanto, apesar de se aceitarem algumas das alegações do requerente como acima referido, constata-se ainda que praticou o dumping no mercado da UE, durante o PIR, a uma margem de, pelo menos, 13 %. Acresce, como também se explica em seguida, que, em qualquer dos casos, não existem elementos de prova suficientes para considerar que a margem de dumping durante o PIR é de caráter duradouro.
(41)
O requerente baseou a sua argumentação em defesa do caráter duradouro da alteração das circunstâncias nos seguintes pontos:
(42)
i)
Em primeiro lugar, o requerente referiu alterações na estrutura das vendas de exportação do grupo que, juntamente com a exploração de novos mercados em crescimento, teriam contribuído para o aumento dos preços de exportação do ferrossilício para todos os mercados de exportação, incluindo na UE, em comparação com os preços durante o inquérito inicial. Contudo, o requerente não apresentou elementos de prova fundamentados que mostrassem o elo de ligação entre a nova estrutura empresarial, a exploração de novos mercados em crescimento e os preços mais elevados no mercado da UE. As conclusões do inquérito também não indicaram a existência dessa ligação. Pelo contrário, embora os preços de exportação fossem claramente superiores no PIR, em comparação com os preços observados durante o período de inquérito do inquérito inicial, foram ainda assim extremamente voláteis. Por exemplo, no decurso do PIR, a diferença entre o preço de operação mais baixo e mais elevado, por tonelada, do modelo mais vendido no mercado da UE foi de mais de 100 %. Observou-se uma volatilidade similar no mercado interno, mas a tendência dos preços no mercado da UE não foi comparável à tendência dos preços no mercado interno. Tal é igualmente verdadeiro no que respeita ao período de 12 meses que antecedeu o PIR, que foi seguido de perto no quadro de um inquérito de reembolso paralelo. De facto, os preços das vendas de exportação parecem ter simplesmente acompanhado os preços de mercado globais.
(43)
Na sequência da divulgação das conclusões, o requerente apresentou argumentos similares. No entanto, mais uma vez não foram apresentados elementos de prova suficientes. Conclui-se, portanto, que não existem elementos de prova suficientes, presentemente, de que esse preços de exportação mais elevados do requerente mais não sejam que a consequência dos preços de mercado prevalecentes (em especial, os do mercado da UE) durante o PIR. Por outras palavras, não existem elementos de prova suficientes de que as alterações introduzidas pelo requerente na sua estrutura empresarial foram a causa desses preços mais elevados e de que, portanto, esses preços se irão manter a níveis similares (ou mais elevados) no futuro. Em especial, ao contrário do que deixa entender o requerente, mesmo que a nova estrutura tenha tornado o grupo mais eficiente, tal não significa que, no futuro, os seus preços de exportação para a UE serão elevados e não resultarão em dumping.
(44)
ii)
Em segundo lugar, o requerente declarou que os seus preços de exportação para outros mercados eram coerentes ou mesmo mais elevados do que os seus preços de venda para a União. Foram feitos investimentos significativos para abastecer melhor outros mercados. A redução ou eliminação das medidas anti-dumping em relação ao requerente não iriam, assim, criar um incentivo para aumentar as exportações para a UE e/ou reduzir os respetivos preços.
(45)
Contudo, esta alegação não pode conduzir a uma eliminação ou diminuição das medidas em vigor. Recorde-se que, mesmo de acordo com o próprio requerente, durante o PIR este ainda praticou o dumping. Acresce que o próprio requerente sublinhou que a UE continua a ser um dos seus mercados tradicionais. Tal é corroborado pelo facto de os volumes vendidos pelo requerente na UE serem ainda bastante significativos; se comparássemos os volumes de vendas com o consumo da UE durante o PI do inquérito inicial, (8) estes representariam uma parte de mercado significativa (entre 5 % e 20 %; os valores precisos não podem ser divulgados por razões de confidencialidade).
(46)
Após a divulgação das conclusões, o requerente reiterou a sua posição, nomeadamente que as novas oportunidades de mercado estariam noutros mercados (Índia, Ásia e Estados Unidos), e não na UE. Contudo, o requerente não apresentou quaisquer elementos de prova importantes em apoio das suas estratégias de mercado. A margem de dumping ainda existente durante o PIR, a ausência de dados sobre outros mercados e a volatilidade do preço das vendas de exportação no mercado internacional constituem elementos que não apoiam esta alegação que, por conseguinte, tem de ser rejeitada.
(47)
iii)
Em terceiro lugar, do ponto de vista do requerente, o mercado interno russo, com uma produção de aço significativa, continua a ser um dos seus mercados mais importantes, prevendo-se um crescimento da procura do produto similar na Rússia. Os preços no mercado interno e de exportação do ferrossilício iriam também aumentar muito mais rapidamente que o custo de produção. Assim, as vendas no mercado interno do requerente iriam provavelmente aumentar ainda mais, devido também ao facto de, segundo o requerente, o único outro produtor russo de ferrossilício produzir predominantemente para o consumo cativo, após uma mudança recente de proprietário.
(48)
Mesmo assumindo que todas estas alegações são verdadeiras, não é menos certo que, durante o PIR, o requerente praticou o dumping a uma margem considerável e a preços voláteis. Acresce que, como acima explicado, os volumes vendidos pelo requerente à UE durante o PIR não sugerem que este se tenha afastado desse mercado ou que tencione fazê-lo no futuro próximo.
(49)
Nas suas observações sobre a divulgação das conclusões, o requerente afirmou que o único motivo apresentado pela Comissão na divulgação dos resultados para negar a importância do aumento da procura no mercado interno seria a importância da margem de dumping apurada. Além disso, o requerente defendeu que a Comissão, apesar de ter reconhecido muitos dos pontos principais relativos ao mercado russo, não tira a conclusão apropriada desses argumentos.
(50)
Estas afirmações têm de ser rejeitadas. Em primeiro lugar, não só as conclusões relativas ao dumping mas também as conclusões relativas aos volumes contrariam este argumento. Em segundo lugar, as instituições assinalam que não houve um reconhecimento por parte da Comissão e não foram fornecidos quaisquer dados independentes conclusivos em apoio da alegação de que a procura do produto em causa iria aumentar na Rússia e os preços de exportação do grupo iriam aumentar muito mais rapidamente do que o custo de produção.
(51)
iv)
Em quarto lugar, o requerente salientou que as suas instalações de produção de ferrossilício na Rússia há muito que estavam a trabalhar a plena capacidade e que não tinha quaisquer planos para aumentar a sua capacidade global de produção de ferrossilício no futuro próximo, não existindo quaisquer indicações em contrário.
(52)
No entanto, assinalou-se uma recuperação significativa das capacidades após a crise financeira de 2009, tendo o requerente comunicado uma expansão das capacidades de 10 %-20 % (sob a forma de intervalo por razões de confidencialidade), em comparação com o período anterior à crise financeira de 2009.
(53)
Na sequência da divulgação das conclusões, o requerente defendeu que uma comparação entre a capacidade de produção após o PIR e a do período de referência não seria apropriada, uma vez que o requerente teria antecipado a crise financeira de 2009, pelo que teria já reduzido a capacidade de produção. Este argumento não pode ser aceite; pode observar-se uma expansão das capacidades comunicadas de 10 %-20 %, em comparação com 2007 - não 2009, quando as capacidades atingiram os seus níveis mais baixos. Acresce que a crise financeira de 2009 não pode ter tido ainda um impacto na capacidade de produção de 2007 do requerente.
2.5. Conclusão: elementos de prova insuficientes do caráter duradouro da alteração das circunstâncias
(54)
A análise das alegações do requerente relativas ao caráter duradouro da alteração das circunstâncias, como resumidas supra, permitiu concluir que não existem atualmente elementos de prova suficientes de que a alteração das circunstâncias é de caráter duradouro. Os preços de exportação do requerente, e consequentemente a sua margem de dumping, irão provavelmente manter-se flutuantes, na sequência, em especial, da evolução dos preços de mercado globais. Atendendo a que o requerente mostrou certas circunstâncias alteradas, não se pode considerar que estas mostrem que o comportamento do requerente em matéria de preços durante o PIR é de caráter duradouro. Conclui-se, assim, que seria prematuro e, portanto, injustificado diminuir o direito no momento presente.
3. COMPROMISSOS
(55)
O requerente, juntamente com o seu importador coligado, ofereceram um compromisso de preços em conformidade com o artigo 8.o, n.o 1, do regulamento de base.
(56)
O inquérito confirmou que o preço do produto é altamente volátil. Como já mencionado no considerando 42, estabeleceu-se que os preços de venda do requerente na União durante o PIR variaram muito significativamente. O produto não é, portanto, apropriado para um compromisso de estabelecimento de preço fixo. Apesar de o exportador ter proposto um mecanismo de indexação, não foi possível estabelecer uma correlação entre a volatilidade do preço do produto acabado e a fonte de indexação proposta, em especial porque também se relacionava com o produto acabado e se referia a preços influenciados pelas importações objeto de dumping. Por conseguinte, não se considerou apropriada a indexação proposta.
(57)
Quanto aos riscos específicos da empresa, foi estabelecido que, devido à complexidade da estrutura da empresa, o risco de compensação cruzada é muito elevado: outros produtos que não o produto em causa poderiam ser vendidos através de um comerciante fora da União a outra sucursal coligada num país terceiro e, em seguida, revendidos para a União.
(58)
Por último, uma vez que o próprio produto existe em diferentes qualidades e é principalmente importado a granel, não seria possível às autoridades aduaneiras distinguir a especificação química (potencialmente sujeita a preços de importação mínimos diferentes) sem uma análise individual de cada operação, o que tornaria a monitorização muito onerosa ou mesmo impraticável.
(59)
A oferta de compromisso foi, portanto, rejeitada.
4. ENCERRAMENTO DO REEXAME
(60)
Atendendo às conclusões relativas ao dumping e não tendo sido provado o caráter duradouro das alterações das circunstâncias, conclui-se que a empresa JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant e a sua empresa coligada JSC Kuznetsk Ferroalloy Works deverão continuar a estar sujeitas ao nível do direito especificado no regulamento inicial, isto é, 22,7 %,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
É encerrado o reexame intercalar parcial das medidas anti-dumping aplicáveis às importações de ferrossilício originário, nomeadamente, da Rússia, iniciado por força do artigo 11.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009, sem alteração da medida anti-dumping em vigor.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 16 de janeiro de 2012.