ROZHODNUTÍ RADY 2011/486/SZBP
ze dne 1. srpna 2011
o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, skupinám, podnikům a subjektům vzhledem k situaci v Afghánistánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada dne 27. května 2002 přijala společný postoj 2002/402/SZBP (1) o omezujících opatřeních proti Usámovi bin Ládinovi, členům organizace Al-Kajdá a Talibanu a dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny.
(2)
Rada bezpečnosti OSN (dále jen „Rada bezpečnosti“) přijala dne 17. června 2011 rezoluci č. 1988 (2011), v níž se uvádí, že došlo k vývoji bezpečnostní situace v Afghánistánu a že někteří členové Talibanu se sblížili s afghánskou vládou, zavrhli teroristickou ideologii organizace Al-Kajdá a jejích stoupenců a podporují mírové řešení přetrvávajícího konfliktu v Afghánistánu.
(3)
Rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) rovněž uvedla, že navzdory svému vývoji a pokroku dosaženému v procesu usmíření představuje situace v Afghánistánu i nadále hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost, a zdůraznila, že je třeba proti této hrozbě bojovat.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) dále zavedla určitá omezující opatření namířená proti osobám a subjektům určeným před 17. červnem 2011, jako jsou Taliban a další osoby, skupiny, podniky a subjekty, které jsou s ním spojeny a které jsou uvedeny v oddíle A („osoby spojené s Talibanem“) a v oddíle B („subjekty a další skupiny a podniky spojené s Talibanem“) konsolidovaného seznamu výboru zřízeného podle rezolucí Rady bezpečnosti č. 1267 (1999) a 1333 (2000) od 17. června 2011, jakož i proti dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které spolu s Talibanem představují hrozbu pro mír, stabilitu a bezpečnost Afghánistánu a které určil výbor Rady bezpečnosti zřízený podle bodu 30 rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) (dále jen „Výbor pro sankce“).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Omezující opatření uvedená v článku 2, čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům určeným před 17. červnem 2011, jako jsou Taliban a další osoby, skupiny, podniky a subjekty, které jsou s ním spojeny a které jsou uvedeny v oddíle A („osoby spojené s Talibanem“) a v oddíle B („subjekty a další skupiny a podniky spojené s Talibanem“) konsolidovaného seznamu výboru zřízeného podle rezolucí Rady bezpečnosti č. 1267 (1999) a 1333 (2000) k 17. červnu 2011, jakož i vůči dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které spolu s Talibanem představují hrozbu pro mír, stabilitu a bezpečnost Afghánistánu a které určil Výbor pro sankce.
2. Příslušné osoby, skupiny, podniky a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 2
Členské státy přijmou vůči osobám, skupinám, podnikům a subjektům uvedeným v článku 1 opatření nezbytná k zabránění tomu, aby z území členských států nebo za použití plavidel plujících pod jejich vlajkou či letadel těchto států nebo státními příslušníky členských států, byly vykonávány přímé nebo nepřímé dodávky, prodej a převod zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů, nebo poskytováno technické poradenství, pomoc nebo školení v souvislosti s vojenskými činnostmi.
Článek 3
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zabránění tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 1.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud vstup na území nebo průjezd přes ně jsou nezbytné, aby mohlo proběhnout soudní řízení, nebo pokud Výbor pro sankce stanoví, výlučně pro jednotlivé případy, že vstup nebo průjezd je odůvodněný, včetně případů, kdy přímo souvisí s podporou úsilí, které afghánská vláda vyvíjí na podporu usmíření.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 4
1. Veškeré finanční prostředky, jiná finanční aktiva a hospodářské zdroje osob, skupin, podniků a subjektů uvedených v článku 1, včetně finančních prostředků pocházejících z majetku přímo nebo nepřímo vlastněného nebo ovládaného těmito osobami nebo osobami jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, se zmrazují.
2. Osobám, skupinám, podnikům ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a dalších finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu základních výdajů, včetně plateb za potraviny, nájemného nebo splátek hypotéky, plateb za léčivé přípravky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků, jiných finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po schválení Výborem pro sankce.
4. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, finančním aktivům nebo hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření;
za předpokladu, že se na veškeré tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 5
Rada vypracuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
Článek 6
1. Jakmile Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce zařadí osobu, skupinu, podnik nebo subjekt na seznam, zahrne Rada tuto osobu, skupinu, podnik nebo subjekt do přílohy. Rada rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě, skupině, podniku či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu, skupinu, podnik či subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 7
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení daných osob, skupin, podniků nebo subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž zahrnuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob, skupin, podniků nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o skupiny, podniky nebo subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 1. srpna 2011.
DECISÃO 2011/486/PESC DO CONSELHO
de 1 de Agosto de 2011
que institui medidas restritivas contra certas pessoas, grupos, empresas e entidades tendo em conta a situação no Afeganistão
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 29.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 27 de Maio de 2002, o Conselho adoptou a Posição Comum 2002/402/PESC, relativa a medidas restritivas contra Osama bin Laden, os membros da organização Al-Qaida e os Talibã, bem como contra outros indivíduos, grupos, empresas e entidades a eles associados (1).
(2)
Em 17 de Junho de 2011, o Conselho de Segurança das Nações Unidas («CSNU») adoptou a Resolução 1988 (2011), na qual se reconhece que a situação de segurança no Afeganistão evoluiu e que alguns talibãs se reconciliaram com o Governo afegão, rejeitaram a ideologia terrorista da Al-Qaida e seus seguidores e apoiam uma resolução pacífica para o conflito que perdura no país.
(3)
A Resolução 1988 (2011) do CSNU reconheceu igualmente que, não obstante o evoluir da situação no Afeganistão e o avanço no processo de reconciliação, a conjuntura continuava a representar uma ameaça para a paz e a segurança, e reafirmou que essa ameaça tinha de ser combatida.
(4)
A Resolução 1988 (2011) do CSNU também impôs determinadas medidas restritivas contra pessoas e entidades designadas como Talibãs antes de 17 de Junho de 2011, e outras pessoas, grupos, empresas e entidades a elas associados, conforme especificado na Secção A («Pessoas associadas aos Talibãs») e na Secção B («Entidades e outros grupos e empresas associados aos Talibãs») da Lista Consolidada mantida pelo Comité criado pelas Resoluções 1267 (1999) e 1333 (2000) CSNU, à data de 17 de Junho de 2011, bem como contra outras pessoas, grupos, empresas e entidades associados aos Talibãs na ameaça que constituem para a paz, a estabilidade e a segurança no Afeganistão, tal como designados pelo Comité criado no ponto 30 da Resolução 1988 (2011) do CSNU (a seguir designado «Comité das Sanções»).
(5)
É necessária uma acção adicional da União para dar execução a determinadas medidas,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. São impostas as medidas restritivas previstas no artigo 2.o, no artigo 3.o, n.o 1 e no artigo 4.o, n.os 1 e 2, às pessoas e entidades designadas como Talibãs antes de 17 de Junho de 2011, e a outras pessoas, grupos, empresas e entidades a elas associados, conforme especificado na Secção A («Pessoas associadas aos Talibãs») e na Secção B («Entidades e outros grupos e empresas associados aos Talibãs») da Lista Consolidada mantida pelo Comité criado pelas Resoluções 1267 (1999) e 1333 (2000) do CSNU, à data de 17 de Junho de 2011, bem como a outras pessoas, grupos, empresas e entidades associados aos Talibãs na ameaça que constituem para a paz, a estabilidade e a segurança no Afeganistão, tal como designados pelo Comité das Sanções.
2. A lista das referidas pessoas, grupos, empresas e entidades consta do anexo.
Artigo 2.o
Os Estados-Membros devem tomar as medidas necessárias para impedir o fornecimento, a venda ou a transferência, directos ou indirectos, a partir dos territórios dos Estados-Membros ou por nacionais dos Estados-Membros, ou utilizando navios que arvorem o seu pavilhão ou aeronaves neles registadas, de armamento e material conexo de qualquer tipo, incluindo armas e munições, veículos e equipamentos militares, equipamentos paramilitares e respectivas peças sobresselentes, bem como de assessoria técnica, assistência ou formação que se relacionem com actividades militares, às pessoas, grupos, empresas e entidades a que se refere o artigo 1.o.
Artigo 3.o
1. Os Estados-Membros devem tomar as medidas necessárias para impedir a entrada ou o trânsito pelo seu território das pessoas a que se refere o artigo 1.o.
2. O n.o 1 não obriga os Estados-Membros a recusar a entrada dos seus próprios nacionais no respectivo território.
3. O n.o 1 não é aplicável quando a entrada ou o trânsito forem necessários para efeitos de processo judicial, nem quando o Comité das Sanções determinar, unicamente caso a caso, que a entrada ou o trânsito se justificam, inclusive se tiverem relação directa com o apoio aos esforços envidados pelo Governo do Afeganistão em prol da reconciliação.
4. Quando, ao abrigo do n.o 3, um Estado-Membro autorizar a entrada ou o trânsito pelo seu território de pessoas designadas pelo Comité das Sanções, a autorização fica limitada ao fim para que foi concedida e às pessoas a que respeita.
Artigo 4.o
1. São congelados todos os fundos e outros activos financeiros ou recursos económicos das pessoas, grupos, empresas e entidades a que se refere o artigo 1.o, incluindo os fundos derivados de bens que sejam sua propriedade ou que sejam controlados, directa ou indirectamente, por eles ou por pessoas que actuem em seu nome ou sob a sua direcção.
2. É proibido colocar, directa ou indirectamente, fundos, activos financeiros ou recursos económicos à disposição das pessoas, grupos, empresas e entidades a que se refere o n.o 1, ou disponibilizá-los em seu benefício.
3. Os Estados-Membros podem prever isenções às medidas referidas nos n.os 1 e 2 no que respeita aos fundos e outros activos financeiros ou recursos económicos que:
a)
Sejam necessários para cobrir despesas de base, incluindo o pagamento de géneros alimentícios, rendas ou empréstimos hipotecários, medicamentos e tratamentos médicos, impostos, apólices de seguro e serviços públicos;
b)
Se destinem exclusivamente ao pagamento de honorários profissionais razoáveis e ao reembolso de despesas relacionadas com a prestação de serviços jurídicos;
c)
Se destinem exclusivamente ao pagamento de encargos ou taxas de serviço correspondentes à manutenção ou gestão normal de fundos e outros activos financeiros ou recursos económicos congelados;
d)
Sejam necessários para cobrir despesas extraordinárias, após notificação pelo Estado-Membro interessado ao Comité das Sanções e aprovação deste.
4. As isenções referidas no n.o 3, alíneas a), b) e c), podem ser concedidas depois de o Estado-Membro interessado ter notificado o Comité das Sanções da sua intenção de autorizar, se adequado, o acesso a esses fundos, activos ou recursos, e na ausência de decisão negativa do Comité das Sanções no prazo de três dias úteis subsequentes a essa notificação.
5. O n.o 2 não se aplica ao crédito, em contas congeladas, de:
a)
Juros ou outros rendimentos dessas contas; ou
b)
Pagamentos devidos a título de contratos ou acordos celebrados ou de obrigações contraídas antes da data em que essas contas tenham ficado sujeitas a medidas restritivas,
desde que os referidos juros, outras somas e pagamentos continuem sujeitos ao n.o 1.
Artigo 5.o
O Conselho elabora a lista constante do anexo e procede à sua alteração de acordo com o determinado pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité das Sanções.
Artigo 6.o
1. Sempre que o Conselho de Segurança ou o Comité das Sanções inscrevam na lista uma determinada pessoa, grupo, empresa ou entidade, o Conselho inclui no anexo essa pessoa, grupo, empresa ou entidade. O Conselho dá a conhecer a sua decisão, incluindo os motivos da inclusão na lista, à pessoa, grupo, empresa ou entidade em causa, quer directamente, se o seu endereço for conhecido, quer através da publicação de um aviso, dando-lhe a oportunidade de apresentar as suas observações.
2. Caso sejam apresentadas observações ou novos elementos de prova, o Conselho procede à avaliação da sua decisão e informa em conformidade a pessoa, grupo, empresa ou entidade em causa.
Artigo 7.o
1. O anexo inclui os motivos apresentados pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité das Sanções para a inclusão de pessoas, grupos, empresas ou entidades na lista.
2. O anexo inclui igualmente, sempre que estejam disponíveis, as informações fornecidas pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité das Sanções que sejam necessárias para identificar as pessoas, grupos, empresas ou entidades em causa. Tratando-se de pessoas, as informações podem compreender o nome (incluindo os pseudónimos), a data e o local de nascimento, a nacionalidade, os números de passaporte e bilhete de identidade, o sexo, o endereço, se for conhecido, bem como a profissão ou as funções exercidas. Tratando-se de grupos, empresas ou entidades, as informações podem compreender o nome, o local, a data e o número de registo, bem como o local de actividade. No anexo deve igualmente ser indicada a data da designação pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité das Sanções.
Artigo 8.o
A presente decisão é objecto de reapreciação, alteração ou revogação, conforme adequado, à luz das decisões relevantes do Conselho de Segurança.
Artigo 9.o
A presente decisão entra em vigor na data da sua adopção.
Feito em Bruxelas, em 1 de Agosto de 2011.