NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 439/2010
ze dne 19. května 2010
o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Unie týkající se společného evropského azylového systému má podle haagského programu za cíl zřídit prostřednictvím účinného harmonizovaného řízení společný azylový prostor, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie.
(2)
V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo velkého pokroku na cestě k vytvoření společného evropského azylového systému. Přesto mezi jednotlivými členskými státy přetrvávají velké rozdíly v poskytování a formách ochrany. Tyto rozdíly jež je třeba zmírnit.
(3)
Komise ve svém plánu politiky pro azyl přijatém v červnu roku 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu stávajících právních nástrojů za účelem většího sladění příslušných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy zejména předložením legislativního návrhu na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“), aby se zlepšila koordinace operativní spolupráce mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.
(4)
Evropská rada oficiálně připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizí státní příslušník má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu se Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 a ostatními souvisejícími smlouvami. Mimo jiné bylo výslovně dohodnuto, že by měl být v roce 2009 zřízen Evropský podpůrný úřad.
(5)
Cílem praktické spolupráce v oblasti azylu je ještě více sblížit v rámci evropského práva rozhodovací procesy členských států v azylových otázkách a zajistit jejich trvalou kvalitu. V posledních letech se již uskutečnila řada opatření praktické spolupráce, především pokud jde o přijetí společného přístupu k informacím o zemích původu a o vypracování společných evropských osnov odborné přípravy v oblasti azylu.
(6)
K posílení a rozvoji těchto opatření spolupráce je třeba zřídit podpůrný úřad. Podpůrný úřad by měl vzít v tato opatření v úvahu a poučit se z nich.
(7)
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by měl podpůrný úřad podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie, díky níž se podpoří lepší přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně s tím se zajistí, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány.
(8)
K optimálnímu provádění mandátu je třeba, aby byl podpůrný úřad po technické stránce nezávislý a aby byl po právní, správní a finanční stránce samostatný. Za tímto účelem by měl být podpůrný úřad subjektem Unie s právní subjektivitou, který bude vykonávat prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.
(9)
Podpůrný úřad by měl pracovat v úzké spolupráci s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využít kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s podpůrným úřadem spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude podpůrný úřad moci provádět svůj mandát.
(10)
Podpůrný úřad by měl rovněž jednat v úzké spolupráci s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) a případně i s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby mohl využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být plně zapojeny do činnosti podpůrného úřadu. Žádné finanční zdroje, které bude moci podpůrný úřad v souladu s tímto nařízením uvolnit pro UNHCR, by neměly vést ke dvojímu financování činností UNHCR, tedy i z jiných mezinárodních či vnitrostátních zdrojů.
(11)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svoji úlohu v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, měl by rovněž spolupracovat s dalšími subjekty Unie, a zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2), a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (3).
(12)
Podpůrný úřad by měl spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES (4), aby se předešlo zdvojení činností. Podpůrný úřad by měl rovněž udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu.
(13)
Podpůrný úřad by měl být evropským odborným centrem pro otázky azylu a měl by usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky, aby tak členské státy mohly lépe poskytovat ochranu osobám, jež na ni mají právo, a případně zároveň spravedlivě a účinně přistupovat k osobám nesplňujícím požadavky na mezinárodní ochranu. Mandát podpůrného úřadu by měl být zaměřen na tři hlavní úkoly, konkrétně by měl přispívat k provádění společného evropského azylového systému, podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a podporovat členské státy vystavené mimořádnému tlaku.
(14)
Podpůrný úřad by neměl mít žádné přímé ani nepřímé pravomoci související s přijímáním rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
(15)
S cílem poskytnout nebo koordinovat rychlou a účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, by měl podpůrný úřad na žádost dotčených členských států koordinovat opatření na podporu těchto členských států, mimo jiné i tím, že na jejich území vyšle azylové podpůrné týmy, složené z odborníků pro azylovou problematiku. Tyto týmy by měly přispět zejména svými odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi při zpracovávání a správě žádostí o azyl. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné.
(16)
Úřad by měl plnit svoji úlohu v podmínkách, jež mu umožní fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti postupů a pracovních metod a výkonnosti při provádění svěřených úkolů.
(17)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě podpůrného úřadu za účelem účinné kontroly fungování podpůrného úřadu. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování podpůrného úřadu, přijímání výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii a technických dokumentů o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu a ke jmenování výkonného ředitele a případně výkonného výboru. Vzhledem ke svým odborným znalostem v oblasti azylu by měl být UNHCR ve správní radě zastoupen jedním členem bez hlasovacího práva, aby mohl být do činnosti podpůrného úřadu plně zapojen.
(18)
Vzhledem k povaze úkolů podpůrného úřadu a úloze výkonného ředitele a s ohledem na to, aby se Evropskému parlamentu umožnilo přijmout stanovisko ke zvolenému kandidátovi před jeho jmenováním i před případným prodloužením jeho funkčního období, by měl být výkonný ředitel vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem či příslušnými výbory Evropského parlamentu a odpověděl na jejich otázky. Výkonný ředitel by měl rovněž předkládat Evropskému parlamentu výroční zprávu. Evropský parlament by měl mít rovněž možnost vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
(19)
K zaručení plné samostatnosti a nezávislosti podpůrného úřadu by mu měl být přidělen samostatný rozpočet, jehož hlavní část by tvořil příspěvek Unie. Financování podpůrného úřadu by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 47 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (5). Na příspěvek Unie a každé další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr.
(20)
Úřad by měl spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro oblast azylu, mezinárodními organizacemi příslušnými v záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, a třetími zeměmi v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko dopisy ze dne 18. května 2009 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(23)
Vzhledem k tomu, že Dánsko jakožto členský stát až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měl podpůrný úřad usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, která by měla být oprávněna rovněž rozhodnout o případném pozvání dánských pozorovatelů na zasedání pracovních skupin.
(24)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Podpůrný úřad by měl mít také možnost po dohodě s Komisí a v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o EU uzavírat pracovní ujednání se zeměmi, které s Unií neuzavřely dohody, na jejichž základě by byly přijaty a používány právní předpisy Unie. Podpůrný úřad by ale v žádném případě neměl vyvíjet nezávislou vnější politiku.
(25)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména článek 185 uvedeného nařízení.
(26)
Na podpůrný úřad, který by měl přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7), by se mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (8).
(27)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (9).
(28)
Na zpracovávání osobních údajů podpůrným úřadem by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10).
(29)
Potřebná ustanovení týkající se umístění podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále zajistit co nejlepší podmínky pro řádný chod podpůrného úřadu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy, aby byl podpůrný úřad přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co nejširším zeměpisném měřítku.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby lepšího provádění společného evropského azylového systému, usnadnění, koordinace a posílení praktické spolupráce mezi členskými státy v oblasti azylu i poskytování nebo koordinace operativní podpory členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(31)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a mělo být uplatňováno v souladu s právem na azyl uznaným v článku 18 uvedené listiny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PODPŮRNÉHO ÚŘADU PRO OTÁZKY AZYLU A JEHO ÚLOHA
Článek 1
Zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
Zřizuje se Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) s cílem pomoci k lepšímu provádění společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku.
Článek 2
Úloha podpůrného úřadu
1. Podpůrný úřad usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky a přispívá k lepšímu provádění společného evropského azylového systému. V tomto ohledu je podpůrný úřad plně zapojen do vnějšího rozměru společného evropského azylového systému.
2. Podpůrný úřad poskytuje účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, a využívá k tomu všechny užitečné zdroje, jež má k dispozici a mezi které může patřit koordinace zdrojů poskytovaných členskými státy za podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Podpůrný úřad poskytuje vědeckou a technickou pomoc, pokud jde o politiky a právní předpisy Unie ve všech oblastech, jež mají přímý či nepřímý dopad na oblast azylu, aby tak mohl v plné míře podporovat praktickou spolupráci v oblasti azylu a účinně plnil své úkoly. Je nezávislým zdrojem informací o všech otázkách spadajících do uvedených oblastí.
4. Podpůrný úřad plní svou úlohu v podmínkách, jež mu umožňují fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti operačních postupů a pracovních metod, výkonnosti při provádění svěřených úkolů a podpoře v oblasti informačních technologií potřebné k provádění svého mandátu.
5. Podpůrný úřad úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými službami. Plněním úkolů podpůrným úřadem nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž podpůrný úřad úzce spolupracuje s těmito subjekty a s UNHCR.
6. Podpůrný úřad nemá žádné pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 2
ÚKOLY PODPŮRNÉHO ÚŘADU
ODDÍL 1
Podpora praktické spolupráce v oblasti azylu
Článek 3
Osvědčené postupy
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací a identifikaci a sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu mezi členskými státy.
Článek 4
Informace o zemích původu
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti týkající se informací o zemích původu, zejména
a)
transparentní a nestranné shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, přičemž využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně informací shromážděných od vládních, nevládních a mezinárodních organizací i orgánů a subjektů Unie;
b)
vypracovávání zpráv o zemích původu na základě informací shromážděných podle písmene a);
c)
řízení a vývoj portálu shromažďujícího informace o zemích původu a jeho správu, mimo jiné i za účelem zajištění transparentnosti a pravidel nezbytných pro přístup k těmto informacím v souladu s článkem 42;
d)
vytvoření společného formátu a společné metody prezentace, ověřování a využívání informací o zemích původu;
e)
transparentní analýzu informací o zemích původu za účelem podpory procesu sbližování hodnotících kritérií, případně s využitím výsledků zasedání jedné či více pracovních skupin. Účelem této analýzy není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
Článek 5
Podpora při přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, uvnitř Unie
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku, především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, podpůrný úřad podporuje, usnadňuje a koordinuje výměnu informací a další činnosti spojené s přemísťováním osob uvnitř Unie. Přemísťování uvnitř Unie se provádí pouze na základě dohody, a to mezi členskými státy a se souhlasem osoby, které byla přiznána mezinárodní ochrana, a případně po konzultaci UNHCR.
Článek 6
Podpora odborné přípravy
1. Podpůrný úřad zavede a rozvíjí odbornou přípravu dostupnou členům všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Účastí na odborné přípravě nejsou dotčeny vnitrostátní systémy ani postupy.
Podpůrný úřad tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu a případně využívá odborných znalostí akademických institucí a dalších příslušných organizací.
2. Podpůrný úřad řídí a vyvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti.
3. Odborná příprava, kterou podpůrný úřad poskytuje, může být obecného, specializovaného či tematického rázu a může zahrnovat metodiku školení školitelů.
4. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy zaměřené na znalosti a dovednosti týkající se otázek azylu zahrnují mimo jiné:
a)
mezinárodní lidská práva a acquis Unie týkající se azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury;
b)
otázky spojené se zpracováváním žádostí o azyl podaných nezletilými osobami a zranitelnými osobami se zvláštními potřebami;
c)
techniky pohovoru;
d)
využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení;
e)
otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;
f)
podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na zranitelné skupiny a oběti mučení.
5. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů i rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů.
6. Podpůrný úřad organizuje pro odborníky, kteří jsou součástí azylové rezervy uvedené v článku 15, specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit, a vede jejich pravidelný výcvik podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu podpůrného úřadu.
7. Podpůrný úřad může ve spolupráci s členskými státy organizovat odbornou přípravu na území těchto států.
Článek 7
Podpora vnějšího rozměru společného evropského azylového systému
Podpůrný úřad koordinuje po dohodě s Komisí výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému.
Podpůrný úřad koordinuje výměny informací a další opatření související s přesídlením, která přijaly členské státy za účelem splnění potřeb týkajících se ochrany uprchlíků ve třetích zemích a prokázání solidarity s jejich hostitelskými zeměmi.
Na základě svého mandátu a v souladu s článkem 49 může podpůrný úřad spolupracovat v technických záležitostech s příslušnými orgány třetích zemí, zejména s cílem prosazovat a napomáhat vytváření kapacit azylových a přijímacích systémů třetích zemí a provádět regionální programy ochrany, jakož i další činnosti důležité pro nalezení trvalých řešení.
ODDÍL 2
Podpora členských států vystavených mimořádnému tlaku
Článek 8
Mimořádný tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém
Podpůrný úřad koordinuje a podporuje společná opatření na pomoc azylovým a přijímacím systémům členských států, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, v jehož důsledku jsou na jejich zařízení pro přijímání uprchlíků a na jejich azylové systémy kladeny značné a neodkladné nároky. Tento tlak může spočívat v náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou potřebovat mezinárodní ochranu, a může vyplývat ze zeměpisné polohy či demografické situace daného členského státu.
Článek 9
Shromažďování a analýza informací
1. Aby byl podpůrný úřad schopen zhodnotit potřeby členských států vystavených mimořádnému tlaku, shromažďuje zejména na základě údajů, které mu předložily členské státy, UNHCR a případně další příslušné organizace, informace potřebné k identifikaci, přípravě a vypracování mimořádných opatření uvedených v článku 10, která umožní reagovat na tento tlak.
2. Na základě údajů, které podpůrnému úřadu předložily členské státy vystavené mimořádnému tlaku, podpůrný úřad systematicky určuje, shromažďuje a analyzuje informace o dostupných strukturách a počtech zaměstnanců, zejména pokud jde o překladatelské a tlumočnické služby informace o zemích původu a pomoci při zpracování a řízení azylových spisů, jakož i o přijímacích kapacitách v oblasti azylu v uvedených členských státech s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací mezi různými orgány členských států příslušnými pro oblast azylu.
3. Úřad analyzuje údaje o jakémkoli náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jež může způsobit mimořádný tlak na vnitrostátní azylové a přijímací systémy, a zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Podpůrný úřad využije stávajících systémů a mechanismů včasného varování a v případě potřeby zřídí systém včasného varování určený pro vlastní účely.
Článek 10
Opatření na podporu členských států
Na žádost dotčených členských států koordinuje podpůrný úřad opatření na podporu členských států, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, které zahrnují koordinaci:
a)
opatření na pomoc členským státům vystaveným mimořádnému tlaku s cílem usnadnit počáteční analýzu žádostí o azyl posuzovaných příslušnými vnitrostátními orgány;
b)
opatření, jimiž se zajistí, aby členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohly dát k dispozici vhodná zařízení pro přijímání uprchlíků, a to zejména nouzové ubytování, dopravní prostředky a lékařskou péči;
c)
azylových podpůrných týmů, jejichž pracovní postupy jsou vymezeny v kapitole 3.
ODDÍL 3
Přispění k provádění společného evropského azylového systému
Článek 11
Shromažďování a výměna informací
1. Podpůrný úřad organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, jakož i mezi Komisí a těmito orgány, které se týkají provádění všech příslušných nástrojů acquis Unie týkajícího se azylu. K tomuto účelu může podpůrný úřad vytvářet věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají nástrojů azylové politiky na vnitrostátní, unijní a mezinárodní úrovni, a využívat mimo jiné i stávající systémy. Aniž je dotčena činnost podpůrného úřadu podle článků 15 a 16, neuchovávají se v těchto databázích žádné osobní údaje, pokud je podpůrný úřad nezískal z veřejně dostupných dokumentů.
2. Podpůrný úřad shromažďuje zejména tyto informace:
a)
informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech;
b)
informace o vnitrostátním právu a jeho vývoji v oblasti azylu, včetně judikatury.
Článek 12
Zprávy a další dokumenty podpůrného úřadu
1. Úřad vypracovává výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii, přičemž řádně zohlední informace, které jsou již dostupné z jiných příslušných zdrojů. V rámci této zprávy podpůrný úřad hodnotí zejména výsledky činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a provádí jejich komplexní srovnávací analýzu s cílem zlepšit kvalitu a zvýšit soudržnost a účinnost společného evropského azylového systému.
2. V souladu se svým pracovním programem nebo na žádost správní rady či Komise může podpůrný úřad, v úzké spolupráci se svými pracovními skupinami a Komisí a s řádným přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným členskými státy nebo Evropským parlamentem, přijmout technické dokumenty o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu, včetně pokynů či operačních příruček. Pokud tyto technické dokumenty odkazují na otázky mezinárodního uprchlického práva, budou patřičně zohledněny příslušné dokumenty UNHCR. Účelem těchto dokumentů není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 3
AZYLOVÉ PODPŮRNÉ TÝMY
Článek 13
Koordinace
1. Členský stát či členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohou podpůrný úřad požádat o vyslání azylového podpůrného týmu. Žádající členský stát nebo členské státy poskytnou v souladu s čl. 18 odst. 1 zejména popis situace, uvedou důvody žádosti o vyslání a určí odhadované požadavky na vyslání.
2. V reakci na tuto žádost může podpůrný úřad koordinovat nezbytnou technickou a operativní pomoc pro žádající členský stát či členské státy a časově omezené vyslání azylového podpůrného týmu na území daného členského státu nebo členských států na základě operačního plánu uvedeného v článku 18.
Článek 14
Technická pomoc
Azylové podpůrné týmy přispívají svými odbornými znalostmi podle dohodnutého operačního plánu uvedeného v článku 18, zejména odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi ohledně zpracovávání a správy azylových spisů, a to v rámci podpůrných činností, které podpůrný úřad v souladu s článkem 10 vykonává ve prospěch členských států.
Článek 15
Rezervní skupina pro otázky azylu
1. Na návrh výkonného ředitele rozhoduje správní rada tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici pro sestavení azylových podpůrných týmů (rezervní skupina pro otázky azylu). Podpůrný úřad sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije v případě následných změn v profilech a celkovém počtu odborníků rezervní skupiny pro otázky azylu.
2. Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů navrhnou odborníky odpovídající požadovaným profilům.
Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou podpůrnému úřadu nápomocny členské státy.
Členské státy si mohou vybrat, zda tlumočníky vyšlou, nebo je poskytnou k dispozici prostřednictvím videokonference.
Článek 16
Vyslání týmů
1. Nezávislost domovského členského státu v souvislosti s výběrem počtu odborníků (vnitrostátní rezerva) a jejich profilu, jakož i doba jejich vyslání, zůstává nedotčena. Na žádost podpůrného úřadu dají členské státy k dispozici uvedené odborníky, pokud ovšem nedojde k situaci, při níž by bylo výrazně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů, například v případě nedostatečného počtu zaměstnanců pro provádění řízení o určování statusu osob, které žádají o mezinárodní ochranu. Na žádost podpůrného úřadu členské státy neodkladně sdělí počet, jména a profily odborníků ze své vnitrostátní rezervy, které mohou co nejdříve dát k dispozici jakožto příslušníky azylového podpůrného týmu.
2. Výkonný ředitel zohlední při určování složení azylového podpůrného týmu za účelem jeho vyslání zvláštní okolnosti, jimž žádající členský stát čelí. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem uvedeným v článku 18.
Článek 17
Postup přijímání rozhodnutí o vyslání týmu
1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky podpůrného úřadu, aby situaci v žádajícím členském státu posoudili.
2. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně souběžně žádající členský stát a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí.
4. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jednoho či více azylových podpůrných týmů, podpůrný úřad a žádající členský stát neprodleně vypracují operační plán podle článku 18.
5. Jakmile je operační plán schválen, uvědomí výkonný ředitel členské státy, z nichž budou odborníci vysláni, o jejich požadovaném počtu a profilech. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty kontaktním místům uvedeným v článku 19 a obsahují plánované datum vyslání týmů. Poskytnou se jim rovněž kopie operačního plánu.
6. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, přijímá rozhodnutí týkající se vyslání azylových podpůrných týmů vedoucí oddělení, který jej zastupuje.
Článek 18
Operační plán
1. Výkonný ředitel a žádající členský stát se společně dohodnou na operačním plánu, v němž jsou podrobně uvedeny podmínky vyslání azylových podpůrných týmů. Operační plán obsahuje tyto údaje:
a)
popis situace, způsob a cíle tohoto vyslání, včetně cíle operačního;
b)
předpokládanou dobu vyslání těchto týmů;
c)
zeměpisnou oblast působnosti vyslaných týmů na území žádajícího členského státu;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro členy týmů, včetně popisu databází, které jsou tito příslušníci oprávněni konzultovat, a vybavení, které jsou oprávněni v žádajícím členském státě používat;
e)
složení týmů.
2. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas jak výkonného ředitele, tak žádajícího členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu podpůrný úřad okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
Článek 19
Vnitrostátní kontaktní místo
Pro potřeby komunikace s podpůrným úřadem ohledně všech záležitostí týkajících se azylových podpůrných týmů určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo.
Článek 20
Kontaktní místo Unie
1. Výkonný ředitel jmenuje jednoho nebo více odborníků podpůrného úřadu, kteří budou působit jako koordinační kontaktní místo Unie. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát.
2. Kontaktní místo Unie jedná jménem podpůrného úřadu ve všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů. Kontaktní místo Unie vykonává zejména tyto funkce:
a)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a hostitelským členským státem;
b)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a členy azylových podpůrných týmů a napomáhá jménem podpůrného úřadu ve všech otázkách týkajících se podmínek vyslání těchto týmů;
c)
dohlíží na řádné provádění operačního plánu; a
d)
informuje podpůrný úřad o všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel může kontaktní místo Unie zmocnit k tomu, aby bylo nápomocno při řešení sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů.
4. Kontaktní místo Unie se při plnění svých úkolů řídí pouze pokyny vydávanými podpůrným úřadem.
Článek 21
Občanskoprávní odpovědnost
1. Působí-li členové azylového podpůrného týmu v hostitelském členském státě, nese tento členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem odpovědnost za jakoukoli škodu, kterou tyto osoby způsobí po dobu trvání operací.
2. Vznikne-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, může hostitelský členský stát požádat domovský členský stát, aby mu uhradil částku, kterou hostitelský členský stát zaplatil jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody.
3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
4. Veškeré spory mezi členskými státy týkající se odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nelze vyřešit dohodou mezi nimi, tyto státy předloží Soudnímu dvoru v souladu s článkem 273 Smlouvy o fungování EU.
5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, nese náklady související se škodou na vybavení podpůrného úřadu během vyslání podpůrný úřad, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
Článek 22
Trestní odpovědnost
Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu se na členy azylového podpůrného týmu, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly proti nim spáchány, pohlíží stejně jako na úředníky hostitelského členského státu.
Článek 23
Náklady
Pokud členské státy poskytly své odborníky k vyslání v rámci azylových podpůrných týmů, hradí podpůrný úřad v plné výši náklady na:
a)
dopravu z domovského členského státu do hostitelského členského státu a z hostitelského členského státu do domovského členského státu;
b)
očkování;
c)
zvláštní požadovaná pojištění;
d)
zdravotní péči;
e)
denní cestovní náhrady, včetně nákladů na ubytování;
f)
technické vybavení podpůrného úřadu; a
g)
odměny odborníků.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE PODPŮRNÉHO ÚŘADU
Článek 24
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu zahrnuje:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance podpůrného úřadu.
Součástí správní a řídící struktury podpůrného úřadu může být výkonný výbor, pokud byl zřízen v souladu s čl. 29 odst. 2.
Článek 25
Složení správní rady
1. Každý členský stát, pro nějž je toto nařízení závazné, jmenuje jednoho člena správní rady a Komise jmenuje členy dva.
2. Každý člen správní rady může být zastupován nebo doprovázen náhradníkem; doprovází-li náhradník kteréhokoli člena, účastní se zasedání bez hlasovacího práva.
3. Členové správní rady jsou jmenováni na základě zkušeností, profesní odpovědnosti a vysoké odbornosti v oblasti azylu.
4. Zástupce UNHCR je členem správní rady bez hlasovacího práva.
5. Členové správní rady jsou jmenováni na tři roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou znovu jmenováni nebo nahrazeni.
Článek 26
Předseda správní rady
1. Správní rada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů, kteří mají hlasovací právo. Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda.
2. Předseda a místopředseda jsou voleni na dobu tří let a mohou být znovuzvoleni pouze jednou. Pokud ovšem kdykoli během svého funkčního období přestane být předseda či místopředseda členem správní rady, skončí jeho funkční období ke stejnému dni.
Článek 27
Zasedání správní rady
1. Zasedání správní rady svolává její předseda. Zasedání se účastní výkonný ředitel. Zástupce UNHCR se zasedání neúčastní, jestliže správní rada vykonává funkce stanovené v čl. 29 odst. 1 písm. b), h), i), j) a m) a v čl. 29 odst. 2 a pokud správní rada rozhoduje o uvolnění finančních zdrojů na financování činností, jež podpůrnému úřadu umožní využít odborných znalostí UNHCR v oblasti azylu, jak je uvedeno v článku 50.
2. Řádná zasedání správní rady se konají alespoň dvakrát za rok. Mimořádná zasedání správní rady se svolávají z podnětu jejího předsedy nebo na žádost třetiny svých členů.
3. Správní rada může k účasti na jednání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní.
Dánsko bude zváno k účasti na zasedáních správní rady.
4. Členům správní rady mohou být v souladu s příslušnými ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
5. Podpůrný úřad zajišťuje pro správní radu služby sekretariátu.
Článek 28
Hlasování
1. Není-li stanoveno jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
2. Výkonný ředitel nehlasuje.
3. Předseda se hlasování účastní.
4. Členské státy, které se v plné míře neúčastní acquis Unie týkajícího se azylu, nehlasují v případě, kdy správní rada přijímá rozhodnutí podle čl. 29 odst. 1 písm. e)a dotčený technický dokument se týká výlučně nástroje Unie v oblasti azylu, jenž pro tyto státy není závazný.
5. Jednací řád správní rady stanoví podrobná pravidla hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, a případně i pravidla týkající se usnášeníschopnosti.
Článek 29
Funkce správní rady
1. Správní rada zajišťuje, že podpůrný úřad provádí úkoly, jež mu jsou svěřeny. Je plánovacím a kontrolním orgánem podpůrného úřadu. Plní zejména tyto úkoly:
a)
v návaznosti na stanovisko Komise přijímá tříčtvrtinovou většinou všech svých členů, kteří mají hlasovací právo, svůj jednací řád;
b)
jmenuje výkonného ředitele podle článku 30, vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a případně pozastavuje jeho činnost nebo ho odvolává;
c)
přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti podpůrného úřadu a do 15. června následujícího roku ji předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva se zveřejňuje;
d)
přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii podle čl. 12 odst. 1. Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu. Rada a Komise mohou požádat, aby jim byla zpráva rovněž předložena;
e)
přijímá technické dokumenty uvedené v čl. 12 odst. 2;
f)
do 30. září každého roku, na základě návrhu předloženého výkonným ředitelem a po obdržení stanoviska Komise, přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, pracovní program podpůrného úřadu na příští rok a předá jej Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Tento pracovní program se přijímá v souladu s ročním rozpočtovým procesem Unie a legislativním pracovním programem Unie v oblasti azylu;
g)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu podpůrného úřadu podle kapitoly 5;
h)
v souladu s článkem 42 tohoto nařízení přijímá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001;
i)
přijímá zaměstnaneckou politiku podpůrného úřadu v souladu s článkem 38;
j)
poté, co požádá Komisi o předložení stanoviska, přijme víceletý plán v oblasti personální politiky;
k)
přijímá veškerá rozhodnutí v souvislosti s prováděním mandátu podpůrného úřadu podle tohoto nařízení;
l)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se vytváření a případně i rozvoje informačních systémů uvedených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c); a
m)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se zřizování a případně i změn vnitřní struktury podpůrného úřadu.
2. Správní rada může zřídit výkonný výbor, který je nápomocen jí a výkonnému řediteli při přípravě rozhodnutí, pracovních programů a činností, které má správní rada přijmout či schválit, a který v nezbytných případech z důvodu naléhavosti přijímá některá prozatímní rozhodnutí jménem správní rady.
Tento výkonný výbor sestává z osmi členů jmenovaných z řad členů správní rady, přičemž jedním z nich je jeden ze členů Komise zasedajících ve správní radě. Funkční období členů výkonného výboru je stejné jako funkční období členů správní rady.
Na žádost výkonného výboru se mohou zasedání tohoto výboru účastnit bez hlasovacího práva zástupci UNHCR nebo jakákoli jiná osoba, jejíž názor by mohl být relevantní.
Podpůrný úřad stanoví pracovní postupy výkonného výboru ve svém jednacím řádu a tyto postupy zveřejní.
Článek 30
Jmenování výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na období pěti let z vhodných kandidátů na základě otevřeného výběrového řízení pořádaného Komisí. V rámci tohoto výběrového řízení bude stanoveno, že se v Úředním věstníku Evropské unie i jinde zveřejní výzva k vyjádření zájmu. Správní rada může požadovat nové řízení, jestliže na prvním seznamu není žádný vhodný kandidát. Výkonný ředitel je jmenován na základě osobních zásluh, zkušeností v oblasti azylu a správních a řídicích schopností. Před jmenováním je kandidát vybraný správní radou požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Po jeho prohlášení může Evropský parlament přijmout stanovisko, v němž uvede svůj názor na vybraného kandidáta. Správní rada informuje Evropský parlament o způsobu zohlednění tohoto stanoviska. Se stanoviskem je až do jmenování kandidáta nakládáno jako s důvěrným dokumentem obsahujícím osobní údaje.
V průběhu posledních devíti měsíců pětiletého funkčního období výkonného ředitele provede Komise hodnocení, v němž se zaměří na:
-
výsledky činnosti výkonného ředitele a
-
na úkoly a potřeby podpůrného úřadu v následujících letech.
2. Správní rada může funkční období výkonného ředitele s ohledem na výsledky hodnocení jednou prodloužit nejvýše o další tři roky, avšak pouze je-li toto prodloužení odůvodněno úlohou a potřebami podpůrného úřadu.
3. Správní rada uvědomí Evropský parlament o svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele. Během měsíce předcházejícího tomuto prodloužení funkčního období je výkonný ředitel požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Článek 31
Úkoly výkonného ředitele
1. Podpůrný úřad řídí výkonný ředitel, který jedná při plnění svých úkolů nezávisle. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
2. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady nebo výkonného výboru, pokud byl zřízen, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
3. Výkonný ředitel podává Evropskému parlamentu zprávy o plnění svých úkolů, je-li o to požádán. Rada může vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
4. Výkonný ředitel je statutárním zástupcem podpůrného úřadu.
5. Výkonnému řediteli může být nápomocen jeden nebo více vedoucích oddělení. Je-li výkonný ředitel nepřítomen, nebo bráni-li mu ve výkonu jeho funkce jiná překážka, zastoupí jej některý z vedoucích oddělení.
6. Výkonný ředitel je odpovědný za správu podpůrného úřadu a za plnění svých úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením. Výkonný ředitel odpovídá zejména za:
a)
běžnou správu podpůrného úřadu;
b)
vypracování pracovních programů podpůrného úřadu po obdržení stanoviska Komise;
c)
provádění pracovních programů a rozhodnutí přijatých správní radou;
d)
vypracování zpráv o zemích původu, jak je stanoveno v čl. 4 písm. b);
e)
vypracování návrhu finančních předpisů podpůrného úřadu za účelem jejich přijetí správní radou podle článku 37, jakož i prováděcích pravidel k nim;
f)
vypracování návrhu výkazu odhadovaných příjmů a výdajů podpůrného úřadu a plnění jeho rozpočtu;
g)
výkon pravomocí stanovených v článku 38 ve vztahu k zaměstnancům podpůrného úřadu;
h)
přijímání veškerých rozhodnutí týkající se řízení informačních systémů stanovených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c);
i)
přijímání veškerých rozhodnutí o řízení vnitřních struktur podpůrného úřadu; a
j)
koordinaci a fungování poradního fóra uvedeného v článku 51. Za tímto účelem výkonný ředitel po konzultaci příslušných organizací občanské společnosti nejprve přijme plán pro ustavení poradního fóra. Jakmile bude fórum formálně ustaveno, výkonný ředitel po konzultaci poradního fóra přijme provozní plán, jehož součástí budou pravidla týkající se četnosti a povahy konzultací a organizační mechanismy pro provádění článku 51. Rovněž se dohodnou transparentní kritéria pro trvalé zapojení poradního fóra.
Článek 32
Pracovní skupiny
1. V rámci svého mandátu stanoveného v tomto nařízení může podpůrný úřad sestavovat pracovní skupiny složené z odborníků z příslušných orgánů členských států působících v oblasti azylu, včetně soudců. Podpůrný úřad sestavuje pracovní skupiny pro účely čl. 4 písm. e) a čl. 12 odst. 2. Místo odborníků mohou být povoláni náhradníci, kteří jsou jmenováni ve stejnou dobu.
2. Komise je oprávněna účastnit se jednání pracovních skupin. Zástupci UNHCR se mohou účastnit všech jednání pracovních skupin podpůrného úřadu nebo jejich části v závislosti na projednávaných otázkách.
3. Pracovní skupiny mohou k účasti na jednáních přizvat jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní, včetně zástupců občanské společnosti působících v oblasti azylu.
KAPITOLA 5
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 33
Rozpočet
1. Pro každý rozpočtový rok, který odpovídá kalendářnímu roku, se vypracují odhady všech příjmů a výdajů podpůrného úřadu a zanesou se do jeho rozpočtu.
2. Rozpočet podpůrného úřadu musí být vyrovnaný co do příjmů a výdajů.
3. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, příjmy podpůrného úřadu zahrnují:
a)
příspěvek Unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie;
b)
jakékoli dobrovolné příspěvky od členských států;
c)
poplatky za publikace a veškeré služby poskytované podpůrným úřadem;
d)
příspěvky přidružených zemí.
4. Výdaje podpůrného úřadu zahrnují odměny zaměstnanců, správní náklady, náklady na infrastrukturu a provozní náklady.
Článek 34
Sestavení rozpočtu
1. Výkonný ředitel vypracuje každoročně návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok, včetně plánu pracovních míst, a předá jej správní radě.
2. Správní rada na základě tohoto návrhu vypracuje odhad příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok.
3. Návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu se předkládá každoročně Komisi do 10. února. Konečnou verzi tohoto odhadu, jehož součástí je návrh plánu pracovních míst, předloží správní rada Komisi do 31. března.
4. Komise předkládá odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Na základě předložených odhadů Komise zapracuje ty odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace, která má být poskytnuta ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, do návrhu tohoto souhrnného rozpočtu, který předloží rozpočtovému orgánu v souladu s články 313 a 314 Smlouvy o fungování EU.
6. Rozpočtový orgán schvaluje prostředky na dotaci pro podpůrný úřad.
7. Rozpočtový orgán přijímá plán pracovních míst podpůrného úřadu.
8. Rozpočet podpůrného úřadu přijímá správní rada. Rozpočet je konečný po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
9. Správní rada co nejdříve oznámí rozpočtovému orgánu svůj záměr provést jakýkoli projekt, jenž může mít významné finanční dopady na rozpočet, zejména veškeré projekty související s nemovitostmi, jako je nájem či koupě budov. Uvědomí o tom Komisi.
10. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení tohoto záměru.
Článek 35
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet podpůrného úřadu plní výkonný ředitel.
2. Výkonný ředitel předkládá každoročně rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů.
Článek 36
Předkládání účtů a absolutorium
1. Do 1. března následujícího rozpočtového roku předloží účetní podpůrného úřadu účetnímu Komise předběžnou účetní závěrku se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje předběžné účetní závěrky orgánů a decentralizovaných subjektů v souladu s článkem 128 finančního nařízení.
2. Do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise předběžnou účetní závěrku podpůrného úřadu Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
3. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k předběžné účetní závěrce podpůrného úřadu podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku podpůrného úřadu a předloží ji správní radě k vyjádření.
4. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce podpůrného úřadu.
5. Do 1. července následujícího rozpočtového roku předloží výkonný ředitel konečnou účetní závěrku se stanoviskem správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
6. Konečná účetní závěrka se zveřejní.
7. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září. Svou odpověď zašle rovněž správní radě.
8. Výkonný ředitel poskytne Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
9. Na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou udělí Evropský parlament do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok N.
Článek 37
Finanční předpisy
Správní rada přijme po konzultaci s Komisí finanční předpisy vztahující se na podpůrný úřad. Tyto předpisy se mohou odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11), pouze tehdy, pokud to vyžadují zvláštní potřeby fungování podpůrného úřadu, a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZAMĚSTNANCŮ
Článek 38
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance podpůrného úřadu, včetně výkonného ředitele, se vztahují služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (12) (dále jen „služební řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
2. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření uvedená v článku 110 služebního řádu.
3. Podpůrný úřad vykonává ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které orgánu oprávněnému ke jmenování svěřuje služební řád a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy pracovní řád ostatních zaměstnanců.
4. Správní rada přijme předpisy umožňující zaměstnávat v podpůrnému úřadu dočasně přidělené odborníky z členských států.
Článek 39
Výsady a imunity
Na podpůrný úřad se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Právní postavení
1. Podpůrný úřad je subjektem Unie. Má právní subjektivitu.
2. Podpůrný úřad má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Za podpůrný úřad jedná jeho výkonný ředitel.
Článek 41
Jazykový režim
1. Na podpůrný úřad se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
2. Aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU, vypracovávají se výroční souhrnná zpráva o činnosti podpůrného úřadu a jeho roční pracovní program, které jsou uvedeny v čl. 29 odst. 1 písm. c) a f), ve všech úředních jazycích orgánů Evropské unie.
3. Překlady nezbytné pro činnost podpůrného úřadu zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 42
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má podpůrný úřad k dispozici, se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne prvního zasedání přijme správní rada prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým podpůrným úřadem podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost k veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie, za podmínek stanovených v článcích 228 a 263 Smlouvy o fungování EU.
4. Na zpracování osobních údajů podpůrným úřadem se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 43
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Podpůrný úřad uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (14), mimo jiné ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných informací.
2. Podpůrný úřad rovněž uplatňuje bezpečnostní zásady, jež v oblasti zpracovávání neutajovaných citlivých informací přijala a provádí Komise.
Článek 44
Boj proti podvodům
1. V zájmu boje proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem se na podpůrný úřad vztahuje bez omezení nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Podpůrný úřad přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 a neprodleně vydá vhodné předpisy vztahující se na všechny zaměstnance podpůrného úřadu.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje z nich vyplývající výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků poskytnutých úřadem a činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.
Článek 45
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost podpůrného úřadu se řídí právem rozhodným pro dotčenou smlouvu.
2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené podpůrným úřadem.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí podpůrný úřad v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu způsobenou jeho útvary nebo jeho zaměstnanci při plnění svých úkolů.
4. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný pro spory o náhradu škody uvedené v odstavci 3.
5. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči podpůrnému úřadu se řídí příslušnými ustanoveními služebního řádu.
Článek 46
Hodnocení a přezkum
1. Do 19. června 2014 zadá podpůrný úřad podle pokynů vydaných správní radou po dohodě s Komisí nezávislé externí hodnocení výsledků své činnosti. Toto hodnocení posoudí vliv podpůrného úřadu na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. Při hodnocení se patřičně zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci mandátu podpůrného úřadu, a mimo jiné se posoudí, zda je pro zajištění účinné solidarity a sdílení odpovědnosti se členskými státy, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, potřeba dodatečných opatření. Hodnocení se zejména zabývá případnou potřebou upravit úkoly podpůrného úřadu, včetně finančních dopadů jakýchkoli úprav, a posuzuje rovněž vhodnost řídící struktury pro plnění úkolů podpůrného úřadu. Hodnocení bere v úvahu hlediska zúčastněných subjektů jak na úrovni Unie, tak na úrovni jednotlivých členských států.
2. Správní rada po dohodě s Komisí rozhodne o harmonogramu příštích hodnocení, přičemž vezme v úvahu výsledky hodnocení uvedeného v odstavci 1.
Článek 47
Správní kontroly
Činnost podpůrného úřadu podléhá kontrole veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 48
Spolupráce s Dánskem
Podpůrný úřad usnadní operativní spolupráci s Dánskem, včetně výměny informací a osvědčených postupů v oblastech, jimiž se zabývá.
Článek 49
Spolupráce se třetími a přidruženými zeměmi
1. Činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.
2. V rámci politiky vnějších vztahů Unie usnadňuje podpůrný úřad po dohodě s Komisí a v rozsahu svého mandátu operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, které nejsou uvedeny v odstavci 1, v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, přičemž může rovněž spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro technické aspekty oblastí upravených tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování EU.
Článek 50
Spolupráce podpůrného úřadu s UNHCR
Podpůrný úřad spolupracuje s UNHCR v oblastech, které upravuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání uzavřených s UNHCR. Pokud jde o podpůrný úřad, rozhoduje o pracovních ujednáních, včetně jejich dopadu na rozpočet, správní rada.
Správní rada může dále rozhodnout o tom, že podpůrný úřad může uvolnit finanční zdroje na pokrytí výdajů UNHCR souvisejících s činnostmi, jež nejsou stanoveny v pracovních ujednáních. Tyto činnosti tvoří součást vztahů založených na úzké spolupráci mezi podpůrným úřadem a UNHCR v souladu s tímto článkem a čl. 2 odst. 5, článkem 5 čl. 9 odst. 1, čl. 25 odst. 4 a čl. 32 odst. 2. V souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 se použijí příslušná ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.
Článek 51
Poradní fórum
1. Podpůrný úřad vede intenzivní dialog s příslušnými organizacemi občanské společnosti a příslušnými orgány působícími v oblasti azylové politiky na místní, regionální, státní, evropské nebo mezinárodní úrovni a za tímto účelem zřídí poradní fórum.
2. Poradní fórum je mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Zajišťuje, že podpůrný úřad s příslušnými zúčastněnými subjekty vede intenzivní dialog.
3. Do činností poradního fóra se mohou zapojit příslušné zúčastněné subjekty v souladu s odstavcem 1. Podpůrný úřad se obrací na členy poradního fóra podle konkrétních potřeb, které se týkají prioritních oblastí činnosti podpůrného úřadu.
UNHCR je členem poradního fóra z titulu své funkce.
4. Podpůrný úřad vyzve poradní fórum zejména k tomu, aby:
a)
předkládalo správní radě připomínky k ročnímu pracovnímu programu, který má být přijat podle čl. 29 odst. 1 písm. f);
b)
zajišťovalo správní radě zpětnou vazbu a navrhovalo jí následná opatření týkající se výroční zprávy uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c) i výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii uvedené v čl. 12 odst. 1 a
c)
sdělovalo výkonnému řediteli a správní radě závěry a doporučení z konferencí, seminářů a zasedání, které jsou pro práci podpůrného úřadu důležité.
5. Poradní fórum se schází nejméně jednou ročně.
Článek 52
Spolupráce s Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Agenturou pro základní práva a dalšími subjekty Unie a mezinárodními organizacemi
Podpůrný úřad spolupracuje se subjekty Unie, jejichž činnost souvisí s jeho oblastí působnosti, zejména Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, s Agenturou Evropské unie pro základní práva a s mezinárodními organizacemi působícími v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu se Smlouvou o fungování EU a ustanoveními, jež se týkají jejich pravomocí.
Touto spoluprací vznikne součinnost mezi dotčenými subjekty a zamezí se zdvojování činnosti při plnění úkolů podle mandátů těchto subjektů.
Článek 53
Dohoda o sídle a provozní podmínky
V dohodě o sídle, kterou po schválení správní radou uzavře podpůrný úřad s hostitelským členským státem, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, spolu se zvláštními pravidly, která se v hostitelském členském státě podpůrného úřadu vztahují na výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky. Hostitelský členský stát, poskytne co nejlepší podmínky pro zajištění řádného fungování podpůrného úřadu, včetně vícejazyčné evropsky zaměřené školní výuky a vhodných dopravních spojení.
Článek 54
Zahájení činnosti podpůrného úřadu
Podpůrný úřad zahájí svou činnost v plném rozsahu do 19. června 2011.
Komise je odpovědná za zřízení a počáteční provoz podpůrného úřadu do doby, než bude mít podpůrný úřad provozní kapacitu k plnění vlastního rozpočtu.
Za tímto účelem:
-
může jako prozatímní ředitel působit úředník Komise, který bude plnit úkoly svěřené výkonnému řediteli podpůrného úřadu, dokud nepřevezme funkci výkonný ředitel po svém jmenování správní radou v souladu s článkem 30;
-
mohou úředníci Komise plnit úkoly svěřené podpůrnému úřadu pod vedením prozatímního ředitele nebo výkonného ředitele.
Prozatímní ředitel může schvalovat všechny platby kryté rozpočtovými prostředky podpůrného úřadu po schválení správní radou a může uzavírat smlouvy, včetně pracovních smluv se zaměstnanci, po přijetí plánu pracovních míst podpůrného úřadu.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
REGULAMENTO (UE) N.o 439/2010 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 19 de Maio de 2010
que cria um Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 74.o e os n.os 1 e 2 do artigo 78.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (1),
Considerando o seguinte:
(1)
De acordo com o Programa de Haia, a política da União relativa ao Sistema Europeu Comum de Asilo (SECA) visa criar um espaço de asilo comum através de um procedimento harmonizado, eficaz e coerente com os valores e com a tradição humanitária da União Europeia.
(2)
Registaram-se imensos progressos nos últimos anos no sentido do estabelecimento do SECA, graças à introdução de normas mínimas comuns. Subsistem, no entanto, grandes disparidades entre os Estados-Membros no que diz respeito à concessão de protecção internacional e às formas que esta última reveste. Estas disparidades deverão ser reduzidas.
(3)
No seu Plano de Acção em matéria de Asilo, aprovado em Junho de 2008, a Comissão anunciou que tencionava desenvolver o SECA, propondo uma revisão dos instrumentos legais existentes a fim de alcançar uma maior harmonização das normas aplicáveis e reforçando o apoio à cooperação prática entre os Estados-Membros, nomeadamente através de uma proposta legislativa para a criação de um Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo («o Gabinete de Apoio»), por forma a aumentar a coordenação da cooperação operacional entre os Estados-Membros para uma aplicação eficaz das normas comuns.
(4)
No Pacto Europeu sobre a Imigração e o Asilo, aprovado em Setembro de 2008, o Conselho Europeu recordou solenemente que qualquer estrangeiro perseguido tem direito a obter ajuda e protecção no território da União Europeia, nos termos da Convenção de Genebra, de 28 de Julho de 1951, relativa ao Estatuto dos Refugiados, com a redacção que lhe foi dada pelo Protocolo de Nova Iorque de 31 de Janeiro de 1967, e de outros tratados conexos. Foi também expressamente acordado que seria criado em 2009 um gabinete europeu de apoio.
(5)
A cooperação prática no domínio do asilo destina-se a aumentar a convergência e a assegurar a qualidade constante dos processos decisórios dos Estados-Membros nesta matéria, no âmbito do quadro legislativo europeu. Nos últimos anos foram tomadas numerosas medidas de cooperação prática, nomeadamente a adopção de uma abordagem comum no que se refere às informações sobre os países de origem e ao estabelecimento de um currículo europeu comum em matéria de asilo.
(6)
O Gabinete de Apoio deverá ser criado a fim de reforçar e desenvolver estas medidas de cooperação. O Gabinete de Apoio deverá ter na devida conta essas medidas de cooperação e as ilações delas tiradas.
(7)
Nos Estados-Membros cujos sistemas nacionais de asilo e acolhimento estejam sujeitos a pressões específicas desproporcionadas, especialmente devidas à sua situação geográfica ou demográfica, o Gabinete de Apoio deverá apoiar o desenvolvimento da solidariedade no interior da União a fim de favorecer uma melhor recolocação dos beneficiários de protecção internacional entre os Estados-Membros, assegurando simultaneamente a protecção dos sistemas de asilo e acolhimento contra eventuais abusos.
(8)
A fim de cumprir o seu mandato da melhor forma possível, o Gabinete de Apoio deverá ser independente no domínio técnico e deverá gozar de autonomia jurídica, administrativa e financeira. Para tal, o Gabinete de Apoio deverá ser um organismo da União dotado de personalidade jurídica e que exerça as competências de execução que lhe são conferidas pelo presente regulamento.
(9)
O Gabinete de Apoio deverá trabalhar em estreita colaboração com as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, com os serviços nacionais de imigração e asilo e com outros serviços, tirando partido das capacidades e dos conhecimentos especializados desses serviços, e com a Comissão. Os Estados-Membros deverão colaborar com o Gabinete de Apoio para assegurar o cumprimento do seu mandato.
(10)
A fim de beneficiar dos conhecimentos especializados e do apoio do Alto Comissariado das Nações Unidas para os Refugiados (ACNUR) e, se for caso disso, de organizações internacionais pertinentes, o Gabinete de Apoio deverá cooperar igualmente de forma estreita com os mesmos. Para tal, deverá ser plenamente reconhecido o papel do ACNUR e das outras organizações internacionais pertinentes, e esses organismos deverão ser plenamente associados aos trabalhos do Gabinete de Apoio. Os recursos financeiros disponibilizados pelo Gabinete de Apoio ao ACNUR de acordo com o presente regulamento não deverão dar origem a duplicações do financiamento das actividades do ACNUR com outras fontes internacionais ou nacionais.
(11)
Além disso, para realizar a sua missão, e na medida necessária para o desempenho das suas funções, o Gabinete de Apoio deverá cooperar com outros organismos da União, em especial com a Agência Europeia de Gestão da Cooperação Operacional nas Fronteiras Externas dos Estados-Membros da União Europeia (Frontex), criada pelo Regulamento (CE) n.o 2007/2004 do Conselho (2), e com a Agência dos Direitos Fundamentais da União Europeia (FRA), criada pelo Regulamento (CE) n.o 168/2007 do Conselho (3).
(12)
O Gabinete de Apoio deverá cooperar com a Rede Europeia das Migrações, criada pela Decisão 2008/381/CE do Conselho (4), a fim de evitar duplicações de esforços. O Gabinete de Apoio deverá manter igualmente um estreito diálogo com as organizações da sociedade civil a fim de trocar informações e partilhar conhecimentos no domínio do asilo.
(13)
O Gabinete de Apoio deverá ser um centro europeu de conhecimentos especializados em matéria de asilo e deverá facilitar, coordenar e reforçar a cooperação prática entre os Estados-Membros nos múltiplos aspectos do asilo, a fim de que os Estados-Membros possam dar melhor protecção internacional às pessoas que a ela têm direito e dispensar simultaneamente um tratamento equitativo e eficaz às pessoas que não reúnem as condições para beneficiar de protecção internacional, se for caso disso. O mandato do Gabinete de Apoio deverá concentrar-se em três funções principais, a saber, contribuir para a aplicação do SECA, apoiar a cooperação prática em matéria de asilo entre os Estados-Membros e apoiar os Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões.
(14)
O Gabinete de Apoio não deverá dispor de competências directas ou indirectas no que se refere à tomada de decisões sobre pedidos individuais de protecção internacional pelas autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo.
(15)
Para prestar e/ou coordenar a prestação de um apoio operacional rápido e eficaz aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, o Gabinete de Apoio deverá, a pedido dos Estados-Membros em causa, coordenar as medidas destinadas a apoiar esses Estados-Membros, nomeadamente através do destacamento, nos seus territórios, de equipas de apoio no domínio do asilo constituídas por peritos na matéria. Estas equipas deverão, nomeadamente, contribuir com conhecimentos especializados em matéria de serviços de interpretação, informações relativas aos países de origem e conhecimentos de tratamento e gestão de processos de asilo. A organização das equipas de apoio no domínio do asilo deverá ser regida pelo presente regulamento de modo a assegurar o seu destacamento efectivo.
(16)
O Gabinete de Apoio deverá cumprir a sua missão em condições que lhe permitam servir de ponto de referência graças à sua independência, à qualidade científica e técnica da assistência que presta e das informações que divulga, à transparência dos seus procedimentos e métodos de funcionamento e à diligência no desempenho das funções que lhe são confiadas.
(17)
A fim de exercerem um controlo eficaz sobre o funcionamento do Gabinete de Apoio, a Comissão e os Estados-Membros deverão estar representados no seu Conselho de Administração. O Conselho de Administração deverá ser composto, sempre que possível, pelos chefes operacionais dos serviços dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo ou pelos seus representantes. Deverá ser dotado, nomeadamente, das competências necessárias para elaborar o orçamento, para verificar a sua execução, para aprovar as regras financeiras adequadas, para estabelecer procedimentos de trabalho transparentes para a tomada de decisões pelo Gabinete de Apoio, para aprovar o relatório anual sobre a situação do asilo na União e os documentos técnicos sobre a aplicação dos instrumentos da União em matéria de asilo, e para nomear o director executivo e, eventualmente, um Comité Executivo. A fim de associar plenamente o ACNUR aos trabalhos do Gabinete de Apoio, e tendo em conta os seus conhecimentos especializados em matéria de asilo, o ACNUR deverá estar representado no Conselho de Administração por um membro sem direito de voto.
(18)
Tendo em conta a natureza das funções do Gabinete de Apoio e o papel do seu director executivo, e a fim de que o Parlamento Europeu possa pronunciar-se sobre o candidato seleccionado antes da sua nomeação ou antes de uma eventual prorrogação do seu mandato, o director executivo deverá ser convidado a fazer uma declaração e a responder a perguntas da comissão ou comissões competentes do Parlamento Europeu. O director executivo deverá igualmente apresentar o relatório anual ao Parlamento Europeu. Além disso, o Parlamento Europeu deverá poder convidar o director executivo a prestar informações sobre o desempenho das suas funções.
(19)
A fim de assegurar a sua plena autonomia e independência, o Gabinete de Apoio deverá ser dotado de um orçamento próprio, financiado essencialmente por uma contribuição da União. O financiamento do Gabinete de Apoio deverá estar sujeito a acordo da Autoridade Orçamental nos termos do ponto 47 do Acordo Interinstitucional de 17 de Maio de 2006 entre o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão sobre a disciplina orçamental e a boa gestão financeira (5). Deverá aplicar-se o procedimento orçamental da União à contribuição da União e a qualquer subvenção imputável ao orçamento geral da União Europeia. A verificação das contas deverá ser assegurada pelo Tribunal de Contas.
(20)
O Gabinete de Apoio deverá cooperar com as autoridades dos países terceiros e com as organizações internacionais competentes nos domínios abrangidos pelo âmbito do presente regulamento e com os países terceiros, no quadro dos convénios celebrados de acordo com as disposições pertinentes do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE).
(21)
Nos termos do artigo 3.o do Protocolo relativo à posição do Reino Unido e da Irlanda em relação ao espaço de liberdade, segurança e justiça, anexo ao Tratado da União Europeia (TUE) e ao TFUE, o Reino Unido e a Irlanda notificaram, por ofícios de 18 de Maio de 2009, a sua intenção de participar na aprovação e na aplicação do presente regulamento.
(22)
Nos termos dos artigos 1.o e 2.o do Protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao TUE e ao TFUE, a Dinamarca não participa na aprovação do presente regulamento e não fica a ele vinculada nem sujeita à sua aplicação.
(23)
Considerando que a Dinamarca, enquanto Estado-Membro, tem contribuído para a cooperação prática entre os Estados-Membros no domínio do asilo, o Gabinete de Apoio deverá facilitar a cooperação operacional com este país. Para tanto, um representante da Dinamarca deverá ser convidado a assistir a todas as reuniões do Conselho de Administração, o qual deverá igualmente poder convidar observadores dinamarqueses para as reuniões dos grupos de trabalho, se for caso disso.
(24)
Para cumprir com êxito a sua missão, o Gabinete de Apoio deverá estar aberto à participação dos países que tiverem celebrado acordos com a União por força dos quais tenham aprovado e apliquem a legislação da União no domínio abrangido pelo presente regulamento, nomeadamente a Islândia, o Liechtenstein, a Noruega e a Suíça. O Gabinete de Apoio deverá também poder celebrar, com o acordo da Comissão, convénios, de acordo com o TFUE, com países terceiros diferentes dos que tiverem celebrado com a União acordos por força dos quais tenham aprovado e apliquem a legislação da União. No entanto, o Gabinete de Apoio não deverá, em caso algum, desenvolver uma política externa autónoma.
(25)
Deverá aplicar-se ao Gabinete de Apoio o Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, de 25 de Junho de 2002, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (Regulamento Financeiro) (6), em particular o artigo 185.o.
(26)
Deverá aplicar-se plenamente ao Gabinete de Apoio o Regulamento (CE) n.o 1073/1999 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de Maio de 1999, relativo aos inquéritos efectuados pelo Organismo Europeu de Luta Antifraude (OLAF) (7). O Gabinete de Apoio deverá aderir ao Acordo Interinstitucional de 25 de Maio de 1999 entre o Parlamento Europeu, o Conselho da União Europeia e a Comissão das Comunidades Europeias relativo aos inquéritos internos efectuados pelo Organismo Europeu de Luta Antifraude (8).
(27)
Deverá aplicar-se ao Gabinete de Apoio o Regulamento (CE) n.o 1049/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 30 de Maio de 2001, relativo ao acesso do público aos documentos do Parlamento Europeu, do Conselho e da Comissão (9).
(28)
Deverá aplicar-se ao tratamento de dados pessoais pelo Gabinete de Apoio o Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de Dezembro de 2000, relativo à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (10).
(29)
As disposições necessárias relativas às instalações a disponibilizar ao Gabinete de Apoio no Estado-Membro no qual deverá ter a sua sede e as regras específicas aplicáveis ao pessoal do Gabinete de Apoio e aos membros das suas famílias deverão ser estabelecidas num acordo de sede. Além disso, o Estado-Membro de acolhimento deverá assegurar as melhores condições possíveis para o bom funcionamento do Gabinete de Apoio, inclusive em termos de escolas para as crianças e de transportes, de modo a poder atrair recursos humanos altamente qualificados numa base geográfica tão vasta quanto possível.
(30)
Atendendo a que os objectivos do presente regulamento, a saber, a necessidade de melhorar a aplicação do SECA, de facilitar, coordenar e reforçar a cooperação prática entre os Estados-Membros em matéria de asilo e de prestar e/ou coordenar a prestação de apoio operacional aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, não podem ser realizados suficientemente pelos Estados-Membros e podem, pois, devido à dimensão e aos efeitos da acção, ser mais bem alcançados ao nível da União, a União pode tomar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do TUE. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para alcançar aqueles objectivos.
(31)
O presente regulamento respeita os direitos fundamentais e observa os princípios reconhecidos, nomeadamente, na Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia, e deverá ser aplicado em conformidade com o direito de asilo reconhecido no artigo 18.o da Carta,
APROVARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO 1
CRIAÇÃO E MISSÃO DO GABINETE EUROPEU DE APOIO EM MATÉRIA DE ASILO
Artigo 1.o
Criação do Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo
É criado um Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo («Gabinete de Apoio»), a fim de contribuir para uma melhor aplicação do Sistema Europeu Comum de Asilo (SECA), de reforçar a cooperação prática em matéria de asilo entre os Estados-Membros e de prestar e/ou coordenar a prestação do apoio operacional aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões.
Artigo 2.o
Missão do Gabinete de Apoio
1. O Gabinete de Apoio facilita, coordena e reforça a cooperação prática em matéria de asilo entre os Estados-Membros nos seus múltiplos aspectos e contribui para uma melhor aplicação do SECA. Neste contexto, o Gabinete de Apoio deve ser plenamente associado aos aspectos externos do SECA.
2. O Gabinete de Apoio presta apoio operacional efectivo aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, mobilizando todos os recursos úteis à sua disposição, incluindo a eventual coordenação de recursos disponibilizados pelos Estados-Membros nas condições estabelecidas no presente regulamento.
3. O Gabinete de Apoio presta assistência científica e técnica no que se refere às políticas e à legislação da União em todos os domínios que tenham impacto directo ou indirecto sobre o asilo, a fim de estar em condições de prestar pleno apoio à cooperação prática em matéria de asilo e de desempenhar efectivamente as suas funções. Constitui uma fonte de informações independente sobre todas as questões ligadas a este domínio.
4. O Gabinete de Apoio cumpre a sua missão em condições que lhe permitam servir de referência graças à sua independência, à qualidade científica e técnica da assistência que presta e das informações que divulga, à transparência dos seus procedimentos e dos seus métodos de funcionamento, à diligência no desempenho das funções que lhe são confiadas e ao suporte informático necessário ao cumprimento do seu mandato.
5. O Gabinete de Apoio coopera estreitamente com as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, com os serviços nacionais de imigração e asilo e outros serviços nacionais e com a Comissão. O Gabinete de Apoio desempenha as suas funções sem prejuízo das funções confiadas a outros órgãos competentes da União e trabalha em estreita cooperação com esses órgãos e com o ACNUR.
6. O Gabinete de Apoio não dispõe de competências no que se refere à tomada de decisões relativas aos pedidos individuais de protecção internacional pelas autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo.
CAPÍTULO 2
FUNÇÕES DO GABINETE DE APOIO
SECÇÃO 1
Apoio à cooperação prática em matéria de asilo
Artigo 3.o
Melhores práticas
O Gabinete de Apoio organiza, favorece e coordena as actividades que permitam o intercâmbio de informações e a identificação e partilha das melhores práticas em matéria de asilo entre os Estados-Membros.
Artigo 4.o
Informações relativas ao país de origem
O Gabinete de Apoio organiza, favorece e coordena as actividades relativas às informações sobre os países de origem, nomeadamente:
a)
A recolha de informações pertinentes, fiáveis, exactas e actualizadas sobre os países de origem dos requerentes de protecção internacional de modo transparente e imparcial, utilizando todas as fontes de informação pertinentes, nomeadamente informações recolhidas de organizações governamentais, não governamentais e internacionais e de instituições e órgãos da União;
b)
A elaboração de relatórios sobre os países de origem, com base nas informações recolhidas de acordo com a alínea a);
c)
A gestão e o desenvolvimento de um portal de recolha de informações relativas aos países de origem e a respectiva manutenção a fim de assegurar a transparência, de acordo com as regras necessárias para o acesso a essas informações, nos termos do artigo 42.o;
d)
A elaboração de um formato e de uma metodologia comuns para a apresentação, verificação e utilização das informações relativas aos países de origem;
e)
A análise das informações relativas aos países de origem de um modo transparente com vista a fomentar a convergência dos critérios de avaliação e, se for caso disso, aproveitando os resultados de reuniões de um ou mais grupos de trabalho. Esta análise não tem por objectivo dar instruções aos Estados-Membros sobre a concessão ou a recusa de pedidos de protecção internacional.
Artigo 5.o
Apoio à recolocação dos beneficiários de protecção internacional no interior da União
Nos Estados-Membros cujo sistema nacional de asilo e acolhimento esteja sujeito a pressões específicas desproporcionadas, especialmente devidas à sua situação geográfica ou demográfica, o Gabinete de Apoio favorece, facilita e coordena o intercâmbio de informações e outras actividades ligadas à recolocação no interior da União. A recolocação no interior da União processa-se exclusivamente com base num acordo entre os Estados-Membros e com o consentimento do beneficiário de protecção internacional em causa e, se for caso disso, em consulta com o ACNUR.
Artigo 6.o
Apoio à formação
1. O Gabinete de Apoio concebe e desenvolve acções de formação destinadas aos membros de todas as administrações e órgãos jurisdicionais nacionais e aos serviços nacionais dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo. A participação na formação não prejudica os sistemas e procedimentos nacionais.
O Gabinete de Apoio desenvolve essas acções de formação em estreita cooperação com as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo e, se for caso disso, recorre às competências específicas de instituições académicas e de outras organizações pertinentes.
2. O Gabinete de Apoio gere e desenvolve um currículo europeu em matéria de asilo, tendo em conta a cooperação da União existente nesse domínio.
3. As acções de formação propostas pelo Gabinete de Apoio podem ser gerais, específicas ou temáticas e podem incluir métodos de formação de formadores.
4. As acções de formação específicas ou temáticas para transmitir conhecimentos e competências no domínio do asilo incluem, nomeadamente:
a)
Os direitos humanos internacionais e o acervo da União em matéria de asilo, incluindo questões jurídicas e jurisprudenciais específicas;
b)
Questões ligadas ao tratamento dos pedidos de asilo de menores e de pessoas vulneráveis com necessidades específicas;
c)
Técnicas de entrevista;
d)
Utilização de relatórios de peritagem médica e jurídica no âmbito dos procedimentos de asilo;
e)
Questões ligadas à produção e utilização das informações sobre os países de origem;
f)
Condições de acolhimento, dando especial atenção aos grupos vulneráveis e às vítimas de tortura.
5. As acções de formação propostas devem ser de elevada qualidade e devem identificar os princípios essenciais e as melhores práticas que permitam reforçar a convergência das práticas e decisões administrativas e da prática jurídica, no pleno respeito da independência dos órgãos jurisdicionais nacionais.
6. O Gabinete de Apoio proporciona aos peritos que integram o contingente de intervenção em matéria de asilo previsto no artigo 15.o formação especializada relevante para as tarefas e funções que lhes incumbem e realiza exercícios periódicos com esses peritos, de acordo com o calendário de acções de formação especializadas e de exercícios a que se refere o seu programa de trabalho anual.
7. O Gabinete de Apoio pode organizar actividades de formação em cooperação com os Estados-Membros nos territórios destes últimos.
Artigo 7.o
Apoio no âmbito dos aspectos externos do SECA
Com o acordo da Comissão, o Gabinete de Apoio coordena o intercâmbio de informações e outras acções relativas às questões ligadas à aplicação dos instrumentos e mecanismos relacionados com os aspectos externos do SECA.
O Gabinete de Apoio coordena os intercâmbios de informações e outras acções relativas à reinstalação desenvolvidas pelos Estados-Membros para ir ao encontro das necessidades de protecção internacional dos refugiados em países terceiros e para manifestar solidariedade com os seus países de acolhimento.
No âmbito do seu mandato, e nos termos do artigo 49.o, o Gabinete de Apoio pode cooperar com as autoridades competentes dos países terceiros sobre aspectos técnicos, nomeadamente com vista à promoção e assistência ao reforço das capacidades dos sistemas de asilo e acolhimento desses países e à execução de programas de protecção regional, bem como de outras acções conducentes a soluções duradouras.
SECÇÃO 2
Apoio a Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões
Artigo 8.o
Pressões específicas sobre o sistema de asilo e acolhimento
O Gabinete de Apoio coordena e apoia as acções comuns destinadas a apoiar os sistemas de asilo e acolhimento dos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões que solicitam as suas instalações de acolhimento e os seus sistemas de asilo de forma excepcionalmente aguda e urgente. Estas pressões podem resultar da chegada súbita de um grande número de nacionais de países terceiros com necessidade de protecção internacional e decorrer da situação geográfica e demográfica do Estado-Membro.
Artigo 9.o
Recolha e análise de informações
1. A fim de poder avaliar as necessidades dos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, o Gabinete de Apoio recolhe, nomeadamente com base nas informações que lhe são prestadas pelos Estados-Membros, pelo ACNUR e, se for caso disso, por outras organizações pertinentes, as informações úteis que permitam identificar, preparar e definir as medidas de emergência a que se refere o artigo 10.o para fazer face a essas pressões.
2. Com base nos dados fornecidos pelos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, o Gabinete de Apoio identifica, recolhe e analisa de forma sistemática informações sobre as estruturas e os efectivos disponíveis, especialmente em matéria de tradução e interpretação, informações sobre os países de origem e sobre o apoio ao tratamento e gestão de processos de asilo, e as capacidades de asilo nos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, a fim de facilitar uma informação mútua, rápida e fiável das várias autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo.
3. O Gabinete de Apoio analisa os dados relativos a qualquer chegada súbita de grande número de nacionais de países terceiros susceptível de exercer pressões específicas sobre os sistemas nacionais de asilo e acolhimento, e assegura o rápido intercâmbio das informações pertinentes entre os Estados-Membros e a Comissão. O Gabinete de Apoio recorre a sistemas e mecanismos de alerta rápido existentes e, se for caso disso, cria um sistema de alerta rápido próprio.
Artigo 10.o
Acções de apoio aos Estados-Membros
A pedido dos Estados-Membros em causa, o Gabinete de Apoio coordena as acções de apoio aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, nomeadamente:
a)
As acções a realizar em prol dos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões para facilitar a primeira análise dos pedidos de asilo examinados pelas autoridades nacionais competentes;
b)
As acções que permitam a disponibilização rápida de instalações de acolhimento apropriadas pelos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, designadamente alojamento de emergência, meios de transporte e assistência médica;
c)
As equipas de apoio no domínio do asilo, cujas normas de funcionamento são definidas no Capítulo 3.
SECÇÃO 3
Contribuição para a aplicação do seca
Artigo 11.o
Recolha e intercâmbio de informações
1. O Gabinete de Apoio organiza, coordena e favorece o intercâmbio de informações entre as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, e entre a Comissão e as referidas autoridades, relativas à aplicação do conjunto dos instrumentos relevantes que fazem parte do acervo da União em matéria de asilo. Para esse efeito, o Gabinete de Apoio pode criar bases de dados de natureza factual, jurídica e jurisprudencial relativas aos instrumentos de asilo a nível nacional, da União e internacional, recorrendo nomeadamente a disposições existentes. Sem prejuízo das actividades do Gabinete de Apoio nos termos dos artigos 15.o e 16.o, não são armazenados dados pessoais nessas bases de dados, a menos que o Gabinete de Apoio os tenha obtido a partir de documentos acessíveis ao público.
2. O Gabinete de Apoio reúne, em especial, informações sobre o seguinte:
a)
O tratamento dos pedidos de protecção internacional pelas administrações e autoridades nacionais;
b)
As legislações nacionais e respectiva evolução em matéria de asilo, incluindo a jurisprudência.
Artigo 12.o
Relatórios e outros documentos do Gabinete de Apoio
1. O Gabinete de Apoio elabora anualmente um relatório sobre a situação do asilo na União, tendo devidamente em conta as informações já disponíveis provenientes de outras fontes pertinentes. Neste relatório, o Gabinete de Apoio avalia nomeadamente os resultados das actividades realizadas a título do presente regulamento e faz uma análise comparativa global, com o objectivo de melhorar a qualidade, a coerência e a eficácia do SECA.
2. O Gabinete de Apoio pode aprovar, de acordo com o seu programa de trabalho ou a pedido do Conselho de Administração ou da Comissão, tendo na devida conta as opiniões expressas pelos Estados-Membros ou pelo Parlamento Europeu, e em estreita consulta com os seus grupos de trabalho e com a Comissão, documentos técnicos relativos à aplicação dos instrumentos da União em matéria de asilo, nomeadamente directrizes e manuais operacionais. Sempre que esses documentos técnicos remeterem para pontos do direito internacional relativo aos refugiados, devem ser tidas na devida conta as orientações pertinentes do ACNUR. Estes documentos não têm por objectivo dar instruções aos Estados-Membros sobre a concessão ou a recusa de pedidos de protecção internacional.
CAPÍTULO 3
EQUIPAS DE APOIO NO DOMÍNIO DO ASILO
Artigo 13.o
Coordenação
1. Os Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões podem solicitar ao Gabinete de Apoio o destacamento de uma equipa de apoio no domínio do asilo. Os Estados-Membros requerentes devem fornecer, em particular, uma descrição da situação, indicar os objectivos do pedido de destacamento e especificar as necessidades estimadas de destacamento, nos termos do n.o 1 do artigo 18.o.
2. Em resposta a esse pedido, o Gabinete de Apoio pode coordenar a assistência técnica e operacional necessária para os Estados-Membros requerentes e o destacamento, por um período limitado, de uma equipa de apoio no domínio do asilo no território desses Estados-Membros, com base num plano operacional a que se refere o artigo 18.o.
Artigo 14.o
Assistência técnica
As equipas de apoio no domínio do asilo prestam a assistência especializada prevista no plano operacional a que se refere o artigo 18.o, nomeadamente sob a forma de serviços de interpretação, de informações sobre os países de origem e de conhecimento do tratamento e gestão dos processos de asilo, no âmbito das acções de apoio aos Estados-Membros a que se refere o artigo 10.o.
Artigo 15.o
Contingente de intervenção em matéria de asilo
1. Sob proposta do director executivo, o Conselho de Administração decide, por maioria de três quartos dos seus membros com direito de voto, o número total e os perfis dos peritos disponibilizados para a constituição das equipas de apoio no domínio do asilo (contingente de intervenção em matéria de asilo). O Gabinete de Apoio estabelece uma lista de intérpretes integrados no contingente de intervenção em matéria de asilo. É aplicável o mesmo procedimento a quaisquer alterações subsequentes do perfil e do número total de peritos do contingente de intervenção em matéria de asilo.
2. Os Estados-Membros contribuem para o contingente de intervenção em matéria de asilo através de uma reserva de peritos nacionais constituída com base nos vários perfis definidos, designando peritos que correspondam aos perfis exigidos.
Os Estados-Membros prestam assistência ao Gabinete de Apoio para identificar intérpretes a integrar na lista de intérpretes.
Os Estados-Membros podem optar por destacar os intérpretes no terreno ou disponibilizá-los através de videoconferências.
Artigo 16.o
Destacamento
1. O Estado-Membro de origem mantém a sua autonomia no que diz respeito à selecção do número e dos perfis dos peritos (contingente nacional) e à duração do seu destacamento. Os Estados-Membros disponibilizam esses peritos para destacamento a pedido do Gabinete de Apoio, excepto se se virem confrontados com uma situação que afecte gravemente o cumprimento de missões nacionais, como a falta de pessoal encarregado dos procedimentos de determinação do estatuto dos requerentes de protecção internacional. A pedido do Gabinete de Apoio, os Estados-Membros comunicam sem demora o número, os nomes e os perfis dos peritos do seu contingente nacional que podem ser disponibilizados o mais rapidamente possível para integrarem uma equipa de apoio no domínio do asilo.
2. Ao determinar a composição de uma equipa de apoio no domínio do asilo, o director executivo do Gabinete de Apoio deve ter em conta as circunstâncias específicas com que se defronta o Estado-Membro requerente. A equipa de apoio no domínio do asilo é constituída de acordo com o plano operacional a que se refere o artigo 18.o.
Artigo 17.o
Procedimento para as decisões de destacamento
1. Se necessário, o director executivo pode enviar peritos do Gabinete de Apoio para avaliar a situação do Estado-Membro requerente.
2. O director executivo informa imediatamente o Conselho de Administração dos pedidos de destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo.
3. A decisão sobre o pedido de destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo é tomada pelo director executivo o mais rapidamente possível, no prazo máximo de cinco dias úteis a contar da data de recepção do pedido. O director executivo comunica a decisão tomada, por escrito, simultaneamente ao Estado-Membro requerente e ao Conselho de Administração, indicando os seus principais fundamentos.
4. Se o director executivo decidir destacar uma ou mais equipas de apoio no domínio do asilo, o Gabinete de Apoio e o Estado-Membro requerente devem elaborar imediatamente um plano operacional nos termos do artigo 18.o.
5. Assim que o plano operacional tiver sido aprovado, o director executivo informa os Estados-Membros que disponibilizam os peritos a destacar do número e dos perfis necessários. Esta informação é prestada por escrito aos pontos de contacto nacionais referidos no artigo 19.o, e deve indicar a data prevista para o destacamento. É-lhes igualmente fornecida uma cópia do plano operacional.
6. Na ausência ou impedimento do director executivo, as decisões sobre o destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo são tomadas pelo chefe de unidade que o substitui.
Artigo 18.o
Plano operacional
1. O director executivo e o Estado-Membro requerente devem acordar num plano operacional que precise as condições do destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo. O plano operacional deve incluir:
a)
Uma descrição da situação, com o modus operandi e os objectivos do destacamento, incluindo o objectivo operacional;
b)
A duração previsível do destacamento das equipas;
c)
A zona geográfica da responsabilidade do Estado-Membro requerente para onde serão destacadas as equipas;
d)
Uma descrição das tarefas e instruções especiais para os membros das equipas, incluindo as bases de dados que são autorizados a consultar e o equipamento que podem transportar para o Estado-Membro requerente; e
e)
A composição das equipas.
2. Quaisquer alterações ou adaptações do plano operacional carecem do acordo conjunto do director executivo e do Estado-Membro requerente. O Gabinete de Apoio envia imediatamente aos Estados-Membros participantes uma cópia do plano operacional alterado ou adaptado.
Artigo 19.o
Ponto de contacto nacional
Cada Estado-Membro designa um ponto de contacto nacional para efeitos da comunicação com o Gabinete de Apoio sobre todas as questões relativas às equipas de apoio no domínio do asilo.
Artigo 20.o
Ponto de contacto da União
1. O director executivo designa um ou mais peritos do Gabinete de Apoio para servirem como pontos de contacto da União responsáveis pela coordenação. O director executivo informa o Estado-Membro de acolhimento dessa designação.
2. O ponto de contacto da União intervém em nome do Gabinete de Apoio em todos os aspectos relacionados com o destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo. Nomeadamente, compete ao ponto de contacto da União:
a)
Assegurar a ligação entre o Gabinete de Apoio e o Estado-Membro de acolhimento;
b)
Assegurar a ligação entre o Gabinete de Apoio e os membros das equipas de apoio no domínio do asilo, prestando assistência, em nome do Gabinete de Apoio, em todas as questões relativas às condições do destacamento dessas equipas;
c)
Verificar a correcta execução do plano operacional; e
d)
Manter o Gabinete de Apoio informado acerca de todos os aspectos relacionados com o destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo.
3. O director executivo pode autorizar o ponto de contacto da União a contribuir para a resolução de qualquer diferendo relativo à execução do plano operacional e ao destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo.
4. No desempenho das suas funções, o ponto de contacto da União apenas recebe instruções do Gabinete de Apoio.
Artigo 21.o
Responsabilidade civil
1. Sempre que os membros das equipas de apoio no domínio do asilo actuem num Estado-Membro de acolhimento, este é responsável, de acordo com o seu direito nacional, por quaisquer danos causados por aqueles no decurso das operações.
2. Sempre que os danos sejam causados por negligência grosseira ou dolo, o Estado-Membro de acolhimento pode solicitar ao Estado-Membro de origem o reembolso dos montantes que tiver pago às vítimas ou aos respectivos representantes legais.
3. Sem prejuízo do exercício dos seus direitos relativamente a terceiros, cada Estado-Membro renuncia a todos os pedidos de indemnização contra o Estado-Membro de acolhimento ou qualquer outro Estado-Membro por quaisquer danos por si sofridos, excepto nos casos de negligência grosseira ou dolo.
4. Na falta de acordo entre os Estados-Membros, a competência para dirimir qualquer conflito relativo à aplicação dos n.os 2 e 3 do presente artigo cabe ao Tribunal de Justiça nos termos do artigo 273.o do TFUE.
5. Sem prejuízo do exercício dos seus direitos relativamente a terceiros, as despesas relativas aos danos causados ao equipamento do Gabinete de Apoio durante o destacamento são suportadas por este, excepto se os danos tiverem sido causados por negligência grosseira ou dolo.
Artigo 22.o
Responsabilidade penal
Durante o destacamento de uma equipa de apoio no domínio do asilo, os membros da equipa são equiparados aos agentes do Estado-Membro de acolhimento no que se refere a eventuais infracções penais de que sejam vítimas ou que pratiquem.
Artigo 23.o
Custos
O Gabinete de Apoio suporta integralmente os seguintes custos decorrentes da disponibilização pelos Estados-Membros dos seus peritos para destacamento nas equipas de apoio no domínio do asilo:
a)
Despesas de viagem do Estado-Membro de origem para o Estado-Membro de acolhimento e deste último para o Estado-Membro de origem;
b)
Despesas de vacinação;
c)
Despesas relativas a seguros especiais exigidos;
d)
Despesas de saúde;
e)
Ajudas de custo diárias, incluindo despesas de alojamento;
f)
Despesas relativas ao equipamento técnico do Gabinete de Apoio; e
g)
Honorários dos peritos.
CAPÍTULO 4
ORGANIZAÇÃO DO GABINETE DE APOIO
Artigo 24.o
Estrutura administrativa e de gestão do Gabinete de Apoio
A estrutura administrativa e de gestão do Gabinete de Apoio é constituída por:
a)
Um Conselho de Administração;
b)
Um director executivo e o pessoal do Gabinete de Apoio.
A estrutura administrativa e de gestão do Gabinete de Apoio pode incluir um comité executivo, desde que este comité seja criado nos termos do n.o 2 do artigo 29.o.
Artigo 25.o
Composição do Conselho de Administração
1. O Conselho de Administração é composto por um membro designado por cada Estado-Membro vinculado pelo presente regulamento e por dois membros designados pela Comissão.
2. Cada membro do Conselho de Administração pode fazer-se representar ou acompanhar por um suplente; quando acompanha um membro, o suplente não tem direito de voto.
3. Os membros do Conselho de Administração são designados com base na sua experiência, na sua responsabilidade profissional e nas suas competências de alto nível no domínio do asilo.
4. Um representante do ACNUR é membro do Conselho de Administração, sem direito de voto.
5. A duração do mandato dos membros do Conselho de Administração é de três anos. O mandato é renovável. Findo o mandato ou em caso de demissão, os membros permanecem em funções até que se proceda à renovação do respectivo mandato ou à sua substituição.
Artigo 26.o
Presidente do Conselho de Administração
1. O Conselho de Administração elege de entre os seus membros um presidente e um vice-presidente com direito de voto. O vice-presidente substitui por inerência de funções o presidente em caso de impedimento.
2. A duração do mandato do presidente e do vice-presidente é de três anos, renovável uma única vez. No entanto, se perderem a qualidade de membros do Conselho de Administração em qualquer momento do seu mandato de presidente ou de vice-presidente, o mandato cessa automaticamente na mesma data.
Artigo 27.o
Reuniões do Conselho de Administração
1. As reuniões do Conselho de Administração são convocadas pelo presidente. O director executivo participa nas reuniões. O representante do ACNUR não participa nas reuniões em que o Conselho de Administração desempenha as funções estabelecidas nas alíneas b), h), i), j) e m) do n.o 1 e no n.o 2 do artigo 29.o, nem quando o Conselho de Administração decide disponibilizar recursos financeiros para financiar actividades que permitam ao Gabinete de Apoio recorrer aos conhecimentos especializados do ACNUR em questões de asilo, como previsto no artigo 50.o.
2. O Conselho de Administração reúne-se pelo menos duas vezes por ano em sessão ordinária. Pode também reunir-se por iniciativa do presidente ou a pedido de um terço dos seus membros.
3. O Conselho de Administração pode convidar qualquer pessoa cuja opinião possa ser útil a assistir às suas reuniões, na qualidade de observador.
A Dinamarca é convidada a assistir às reuniões do Conselho de Administração.
4. Sob reserva das disposições do regulamento interno do Conselho de Administração, os seus membros podem ser assistidos por conselheiros ou por peritos.
5. O secretariado do Conselho de Administração é assegurado pelo Gabinete de Apoio.
Artigo 28.o
Votação
1. Salvo disposição em contrário, o Conselho de Administração delibera por maioria absoluta dos seus membros com direito de voto. Cada membro com direito de voto dispõe de um voto. Em caso de ausência de um membro, o seu suplente pode exercer o respectivo direito de voto.
2. O director executivo não participa na votação.
3. O presidente participa na votação.
4. Os Estados-Membros que não participam plenamente no acervo da União em matéria de asilo não participam na votação sempre que o Conselho de Administração tenha de tomar decisões abrangidas pela alínea e) do n.o 1 do artigo 29.o, caso o documento técnico em questão esteja relacionado exclusivamente com instrumentos da União em matéria de asilo que não vinculem aqueles Estados.
5. O regulamento interno do Conselho de Administração estabelece pormenorizadamente as regras de votação, nomeadamente as condições em que um membro pode actuar em nome de outro, e as regras em matéria de quórum, se necessário.
Artigo 29.o
Funções do Conselho de Administração
1. O Conselho de Administração assegura a execução, por parte do Gabinete de Apoio, das funções que lhe são confiadas. O Conselho de Administração é o órgão de programação e supervisão do Gabinete de Apoio. Cabe-lhe, nomeadamente:
a)
Aprovar o seu regulamento interno, por maioria de três quartos dos seus membros com direito de voto e após recepção do parecer da Comissão;
b)
Nomear o director executivo, nos termos do artigo 30.o; exercer a autoridade disciplinar sobre o director executivo e, se for caso disso, proceder à sua suspensão ou exoneração;
c)
Aprovar o relatório geral anual sobre as actividades do Gabinete de Apoio e enviá-lo até 15 de Junho do ano seguinte ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à Comissão e ao Tribunal de Contas. O relatório geral anual é tornado público;
d)
Aprovar o relatório anual sobre a situação do asilo na União referido no n.o 1 do artigo 12.o. Este relatório é apresentado ao Parlamento Europeu. O Conselho e a Comissão podem solicitar que o relatório lhes seja igualmente apresentado;
e)
Aprovar os documentos técnicos referidos no n.o 2 do artigo 12.o;
f)
Aprovar, por maioria de três quartos dos seus membros com direito de voto, até 30 de Setembro de cada ano, com base num projecto apresentado pelo director executivo e após ter recebido o parecer da Comissão, o programa de trabalho do Gabinete de Apoio para o ano seguinte e enviá-lo ao Parlamento Europeu, ao Conselho e à Comissão. O programa de trabalho é aprovado de acordo com o processo orçamental anual da União e com o programa de trabalho legislativo da União no domínio do asilo;
g)
Exercer as suas responsabilidades no que se refere ao orçamento do Gabinete de Apoio, tal como previsto no Capítulo 5;
h)
Aprovar as disposições de execução do Regulamento (CE) n.o 1049/2001, nos termos do artigo 42.o do presente regulamento;
i)
Aprovar a política de pessoal do Gabinete de Apoio, nos termos do artigo 38.o;
j)
Aprovar, após ter solicitado o parecer da Comissão, o plano plurianual de política de pessoal;
k)
Tomar todas as decisões com vista à execução do mandato do Gabinete de Apoio, tal como definido no presente regulamento;
l)
Tomar todas as decisões relativas à criação e, se for caso disso, à evolução dos sistemas de informação previstos no presente regulamento, nomeadamente o portal de informação referido na alínea b) do artigo 4.o; e
m)
Tomar todas as decisões relativas à criação e, se for caso disso, à evolução das estruturas internas do Gabinete de Apoio.
2. O Conselho de Administração pode criar um Comité Executivo para o coadjuvar, bem como ao director executivo, na preparação de decisões, programas de trabalho e actividades que deve aprovar e, se necessário, em casos de urgência, para tomar determinadas decisões provisórias em seu nome.
O Comité Executivo é composto por oito membros, nomeados de entre os membros do Conselho de Administração, entre os quais um dos representantes da Comissão no Conselho de Administração. A duração do mandato dos membros do Comité Executivo é a mesma que a dos membros do Conselho de Administração.
A pedido do Comité Executivo, os representantes do ACNUR ou qualquer outra pessoa cuja opinião possa ter interesse podem assistir, sem direito de voto, às suas reuniões.
O Gabinete de Apoio estabelece no seu regulamento interno as regras de funcionamento do Comité Executivo e assegura a sua publicação.
Artigo 30.o
Nomeação do director executivo
1. O director executivo é nomeado pelo Conselho de Administração por um período de cinco anos de entre os candidatos habilitados e seleccionados em concurso público organizado pela Comissão. O processo de selecção prevê a publicação no Jornal Oficial da União Europeia e noutros locais de um aviso de candidatura. O Conselho de Administração pode exigir a organização de um novo processo se não estiver satisfeito com as habilitações de qualquer dos candidatos apurados na primeira lista. O director executivo é nomeado com base no mérito e experiência no domínio do asilo e nas suas capacidades em matéria de administração e de gestão. Antes da nomeação, é solicitado ao candidato seleccionado pelo Conselho de Administração que faça uma declaração perante a comissão ou comissões competentes do Parlamento Europeu e que responda às perguntas dos seus membros.
Na sequência desta declaração, o Parlamento Europeu pode aprovar um parecer sobre o candidato seleccionado. O Conselho de Administração informa o Parlamento Europeu sobre a forma como este parecer foi tido em conta. O parecer tem carácter pessoal e confidencial até à nomeação do candidato.
No decurso dos nove meses que antecedem o termo do mandato de cinco anos do director executivo, a Comissão procede a uma avaliação que incide, nomeadamente, sobre:
-
o desempenho do director executivo, e
-
as funções e necessidades do Gabinete de Apoio nos anos seguintes.
2. Tendo em conta essa avaliação, e unicamente nos casos em que os objectivos e necessidades do Gabinete de Apoio o justifiquem, o Conselho de Administração pode prorrogar o mandato do director executivo uma única vez, por um período máximo de três anos.
3. O Conselho de Administração informa o Parlamento Europeu da intenção de prorrogar o mandato do director executivo. No mês que antecede a prorrogação do seu mandato, o director executivo é convidado a fazer uma declaração perante a comissão ou comissões competentes do Parlamento Europeu e a responder às perguntas dos seus membros.
Artigo 31.o
Funções do director executivo
1. O Gabinete de Apoio é gerido pelo director executivo, que exerce as suas funções com total independência. O director executivo é responsável perante o Conselho de Administração.
2. Sem prejuízo das competências da Comissão, do Conselho de Administração ou do Comité Executivo eventualmente criado, o director executivo não solicita nem recebe instruções de nenhum governo ou organismo.
3. A pedido, o director executivo apresenta um relatório ao Parlamento Europeu sobre o desempenho das suas funções. O Conselho pode convidar o director executivo a apresentar um relatório sobre o desempenho das suas funções.
4. O director executivo é o representante legal do Gabinete de Apoio.
5. O director executivo pode ser assistido por um ou mais chefes de unidade. Em caso de ausência ou de impedimento, é substituído por um chefe de unidade.
6. O director executivo é responsável pela gestão administrativa do Gabinete de Apoio e pelo desempenho das funções que lhe são confiadas por força do presente regulamento. Cabe-lhe, nomeadamente:
a)
Assegurar a gestão corrente do Gabinete de Apoio;
b)
Elaborar os programas de trabalho do Gabinete de Apoio, após ter recebido o parecer da Comissão;
c)
Executar os programas de trabalho e as decisões aprovados pelo Conselho de Administração;
d)
Elaborar os relatórios sobre os países de origem, tal como previsto na alínea b) do artigo 4.o;
e)
Preparar o projecto de regulamento financeiro do Gabinete de Apoio para aprovação pelo Conselho de Administração nos termos do artigo 37.o, e as suas regras de execução;
f)
Preparar o projecto de mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio e de execução do seu orçamento;
g)
Exercer, em relação ao pessoal do Gabinete de Apoio, as competências previstas no artigo 38.o;
h)
Tomar todas as decisões relativas à gestão dos sistemas de informação previstos no presente regulamento, nomeadamente do portal de informação referido na alínea c) do artigo 4.o;
i)
Tomar todas as decisões relativas à gestão das estruturas internas do Gabinete de Apoio; e
j)
Assegurar a coordenação e o funcionamento do Fórum Consultivo a que se refere o artigo 51.o. Para o efeito, o director executivo, em consulta com as organizações pertinentes da sociedade civil, aprova primeiro um plano para a criação do Fórum Consultivo. Um vez criado formalmente, o director executivo, em consulta com o Fórum Consultivo, aprova um plano operacional que incluirá regras relativas à periodicidade e natureza da consulta e os mecanismos organizativos para a aplicação do artigo 51.o. São igualmente acordados critérios transparentes para a participação permanente no Fórum Consultivo.
Artigo 32.o
Grupos de trabalho
1. No âmbito do seu mandato, tal como definido no presente regulamento, o Gabinete de Apoio pode criar grupos de trabalho compostos por peritos das autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, incluindo juízes. O Gabinete de Apoio cria grupos de trabalho para efeitos da alínea e) do artigo 4.o e do n.o 2 do artigo 12.o. Os peritos podem ser substituídos por suplentes, designados na mesma ocasião.
2. A Comissão participa por direito próprio nos grupos de trabalho. Os representantes do ACNUR podem assistir a todas ou a algumas reuniões dos grupos de trabalho do Gabinete de Apoio, consoante a natureza das questões abordadas.
3. Os grupos de trabalho podem convidar para assistir às suas reuniões qualquer pessoa cuja opinião possa ter interesse, nomeadamente representantes de organizações da sociedade civil que trabalhem no domínio do asilo.
CAPÍTULO 5
DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS
Artigo 33.o
Orçamento
1. Todas as receitas e despesas do Gabinete de Apoio são objecto de previsões para cada exercício orçamental, que corresponde ao ano civil, e são inscritas no orçamento do Gabinete de Apoio.
2. O orçamento do Gabinete de Apoio deve ser equilibrado em termos de receitas e despesas.
3. Sem prejuízo de outros recursos, as receitas do Gabinete de Apoio incluem:
a)
Uma contribuição da União, inscrita no orçamento geral da União Europeia;
b)
Contribuições voluntárias dos Estados-Membros;
c)
As taxas cobradas por publicações e por todas as prestações asseguradas pelo Gabinete de Apoio;
d)
Contribuições dos países associados.
4. As despesas do Gabinete de Apoio compreendem a remuneração do pessoal, as despesas administrativas e de infra-estruturas e as despesas de funcionamento.
Artigo 34.o
Elaboração do orçamento
1. O director executivo elabora anualmente um projecto de mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio para o exercício seguinte, que inclui o quadro de pessoal, e envia-o ao Conselho de Administração.
2. Com base neste projecto, o Conselho de Administração elabora um mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio para o exercício seguinte.
3. O projecto de mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio é enviado à Comissão até 10 de Fevereiro de cada ano. O Conselho de Administração envia a versão definitiva deste mapa previsional, que inclui nomeadamente um projecto de quadro de pessoal, à Comissão até 31 de Março.
4. A Comissão envia o mapa previsional ao Parlamento Europeu e ao Conselho («autoridade orçamental») juntamente com o projecto de orçamento geral da União Europeia.
5. Com base no mapa previsional, a Comissão procede à inscrição no projecto de orçamento geral da União Europeia das previsões que considere necessárias no que respeita ao quadro de pessoal e ao montante da subvenção a cargo do orçamento geral, que submete à apreciação da autoridade orçamental, nos termos dos artigos 313.o e 314.o do TFUE.
6. A autoridade orçamental autoriza as dotações a título da subvenção destinada ao Gabinete de Apoio.
7. A autoridade orçamental aprova o quadro de pessoal do Gabinete de Apoio.
8. O orçamento do Gabinete de Apoio é aprovado pelo Conselho de Administração. O orçamento torna-se definitivo após a aprovação do orçamento geral da União Europeia. Se for caso disso, é adaptado em conformidade.
9. Sempre que o Conselho de Administração pretenda executar qualquer projecto que possa ter implicações financeiras significativas para o financiamento do orçamento, em especial projectos imobiliários, como o arrendamento ou a aquisição de imóveis, notifica o mais rapidamente possível a autoridade orçamental. Informa a Comissão desse facto.
10. Sempre que um ramo da autoridade orçamental tiver comunicado a intenção de emitir um parecer, envia-o ao Conselho de Administração no prazo de seis semanas a contar da notificação do projecto.
Artigo 35.o
Execução do orçamento
1. A execução do orçamento do Gabinete de Apoio compete ao director executivo.
2. O director executivo envia anualmente à autoridade orçamental todas as informações pertinentes sobre os resultados dos procedimentos de avaliação.
Artigo 36.o
Apresentação das contas e quitação
1. Até ao dia 1 de Março seguinte ao encerramento do exercício financeiro, o contabilista do Gabinete de Apoio comunica ao contabilista da Comissão as contas provisórias, acompanhadas do relatório sobre a gestão orçamental e financeira do exercício. O contabilista da Comissão procede à consolidação das contas provisórias das instituições e dos organismos descentralizados nos termos do artigo 128.o do Regulamento Financeiro.
2. Até ao dia 31 de Março seguinte ao encerramento do exercício financeiro, o contabilista da Comissão envia ao Tribunal de Contas as contas provisórias do Gabinete de Apoio, acompanhadas do relatório sobre a gestão orçamental e financeira do exercício. O relatório sobre a gestão orçamental e financeira do exercício é igualmente enviado ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
3. Após recepção das observações do Tribunal de Contas relativamente às contas provisórias do Gabinete de Apoio, nos termos do artigo 129.o do Regulamento Financeiro, o director executivo elabora as contas definitivas do Gabinete de Apoio sob a sua própria responsabilidade e submete-as ao parecer do Conselho de Administração.
4. O Conselho de Administração emite um parecer sobre as contas definitivas do Gabinete de Apoio.
5. Até ao dia 1 de Julho seguinte ao encerramento do exercício financeiro, o director executivo envia ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à Comissão e ao Tribunal de Contas as contas definitivas, acompanhadas do parecer do Conselho de Administração.
6. As contas definitivas são publicadas.
7. O director executivo envia ao Tribunal de Contas uma resposta às suas observações até 30 de Setembro. Envia também essa resposta ao Conselho de Administração.
8. O director executivo comunica ao Parlamento Europeu, a pedido deste, como previsto no n.o 3 do artigo 146.o do Regulamento Financeiro, todas as informações necessárias ao bom desenrolar do procedimento de quitação para o exercício em causa.
9. Sob recomendação do Conselho, que delibera por maioria qualificada, o Parlamento Europeu dá quitação ao director executivo pela execução do orçamento do exercício financeiro N antes de 15 de Maio do exercício N + 2.
Artigo 37.o
Disposições financeiras
As disposições financeiras aplicáveis ao Gabinete de Apoio são aprovadas pelo Conselho de Administração, após consulta da Comissão. Estas disposições não podem divergir do Regulamento (CE, Euratom) n.o 2343/2002 da Comissão, de 19 de Novembro de 2002, que institui o Regulamento Financeiro Quadro dos organismos referidos no artigo 185.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (11), a não ser que as exigências específicas do funcionamento do Gabinete de Apoio o imponham e que a Comissão dê o seu acordo prévio.
CAPÍTULO 6
DISPOSIÇÕES RELATIVAS AO PESSOAL
Artigo 38.o
Pessoal
1. São aplicáveis ao pessoal do Gabinete de Apoio, incluindo o director executivo, o Estatuto dos Funcionários das Comunidades Europeias e o Regime Aplicável aos outros Agentes das Comunidades estabelecidos pelo Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 259/68 (12), e as regras aprovadas conjuntamente pelas instituições da União para efeitos da aplicação desse estatuto e desse regime.
2. O Conselho de Administração, em concertação com a Comissão, aprova as medidas de execução necessárias previstas no artigo 110.o do Estatuto dos Funcionários.
3. O Gabinete de Apoio exerce, em relação ao seu pessoal, as competências conferidas à entidade competente para proceder a nomeações pelo Estatuto dos Funcionários e à autoridade habilitada para celebrar contratos pelo Regime Aplicável aos Outros Agentes.
4. O Conselho de Administração aprova disposições que permitam aos peritos nacionais dos Estados-Membros trabalhar em regime de destacamento para o Gabinete de Apoio.
Artigo 39.o
Privilégios e imunidades
É aplicável ao Gabinete de Apoio o Protocolo relativo aos Privilégios e Imunidades da União Europeia.
CAPÍTULO 7
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 40.o
Estatuto jurídico
1. O Gabinete de Apoio é um organismo da União, dotado de personalidade jurídica.
2. O Gabinete de Apoio goza, em cada Estado-Membro, da capacidade jurídica mais extensa reconhecida às pessoas colectivas pela legislação nacional. Pode, designadamente, adquirir ou alienar bens imóveis ou móveis e ser parte em processos judiciais.
3. O Gabinete de Apoio é representado pelo seu director executivo.
Artigo 41.o
Regime linguístico
1. São aplicáveis ao Gabinete de Apoio as disposições do Regulamento n.o 1, de 15 de Abril de 1958, que estabelece o regime linguístico da Comunidade Económica Europeia (13).
2. Sem prejuízo das decisões aprovadas com base no artigo 342.o do Tratado, o relatório geral anual sobre as actividades do Gabinete de Apoio e o programa de trabalho anual do Gabinete de Apoio referidos nas alíneas c) e f) do n.o 1 do artigo 29.o são redigidos em todas as línguas oficiais das instituições da União Europeia.
3. Os serviços de tradução necessários ao funcionamento do Gabinete de Apoio são assegurados pelo Centro de Tradução dos Organismos da União Europeia.
Artigo 42.o
Acesso aos documentos
1. O Regulamento (CE) n.o 1049/2001 é aplicável aos documentos na posse do Gabinete de Apoio.
2. No prazo de seis meses a contar da data da sua primeira reunião, o Conselho de Administração aprova as disposições de execução do Regulamento (CE) n.o 1049/2001.
3. As decisões tomadas pelo Gabinete de Apoio ao abrigo do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1049/2001 podem dar origem a queixas para o Provedor de Justiça Europeu ou à interposição de recursos para o Tribunal de Justiça da União Europeia, nas condições previstas, respectivamente, nos artigos 228.o e 263.o do TFUE.
4. O tratamento de dados pessoais pelo Gabinete de Apoio está subordinado às disposições do Regulamento (CE) n.o 45/2001.
Artigo 43.o
Regras de segurança em matéria de protecção das informações classificadas e das informações sensíveis não classificadas
1. O Gabinete de Apoio aplica os princípios de segurança constantes da Decisão 2001/844/CE, CECA, Euratom da Comissão, de 29 Novembro 2001, que altera o seu Regulamento Interno (14), nomeadamente as disposições relativas ao intercâmbio, ao tratamento e ao armazenamento de informações classificadas.
2. O Gabinete de Apoio aplica também os princípios de segurança relativos ao tratamento das informações sensíveis não classificadas, aprovados e aplicados pela Comissão.
Artigo 44.o
Luta contra a fraude
1. Para efeitos de luta contra a fraude, a corrupção e outras actividades ilícitas aplica-se, sem restrições, o Regulamento (CE) n.o 1073/1999.
2. O Gabinete de Apoio adere ao Acordo Interinstitucional de 25 de Maio de 1999 e publica imediatamente as disposições correspondentes aplicáveis a todo o seu pessoal.
3. As decisões de financiamento, bem como quaisquer contratos e instrumentos de execução delas decorrentes, devem dispor explicitamente que o Tribunal de Contas e o OLAF podem, se necessário, proceder a controlos no terreno dos beneficiários dos fundos do Gabinete de Apoio e dos agentes responsáveis pela sua atribuição.
Artigo 45.o
Regime de responsabilidade
1. A responsabilidade contratual do Gabinete de Apoio é regida pela lei aplicável ao contrato em causa.
2. O Tribunal de Justiça da União Europeia é competente para se pronunciar com base em cláusulas de arbitragem constantes dos contratos celebrados pelo Gabinete de Apoio.
3. Em caso de responsabilidade extracontratual, o Gabinete de Apoio, em conformidade com os princípios gerais comuns à legislação dos Estados-Membros, repara os danos causados pelos seus serviços ou pelos seus agentes no desempenho das suas funções.
4. O Tribunal de Justiça da União Europeia é competente para conhecer dos litígios relativos à reparação dos danos referidos no n.o 3.
5. A responsabilidade pessoal dos agentes em relação ao Gabinete de Apoio é regida pelas disposições do Estatuto dos Funcionários que lhes forem aplicáveis.
Artigo 46.o
Avaliação e revisão
1. Até 19 de Junho de 2014, o Gabinete de Apoio encomenda uma avaliação externa e independente dos resultados alcançados, com base no mandato estabelecido pelo Conselho de Administração, com o acordo da Comissão. Esta avaliação incide sobre o impacto do Gabinete de Apoio na cooperação prática em matéria de asilo e no SECA. A avaliação tem devidamente em conta os progressos registados, no âmbito do seu mandato, e pondera a necessidade de medidas suplementares para assegurar a solidariedade e a partilha efectivas das responsabilidades com os Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões. Examina, nomeadamente, a eventual necessidade de alterar as funções do Gabinete de Apoio, incluindo as consequências financeiras que tal alteração acarretaria, e examina igualmente a questão de saber se a estrutura de gestão é adaptada ao desempenho das funções do Gabinete de Apoio. A avaliação tem em conta os pontos de vista das partes interessadas, tanto a nível da União como a nível nacional.
2. O Conselho de Administração, em concertação com a Comissão, estabelece o calendário das futuras avaliações, tendo em conta os resultados da avaliação a que se refere o n.o 1.
Artigo 47.o
Controlo administrativo
As actividades do Gabinete de Apoio estão sujeitas ao controlo do Provedor de Justiça Europeu, nos termos do artigo 228.o do TFUE.
Artigo 48.o
Cooperação com a Dinamarca
O Gabinete de Apoio facilita a cooperação operacional com a Dinamarca, nomeadamente o intercâmbio de informações e das melhores práticas em questões ligadas às suas actividades.
Artigo 49.o
Cooperação com países terceiros e associados
1. O Gabinete de Apoio está aberto à participação da Islândia, do Liechtenstein, da Noruega, e da Suíça , na qualidade de observadores. São acordados convénios que especifiquem nomeadamente a natureza, o âmbito e as formas da participação desses países nos trabalhos do Gabinete de Apoio. Estes convénios devem incluir, nomeadamente, disposições relativas à participação nas iniciativas tomadas pelo Gabinete de Apoio, às contribuições financeiras e ao pessoal. No que diz respeito às questões de pessoal, esses convénios devem respeitar, em todo o caso, o Estatuto dos Funcionários.
2. Em questões ligadas às suas actividades, na medida do necessário para o desempenho das suas funções, em concertação com a Comissão e nos limites do seu mandato, o Gabinete de Apoio facilita a cooperação operacional entre os Estados-Membros e os países terceiros não referidos no n.o 1 no quadro da política de relações externas da União, e pode também cooperar com as autoridades de países terceiros competentes em aspectos técnicos dos domínios abrangidos pelo âmbito do presente regulamento, no quadro de convénios celebrados com essas autoridades, de acordo com as disposições pertinentes do TFUE.
Artigo 50.o
Cooperação do Gabinete de Apoio com o ACNUR
O Gabinete de Apoio coopera com o ACNUR nos domínios regidos pelo presente regulamento, no âmbito de convénios celebrados com este organismo. O Conselho de Administração decide, em nome do Gabinete de Apoio, sobre esses convénios, incluindo as respectivas implicações orçamentais.
Além disso, o Conselho de Administração pode determinar que o Gabinete de Apoio possa disponibilizar recursos financeiros para cobrir as despesas do ACNUR relativas a actividades não previstas nos convénios. Estas subvenções inscrevem-se no quadro das relações privilegiadas de cooperação estabelecidas entre o Gabinete de Apoio e o ACNUR, de acordo com o presente artigo e com o n.o 5 do artigo 2.o, o artigo 5.o, o n.o 1 do artigo 9.o, o n.o 4 do artigo 25.o e o n.o 2 do artigo 32.o. Nos termos do artigo 75.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 2343/2002, são aplicáveis as disposições pertinentes do Regulamento Financeiro e as suas normas de execução.
Artigo 51.o
Fórum Consultivo
1. O Gabinete de Apoio mantém um estreito diálogo com as organizações pertinentes da sociedade civil e com os organismos competentes pertinentes que exercem actividades no domínio da política de asilo a nível local, regional, nacional, europeu ou internacional, e cria para esse efeito um Fórum Consultivo.
2. O Fórum Consultivo constitui uma instância de intercâmbio de informações e de partilha de conhecimentos. Assegura um estreito diálogo entre o Gabinete de Apoio e as partes interessadas.
3. O Fórum Consultivo está aberto a todas as partes interessadas competentes de acordo com o n.o 1. O Gabinete de Apoio pode recorrer aos membros do Fórum Consultivo em função das suas necessidades específicas ligadas aos domínios identificados como prioritários nas actividades do Gabinete de Apoio.
O ACNUR é membro de direito do Fórum Consultivo.
4. O Gabinete de Apoio recorre ao Fórum Consultivo, nomeadamente para:
a)
Apresentar ao Conselho de Administração sugestões para o programa de trabalho anual a aprovar nos termos da alínea f) do n.o 1 do artigo 29.o;
b)
Transmitir reacções e sugerir medidas de acompanhamento ao Conselho de Administração sobre o relatório anual referido na alínea c) do n.o 1 do artigo 29.o, e sobre o relatório anual sobre a situação do asilo na União referido no n.o 1 do artigo 12.o; e
c)
Transmitir ao director executivo e ao Conselho de Administração as conclusões e recomendações resultantes de conferências, seminários e reuniões pertinentes para os trabalhos do Gabinete de Apoio.
5. O Fórum Consultivo reúne-se, no mínimo, uma vez por ano.
Artigo 52.o
Cooperação com a Frontex, com a FRA, com outros organismos da União e com as organizações internacionais
O Gabinete de Apoio coopera com os organismos da União que trabalham no seu domínio de actividade, designadamente a Frontex e a FRA, e com as organizações internacionais competentes nos domínios regidos pelo presente regulamento, no âmbito de convénios celebrados com estes organismos, de acordo com as disposições do TFUE e com as disposições relativas à competência destes organismos.
A cooperação permite criar sinergias entre os organismos em causa e evitar duplicações e redundâncias nos trabalhos efectuados no âmbito dos respectivos mandatos.
Artigo 53.o
Acordo de sede e condições de funcionamento
As disposições necessárias relativas às instalações a disponibilizar ao Gabinete de Apoio no Estado-Membro de acolhimento e aos equipamentos postos à disposição por esse Estado-Membro, bem como as regras específicas aplicáveis no Estado-Membro de acolhimento do Gabinete de Apoio ao director executivo, aos membros do Conselho de Administração, ao pessoal do Gabinete de Apoio e aos membros das suas famílias, são estabelecidas num acordo de sede entre o Gabinete de Apoio e o Estado-Membro de acolhimento, celebrado após ter sido obtida a aprovação do Conselho de Administração. O Estado-Membro de acolhimento assegura as melhores condições possíveis ao bom funcionamento do Gabinete de Apoio, incluindo a oferta de uma escolaridade multilingue e com vocação europeia e ligações de transporte adequadas.
Artigo 54.o
Início das actividades do Gabinete de Apoio
O Gabinete de Apoio entra em pleno funcionamento até 19 de Junho de 2011.
A Comissão é responsável pelo estabelecimento e pelo arranque do Gabinete de Apoio enquanto este não tiver capacidade operacional para executar o seu próprio orçamento.
Para esse efeito:
-
até o director executivo do Gabinete de Apoio assumir as suas funções na sequência da sua nomeação pelo Conselho de Administração, nos termos do artigo 30.o, um funcionário da Comissão pode desempenhar as funções cometidas ao director executivo na qualidade de director interino;
-
sob a responsabilidade do director interino ou do director executivo, as funções cometidas ao Gabinete de Apoio podem ser desempenhadas por funcionários da Comissão.
O director interino pode autorizar todos os pagamentos cobertos pelas dotações inscritas no orçamento do Gabinete de Apoio, após a aprovação do Conselho de Administração, e pode celebrar contratos, inclusive de contratação de pessoal, após a aprovação do quadro de pessoal do Gabinete de Apoio.
Artigo 55.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros nos termos dos Tratados.
Feito em Estrasburgo, em 19 de Maio de 2010.