ROZHODNUTÍ RADY 2010/656/SZBP
ze dne 29. října 2010
kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 13. prosince 2004 přijala Rada společný postoj 2004/852/SZBP týkající se omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny (1), aby provedla opatření vůči Pobřeží slonoviny uložená rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN) č. 1572 (2004).
(2)
Dne 23. ledna 2006 přijala Rada společný postoj 2006/30/SZBP (2), kterým se omezující opatření proti Pobřeží slonoviny obnovila na dalších dvanáct měsíců a kterým se tato opatření doplnila o omezující opatření stanovená v odstavci 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005).
(3)
Po obnovení omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1842 (2008) Rada dne 18. listopadu 2008 přijala společný postoj 2008/873/SZBP (3), kterým se s účinkem od 1. listopadu 2008 dále obnovila omezující opatření proti Pobřeží slonoviny.
(4)
Dne 15. října 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1946 (2010), kterou se platnost opatření proti Pobřeží slonoviny uložená rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004) a odstavcem 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005) prodlužuje do 30. dubna 2011 a kterou se mění omezující opatření týkající se zbraní.
(5)
Omezující opatření proti Pobřeží slonoviny by proto měla být obnovena. Tato omezující opatření je třeba změnit tak, aby v nich byly kromě výjimek ze zbrojního embarga podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1946 (2010) zohledněny i výjimky pro další vybavení, jež na seznam samostatně zařadila Unie.
(6)
Prováděcí opatření Unie jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 174/2005 ze dne 31. ledna 2005 o zavedení omezení pro poskytování pomoci související s vojenskou činností Pobřeží slonoviny (4), nařízení Rady (ES) č. 560/2005 ze dne 12. dubna 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (5), a v nařízení Rady (ES) č. 2368/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterými se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty (6),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřní represi, do Pobřeží slonoviny státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států jsou zakázány bez ohledu na to, zda tento zbrojní a související materiál a vybavení pocházejí z území členských států.
2. Zakazuje se rovněž:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské či jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 nebo související s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek, nebo v souvislosti s poskytováním související technické pomoci nebo zprostředkovatelských či jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi.
Článek 2
Článek 1 se nevztahuje na:
a)
dodávky a technickou pomoc určené výhradně k podpoře nebo pro potřeby operace Organizace spojených národů v Pobřeží slonoviny a francouzských ozbrojených sil, jež jim pomáhají;
b)
níže uvedené, pokud bylo schváleno předem výborem zřízeným podle odstavce 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004) (dále jen „Výbor pro sankce“):
i)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, včetně vybavení určeného pro operace na řešení krizí Unie, OSN, Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky,
ii)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně k tomu, aby bezpečnostní síly Pobřeží slonoviny mohly při udržování veřejného pořádku používat pouze odpovídající a přiměřené síly,
iii)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci v souvislosti s vybavením uvedeným v bodech i) a ii),
iv)
poskytování technické pomoci a výcviku v souvislosti s vybavením uvedeným v bodech i) a ii);
c)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz ochranných oděvů, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážených do Pobřeží slonoviny zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřeby;
d)
prodej nebo dodávky dočasně převáděné nebo vyvážené do Pobřeží slonoviny ozbrojeným silám státu, jenž provádí akce v souladu s mezinárodním právem, aby byla výhradně a přímo umožněna evakuace jeho státních příslušníků a těch osob, jež jsou v jeho konzulární působnosti v Pobřeží slonoviny, jak byly Výboru pro sankce předem oznámeny;
e)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu a odborný výcvik a pomoc určené výhradně pro pomoc nebo použití v procesu restrukturalizace obranných a bezpečnostních sil podle odst. 3 písm. f) dohody Linas-Marcoussis, pokud byly předem schváleny Výborem pro sankce;
f)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vybavení, jež může být použito k vnitřní represi a jež je určeno výhradně k tomu, aby bezpečnostní síly Pobřeží slonoviny mohly při udržování veřejného pořádku používat pouze odpovídající a přiměřené síly, jakož i poskytování finančních prostředků, finanční nebo technické pomoci a výcviku v souvislosti s takovým vybavením.
Článek 3
V souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005) se zakazuje přímý i nepřímý dovoz veškerých surových diamantů z Pobřeží slonoviny do Unie bez ohledu na to, zda pocházejí z Pobřeží slonoviny či nikoliv.
Článek 4
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zamezily vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně osobám určeným Výborem pro sankce, jež představují hrozbu pro mír a proces národního usmíření v Pobřeží slonoviny, zejména těm, které blokují provádění dohod Linas-Marcoussis a Akkra III, osobám považovaným za osoby odpovědné za závažné porušení lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Pobřeží slonoviny na základě náležitých informací, osobám, jež veřejně podněcují nenávist a násilí, a osobám, jež Výbor pro sankce označí za osoby porušující opatření uložená odstavcem 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004).
Seznam osob uvedených v prvním pododstavci je obsažen v příloze.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce rozhodne, že
a)
cesta je odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti;
b)
výjimka by podpořila cíle rezolucí Rady bezpečnosti OSN, pokud jde o mír a národní usmíření v Pobřeží slonoviny a stabilitu v regionu.
4. Pokud členský stát podle odstavce 3 povolí osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 5
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty určenými Výborem pro sankce podle čl. 4 odst. 1 nebo držené subjekty přímo či nepřímo vlastněnými nebo ovládanými těmito osobami či subjekty nebo jakýmikoliv osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, jak určí Výbor pro sankce.
Seznam osob uvedených v prvním pododstavci je obsažen v příloze.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení tímto výborem;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uhrazení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo k výkonu takových rozhodnutí, pokud bylo zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno předtím, než Výbor pro sankce určil dotyčnou osobu či subjekt, a pokud nejsou ve prospěch některé z osob či některého ze subjektů uvedených v tomto článku, a to po oznámení podaném dotyčným členským státem Výboru pro sankce.
Výjimky uvedené v písmenech a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr povolit tam, kde je to vhodné, přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do dvou pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření stanovená ve společném postoji 2004/852/SZBP nebo v tomto rozhodnutí,
pokud se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 6
Rada sestavuje seznam obsažený v příloze a mění jej v souladu s určeními učiněnými buď Radou bezpečnosti OSN, nebo Výborem pro sankce.
Článek 7
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce určí určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zařadí do přílohy. Rada své rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo zásadní nové důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 8
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž uvádí případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně případných jiných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
Článek 9
Společné postoje 2004/852/SZBP a 2006/30/SZBP se zrušují.
Článek 10
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
V Bruselu dne 29. října 2010.
DECISÃO 2010/656/PESC DO CONSELHO
de 29 de Outubro de 2010
que renova as medidas restritivas contra a Costa do Marfim
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 29.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 13 de Dezembro de 2004, o Conselho adoptou a Posição Comum 2004/852/PESC que impõe medidas restritivas contra a Costa do Marfim (1), para dar execução às medidas impostas contra esse país pela Resolução 1572 (2004) do Conselho de Segurança das Nações Unidas (a seguir designado «CSNU»).
(2)
Em 23 de Janeiro de 2006, o Conselho adoptou a Posição Comum 2006/30/PESC (2) que prorrogou por um novo período de doze meses as medidas restritivas impostas contra a Costa do Marfim e as complementou com as medidas restritivas impostas pelo ponto 6 da Resolução 1643 (2005) do CSNU.
(3)
Na sequência da Resolução 1842 (2008) do CSNU, que renovou as medidas restritivas contra aquele país, em 18 de Novembro de 2008 o Conselho adoptou a Posição Comum 2008/873/PESC (3) que prorrogou novamente as medidas restritivas impostas contra a Costa do Marfim com efeitos a partir de 1 de Novembro de 2008.
(4)
Em 15 de Outubro de 2010, o Conselho de Segurança das Nações Unidas adoptou a Resolução 1946 (2010) do CSNU que renovou as medidas impostas contra a Costa do Marfim pela Resolução 1572 (2004) do CSNU e pela Resolução 1643 (2005) do CSNU até 30 de Abril de 2011 e que alterou as medidas restritivas aplicáveis às armas.
(5)
Deverão, pois, ser renovadas as medidas restritivas impostas contra a Costa do Marfim. Além das derrogações ao embargo de armas previstas na Resolução 1946 (2010) do CSNU, convém alterar as medidas restritivas por forma a isentar outro equipamento incluído autonomamente pela União.
(6)
As medidas de execução da União constam do Regulamento (CE) n.o 174/2005 do Conselho, de 31 de Janeiro de 2005, que impõe restrições à prestação de assistência relacionada com actividades militares à Costa do Marfim (4) do Regulamento (CE) n.o 560/2005 do Conselho, de 12 de Abril de 2005, que institui certas medidas restritivas específicas contra determinadas pessoas e entidades a fim de ter em conta a situação na Costa do Marfim (5), e do Regulamento (CE) n.o 2368/2002 do Conselho, de 20 de Dezembro de 2002, relativo à aplicação do sistema de certificação do Processo de Kimberley para o comércio internacional de diamantes em bruto (6),
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. É proibida a venda, o fornecimento, a transferência ou a exportação de armamento e material conexo de qualquer tipo, incluindo armas e munições, veículos e equipamentos militares, equipamentos paramilitares e respectivas peças sobresselentes, bem como de equipamento que possa ser utilizado para a repressão interna, para a Costa do Marfim, por nacionais dos Estados-Membros ou a partir dos territórios dos Estados-Membros, ou utilizando navios ou aviões que arvorem o pavilhão dos Estados-Membros, independentemente de esse armamento, material conexo ou equipamento ser originário ou não de territórios dos Estados-Membros.
2. É igualmente proibido:
a)
Prestar, directa ou indirectamente, assistência técnica, serviços de corretagem e outros serviços relacionados com os artigos referidos no n.o 1 ou relacionados com o fornecimento, o fabrico, a manutenção ou a utilização desses artigos a qualquer pessoa singular ou colectiva, entidade ou organismo da Costa do Marfim ou para utilização neste país;
b)
Directa ou indirectamente, financiar ou prestar assistência financeira relacionada com os artigos referidos no n.o 1, incluindo em particular subvenções, empréstimos e seguros de crédito à exportação, para qualquer venda, fornecimento, transferência ou exportação desses artigos, ou para a prestação de assistência técnica, de serviços de corretagem ou outros serviços conexos a qualquer pessoa singular ou colectiva, entidade ou organismo da Costa do Marfim ou para utilização nesse país.
Artigo 2.o
O artigo 1.o não se aplica:
a)
Aos fornecimentos e assistência técnica exclusivamente destinados a apoiar ou a ser utilizados pela operação das Nações Unidas na Costa do Marfim ou pelas forças francesas que lhe prestam apoio;
b)
Mediante aprovação prévia do Comité criado pelo ponto 14 da Resolução 1572 (2004) do CSNU (a seguir designado «Comité das Sanções»):
i)
à venda, fornecimento, transferência ou exportação de equipamento militar não letal destinado exclusivamente a ser utilizado para fins humanitários ou de protecção, incluindo o equipamento dessa natureza destinado às operações de gestão de crises da União, da ONU, da União Africana e da Comunidade Económica dos Estados da África Ocidental (CEDEAO),
ii)
à venda, fornecimento, transferência ou exportação de equipamento militar não letal destinado exclusivamente a permitir que as forças de segurança da Costa do Marfim mantenham a ordem pública sem exceder os limites apropriados e proporcionados para o uso da força,
iii)
ao financiamento e à prestação de assistência financeira relacionados com o equipamento referido nas subalíneas i) e ii),
iv)
à prestação de assistência técnica e formação relacionadas com o equipamento referido nas subalíneas i) e ii);
c)
À venda, fornecimento, transferência ou exportação de vestuário de protecção, incluindo coletes antiestilhaço e capacetes militares, temporariamente exportado para a Costa do Marfim pelo pessoal das Nações Unidas, pelo pessoal da União ou dos seus Estados-Membros, pelos representantes dos meios de comunicação social e pelos trabalhadores das organizações humanitárias e de desenvolvimento, bem como pelo pessoal a elas associado, exclusivamente para seu uso pessoal;
d)
Às vendas ou fornecimentos transferidos ou exportados temporariamente para a Costa do Marfim, para as forças de um Estado que esteja a actuar, em conformidade com o direito internacional, com o objectivo expresso e exclusivo de facilitar a evacuação dos seus nacionais e daqueles pelos quais o seu consulado na Costa do Marfim seja responsável, mediante notificação prévia ao Comité das Sanções;
e)
À venda, fornecimento, transferência ou exportação de armamento e material conexo e de serviços de formação e assistência técnica destinados unicamente a apoiar ou a ser utilizados no processo de reestruturação das forças de defesa e segurança nos termos da alínea f) do n.o 3 do Acordo de Linas-Marcoussis, mediante aprovação prévia do Comité das Sanções;
f)
À venda, fornecimento, transferência ou exportação de equipamento não letal susceptível de ser utilizado para fins de repressão interna, destinado exclusivamente a permitir que as forças de segurança da Costa do Marfim mantenham a ordem pública sem exceder os limites apropriados e proporcionados para o uso da força, nem ao financiamento e à prestação de assistência financeira ou assistência técnica e formação relacionados com o referido equipamento.
Artigo 3.o
É proibida, em conformidade com a Resolução 1643 (2005) do CSNU, a importação directa ou indirecta da Costa do Marfim para a União de todos os diamantes em bruto, quer sejam ou não originários daquele país.
Artigo 4.o
1. Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para impedir a entrada ou o trânsito pelo seu território das pessoas, designadas pelo Comité das Sanções, que constituam uma ameaça para a paz e o processo de reconciliação nacional na Costa do Marfim, em especial aquelas que obstruam a execução dos Acordos de Linas-Marcoussis e de Acra III, de qualquer outra pessoa que se apure, com base em informações pertinentes, ser responsável por violações graves dos direitos do Homem e do direito internacional humanitário na Costa do Marfim, de qualquer outra pessoa que incite publicamente ao ódio e à violência e de qualquer outra pessoa que o Comité das Sanções determine ter infringido medidas impostas pelo ponto 7 da Resolução 1572 (2004) do CSNU.
Consta do anexo a lista das pessoas a que se refere o primeiro parágrafo.
2. O n.o 1 não obriga os Estados-Membros a recusar a entrada dos seus próprios nacionais no respectivo território.
3. O n.o 1 não se aplica caso o Comité das Sanções determine que:
a)
A viagem se justifica por razões humanitárias prementes, incluindo obrigações religiosas;
b)
Uma excepção concorreria para os objectivos, consagrados nas resoluções do CSNU, de paz e reconciliação nacional na Costa do Marfim e de estabilidade na região.
4. Quando, ao abrigo do n.o 3, um Estado-Membro autorizar a entrada ou o trânsito pelo seu território de pessoas designadas pelo Comité das Sanções, a autorização fica limitada ao fim para que foi concedida e às pessoas a quem respeita.
Artigo 5.o
1. São congelados todos os fundos e recursos económicos detidos ou controlados, directa ou indirectamente, pelas pessoas ou entidades designadas pelo Comité das Sanções nos termos do n.o 1 do artigo 4.o ou detidos por entidades directa ou indirectamente detidas ou controladas por essas pessoas ou entidades ou por pessoas que actuem em seu nome ou sob as suas instruções, tal como designadas pelo Comité das Sanções.
Consta do anexo a lista das pessoas a que se refere o primeiro parágrafo.
2. É proibido colocar, directa ou indirectamente, fundos, activos financeiros ou recursos económicos à disposição das pessoas ou entidades referidas no n.o 1, ou disponibilizá-los em seu benefício.
3. Os Estados-Membros podem prever isenções às medidas referidas nos n.os 1 e 2 no que respeita aos fundos e recursos económicos que:
a)
Sejam necessários para cobrir despesas de base, incluindo os pagamentos de géneros alimentícios, rendas ou empréstimos hipotecários, medicamentos e tratamentos médicos, impostos, apólices de seguro e serviços públicos;
b)
Se destinem exclusivamente ao pagamento de honorários profissionais razoáveis e ao reembolso de despesas relacionadas com a prestação de serviços jurídicos;
c)
Se destinem exclusivamente ao pagamento de encargos ou taxas de serviço, em conformidade com as legislações nacionais, correspondentes à manutenção ou gestão normal de fundos e recursos económicos congelados;
d)
Sejam necessários para cobrir despesas extraordinárias, após notificação do Estado-Membro interessado ao Comité das Sanções e aprovação deste;
e)
Sejam objecto de garantia ou decisão judicial, administrativa ou arbitral, podendo nesse caso os fundos e recursos económicos ser utilizados para prover essa garantia ou dar cumprimento a essa decisão, desde que a mesma tenha sido homologada antes da designação da pessoa ou entidade em causa pelo Comité das Sanções, e não tenha como beneficiária uma pessoa ou entidade referida no presente artigo, após notificação pelo Estado-Membro interessado ao Comité das Sanções.
As isenções referidas nas alíneas a), b) e c) do n.o 3 podem ser concedidas depois de o Estado-Membro interessado ter notificado o Comité das Sanções da sua intenção de autorizar, se adequado, o acesso a esses fundos e recursos económicos, e na ausência de decisão negativa do Comité das Sanções no prazo de dois dias úteis a contar dessa notificação.
4. O n.o 2 não se aplica ao crédito em contas congeladas de:
a)
Juros ou outras somas devidas a título dessas contas; ou
b)
Pagamentos devidos a título de contratos ou acordos celebrados, ou de obrigações contraídas, antes da data em que essas contas tenham ficado sujeitas a medidas restritivas por força da Posição Comum 2004/852/PESC ou da presente decisão,
desde que os referidos juros, outras somas e pagamentos continuem sujeitos ao disposto no n.o 1.
Artigo 6.o
O Conselho estabelece a lista do anexo e altera-a em conformidade com as determinações tanto do Conselho de Segurança das Nações Unidas como do Comité das Sanções.
Artigo 7.o
1. Caso o Conselho de Segurança ou o Comité das Sanções designe uma pessoa ou entidade, o Conselho inclui essa pessoa ou entidade no anexo. O Conselho comunica a sua decisão, incluindo os motivos que a fundamentam, à pessoa ou entidade em causa, quer directamente, se o seu endereço for conhecido, quer através da publicação de um anúncio, dando-lhe a oportunidade de apresentar as suas observações.
2. Caso sejam apresentadas observações ou novos elementos de prova, o Conselho procede à reapreciação da sua decisão e informa em conformidade a pessoa ou entidade em causa.
Artigo 8.o
1. O anexo indica os motivos apresentados pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité das Sanções para a inclusão dessas pessoas ou entidades na lista.
2. O anexo inclui igualmente, sempre que estejam disponíveis, informações que tenham sido fornecidas pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité das Sanções e sejam necessárias para identificar as pessoas ou entidades em causa. Tratando-se de pessoas, essas informações podem compreender o nome, incluindo os pseudónimos, a data e o local de nascimento, a nacionalidade, os números de passaporte e bilhete de identidade, o sexo, o endereço e a profissão ou as funções exercidas. Tratando-se de entidades, as informações podem compreender o nome, o local e a data e o número de registo, bem como o local de actividade. No anexo deve ser igualmente indicada a data da designação pelo Conselho de Segurança ou pelo Comité de Sanções.
Artigo 9.o
São revogadas as Posições Comuns 2004/852/PESC e 2006/30/PESC.
Artigo 10.o
1. A presente decisão entra em vigor a partir da data de adopção.
2. A presente decisão é revista, alterada ou revogada, consoante o que for adequado, de acordo com as decisões pertinentes do Conselho de Segurança das Nações Unidas.
Feito em Bruxelas, em 29 de Outubro de 2010.