PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 964/2010
ze dne 25. října 2010
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých hliníkových kol pocházejících z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 404/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) Komise uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých hliníkových kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 30. června 2009 Sdružení evropských výrobců kol (Association of European Wheel Manufacturers, EUWA) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 50 % celkové výroby některých hliníkových kol v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto zjištěním písemně vyjádřily. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním.
(5)
Je třeba připomenout, že jak je stanoveno v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2008 do 30. června 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(6)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých hliníkových kol pocházejících z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(7)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
2.1. Rozsah šetření - Zahrnutí dovozu z Turecka
(8)
Jedna ze zúčastněných stran zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že do rozsahu stávajícího šetření by měl být zahrnut také dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(9)
Pokud jde o nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je třeba poznamenat, že v počáteční fázi nebyly k dispozici dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti z této země, které by ospravedlnily zahájení antidumpingového řízení týkající se tohoto dovozu.
(10)
Žadatelé naopak předložili informace, že dovoz dotčeného výrobku z Turecka probíhal za nedumpingové ceny (viz nedůvěrné znění podnětu, s. 13 bod 5 a příloha 5.1 písm. a)).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(11)
Po uložení prozatímních opatření některé zúčastněné strany zopakovaly své argumenty o rozdílech mezi koly pro trh výrobců původního zařízení („kola pro trh OEM“) a koly pro následný trh („kola pro následný trh“), přičemž tvrdily, že tyto dva segmenty by měly být považovány za dva odlišné výrobky. Tyto zúčastněné strany prohlašovaly, že kola pro trh OEM by měla být vyloučena z rozsahu stávajícího šetření, protože kola pro trh OEM a kola pro následný trh jsou vyráběna rozdílnými výrobními postupy, mají odlišné technické a fyzické vlastnosti, rozdílné distribuční kanály a dokonce i rozdílná užití.
(12)
Je třeba připomenout, jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že kola pro následný trh i kola pro trh OEM lze vyrábět různými výrobními postupy, ve všech průměrech a hmotnostech, s nejrůznějšími druhy povrchových úprav. Kola pro trh OEM a kola pro následný trh sdílejí tytéž fyzické a technické vlastnosti a jsou vzájemně zaměnitelná.
(13)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že koneční spotřebitelé kol pro trh OEM a kol pro následný trh jsou různí: u kol pro trh OEM to je výrobce automobilů a u kol pro následný trh majitel vozu. Takové chápání je mylné. Přestože kola pro trh OEM skutečně nakupují výrobci automobilů, užití kol pro trh OEM a kol pro následný trh je totožné: montují se na automobily a podobná vozidla. Mají tudíž stejného konečného uživatele, kterým je řidič.
(14)
Nejčastější předložený argument byl, že požadavky na kola pro trh OEM se liší od požadavků na kola pro následný trh. Podle uvedeného argumentu by se opatření neměla vztahovat na kola pro trh OEM, protože nejsou zaměnitelná s koly pro následný trh (nakupují se pro potřeby rozdílných trhů s výrobky a liší se, pokud jde o design, požadavky na kvalitu, investice, výrobní postup, ceny a míru pronikání dovozu na trh).
(15)
Dalším argumentem bylo, že kola pro trh OEM se vyrábějí podle specifikací výrobců automobilů, zatímco kola pro následný trh jsou navržena a vyráběna podle specifikací zvolených výrobcem kol bez přihlédnutí k požadavkům konkrétního modelu automobilu. Přestože se kola pro následný trh nevyrábějí jmenovitě podle specifikací poskytovaných výrobci automobilů, montují se na různé modely automobilů. Ve skutečnosti budou nakonec namontována na přesně stejné modely automobilů, pro které byla původně vyrobena kola pro trh OEM. Skutečnost, že specifikace pocházejí z různých zdrojů, nelze jako takovou považovat za důkaz rozdílů ve fyzických a technických vlastnostech.
(16)
Od výrobců kol a automobilů v Unii byly obdrženy další informace. Ty potvrdily, že u kol pro trh OEM i kol pro následný trh se používají stejné výrobní procesy (lití, odlévání a tvarování, válcování, kování a sestavování kol ze dvou až tří dílů). Oba tyto typy se vyrábějí ve všech průměrech a hmotnostech. Vložky i určité druhy povrchové úpravy a tepelného zpracování jsou použitelné u kol pro trh OEM i u kol pro následný trh.
(17)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že technické rozdíly mezi koly pro trh OEM a koly pro následný trh se odrážejí ve skutečnosti, že kola pro trh OEM využívají primárního hliníku, zatímco při výrobě kol pro následný trh se hliník často získává z odpadu. Komise uvedené připomínky důkladně analyzovala. Další informace byly také obdrženy od výrobců automobilů a výrobců kol v Unii. Zejména ti výrobci v Unii, kteří vyrábějí kola pro trh OEM i kola pro následný trh, potvrdili, že při výrobě obou typů kol se používá jak primární hliník, tak i - byť v omezeném rozsahu - hliník získávaný z odpadu. Další informace shromážděné v rámci šetření potvrdily, že hlavním kritériem k rozlišení druhu a kvality používaného hliníku je procento křemíku (7 % nebo 11 %). Obě slitiny se používají k výrobě kol pro trh OEM stejně jako kol pro následný trh.
(18)
Rozdíly ve zkušebních požadavcích jako takové rovněž neprokazují, že kola pro trh OEM a kola pro následný trh jsou dva různé výrobky. Je třeba poznamenat, že neexistuje žádný obecný sourodý soubor požadavků na hliníková kola. Normy se liší v závislosti na výrobci a zemi. Nakonec nelze stanovit logickou dělící čáru mezi koly pro trh OEM a koly pro následný trh na základě norem nebo požadavků. Podle informací obsažených ve spisu jsou kola pro trh OEM i kola pro následný trh předmětem různých zkoušek (rentgenových zkoušek, chemických zkoušek, zkoušek těsnosti, zátěžových zkoušek, antikorozních zkoušek, zkoušek vyvážení kol, nárazových zkoušek, zkoušek odolnosti při radiálním zatížení, ohybových zkoušek, zkoušek solným postřikem, zkoušek CASS (zkoušek v mlze okyseleného roztoku chloridu sodného a chloridu měďnatého)). Kromě toho se zdá, že rozdíly v testování, jakož i rozdíly v normách vyznačují dělící čáru mezi různými členskými státy, a nikoli mezi koly pro trh OEM a koly pro následný trh jako dvěma odlišnými výrobky.
(19)
Podle informací obsažených ve spisu požadavky na kvalitu ze strany automobilového průmyslu vedou k vysoce standardizovanému výrobku, který je snadno zaměnitelný mezi všemi výrobci po celém světě. V segmentu kol pro následný trh mohou být požadavky na kvalitu rovněž stanoveny zákazníky a tato kola musí také splňovat mezinárodní a vnitrostátní požadavky. V důsledku toho se mohou na některá kola v obou segmentech vztahovat přísnější požadavky nebo specifikace, což znamená, že některá kola pro následný trh by mohla splňovat přísnější normy než kola pro trh OEM.
(20)
Skutečnost, že se kola pro následný trh obvykle nemontují na nové vozy a že výrobci automobilů používají kola vyrobená vybranými výrobci pod jejich značkou, představuje rozhodnutí týkající se zdroje dodávek, které nemá žádný vliv na závěr o vzájemné zaměnitelnosti kol pro trh OEM a kol pro následný trh. Fyzicky by kolo pro následný trh, tzn. kolo vyrobené pod značkou svého výrobce, mohlo být namontováno na nový automobil.
(21)
Tyto závěry potvrzuje i skutečnost, že výrobci automobilů nakupují a prodávají rovněž kola pro následný trh. Některá z nich se prodávají pod značkou výrobce automobilů (dodavatele původního vybavení, OES), některá pod značkou výrobce kol.
(22)
Řada připomínek se týkala požadavků kladených výrobci automobilů na dodavatele kol (např. doložení plně funkčního systému řízení kvality certifikovaného podle norem ISO, hodnocení kvality na základě zkušeností z předchozích projektů a kvality dodávek a provozní kvality výrobků, hodnocení rizik týkajících se konkrétního výrobku a projektu). Hliníková kola však sdílejí tytéž fyzické, technické a chemické vlastnosti a užití bez ohledu na stanovené požadavky, které s těmito vlastnostmi nesouvisejí.
(23)
Nakonec je také třeba připomenout, že mnozí výrobci kol vyrábějí pro oba segmenty a že se kola pro trh OEM i kola pro následný trh vyrábějí na stejných výrobních linkách. Výrobci působící v jednom segmentu mohou vstoupit i do druhého segmentu.
(24)
A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že by kola pro trh OEM a kola pro následný trh měla být považována za dva různé výrobky, protože spadají pod rozdílné položky celního sazebníku.
(25)
Stávající antidumpingové řízení se týká hliníkových kol, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50. Kód KN 8708 70 10 zahrnují kole, jejich části, součásti a příslušenství pro průmyslovou montáž. To znamená, že uplatnění nižší celní sazby předpokládané danou položkou celního sazebníku podléhá tzv. kontrole konečného použití. Tyto dva kódy KN jsou rozděleny, aby označovaly rozdíl v celní sazbě a umožnily uplatnění nižší sazby u kol pro průmyslovou montáž. To však nemá žádný vliv na vymezení dotčeného výrobku.
(26)
V reakci na připomínky zúčastněných stran je třeba předeslat, že vymezení dotčeného výrobku v antidumpingovém řízení se netýká zařazení výrobků v různých položkách celního sazebníku. Výrobek v antidumpingovém řízení tudíž může patřit pod různé kódy KN. Ve skutečnosti je taková situace poměrně běžná.
(27)
Za druhé, kola spadající pod oba kódy KN jsou stejná. Jediným rozdílem je způsob, jakým jsou po dovozu distribuovány.
(28)
Za třetí je třeba také poznamenat, že objem dovozu pod kódem KN souvisejícím s průmyslovou montáží je nižší než objem dovozu pro trh OEM vykázaný spolupracujícími výrobci automobilů. Z toho zřejmě vyplývá, že kola pro trh OEM byla celně odbavena pod oběma kódy KN. Jelikož se tedy zdá, že výrobci automobilů dovážejí kola pod oběma kódy, formální rozlišení na základě konečného použití by bylo velmi obtížné.
(29)
Argumenty zúčastněných stran se proto zamítají a potvrzují se závěry prozatímního nařízení. Kola pro trh OEM a kola pro následný trh jsou považována za jediný dotčený výrobek.
3.1. Kola pro motocykly a kola pro přípojná vozidla
(30)
Dotčeným výrobkem, kterého se týká stávající šetření, jsou „hliníková kola pro motorová vozidla kódů KN 8701 až 8705, bez ohledu na to, zda jsou vybavena příslušenstvím nebo pneumatikami, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50 (kódy TARIC 8708701010 a 8708705010)“. Toto vymezení je v souladu s oznámením o zahájení antidumpingového řízení zveřejněným dne 13. srpna 2009 a s podnětem, který dal vznik tomuto případu.
(31)
Zúčastněné strany vznesly dotazy, zda se šetření bude vztahovat rovněž na kola pro motocykly a kola pro přípojná vozidla. Výše uvedené vymezení implicitně vylučuje hliníková kola pro motocykly pod položkou 8711 a kola pro přípojná vozidla pod položkou 8716, která jsou v zásadě zařazena pod položkami 8711 a 8716.
(32)
Pokud jde o kola pro přípojná vozidla, v průběhu šetření bylo předloženo tvrzení, že kromě kódů KN uvedených v oznámení o zahájení řízení by mohl být pro dovoz do Evropské unie použit i jiný kód, který zahrnuje mimo jiné i kola pro přípojná vozidla (kód KN 8716 90 90), čímž by bylo možno obejít opatření vztahující se na dotčený výrobek (i když se zdá, že tento kód se v současné době pro tento účel v praxi nepoužívá).
(33)
Bylo navrženo, že stávající šetření by mělo zahrnovat také hliníková kola kódu KN 8716 90 90.
(34)
Útvary Komise informovaly všechny zúčastněné strany prostřednictvím oznámení vloženého do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, jež upozorňuje na možné zařazení dalších kódů KN do tohoto řízení.
(35)
Jak je však uvedeno výše, hliníková kola, která jsou skutečně určena pro přípojná vozidla, a proto patří pod kód KN 8716 90 90, nebyla do oznámení o zahájení řízení zahrnuta. Proto se nedá vyloučit, že některé hospodářské subjekty, které vyrábějí tato kola nebo s nimi obchodují, v tomto šetření nevystoupily, protože očekávaly, že se na tento dovoz nebude šetření vztahovat, a proto o výše zmíněném oznámení nevěděly. Za těchto okolností není vhodné zahrnout tato kola do tohoto řízení. Jelikož se zdá, že existuje zvláště vysoké riziko obcházení za použití výše uvedeného kódu KN, je na druhé straně vhodné zavést kód TARIC, jehož pomocí lze přesně sledovat vývoj úrovně dovozu kol spadajících pod takový kód. Na základě čl. 14 odst. 3 základního nařízení se ustanovení v tomto smyslu vkládá do normativní části tohoto nařízení.
4. TRŽNÍ ZACHÁZENÍ, INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ A SROVNATELNÁ ZEMĚ
4.1. Tržní zacházení
(36)
Všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku zpochybnili předběžná zjištění uvedená ve 26. až 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(37)
Za prvé je třeba zdůraznit, že v ČLR představuje primární hliník více než 50 % nákladů na výrobu hliníkových kol. Tři ze čtyř společností zařazených do vzorku tvrdily, že rozhodnutí o zamítnutí tržního zacházení by se mělo týkat jednotlivých konkrétních společností, zatímco v tomto případě Komise na základě konstatování, že dochází ke státním zásahům do rozhodování o nákupu hlavní suroviny (hliníku), jak je uvedeno v 30. až 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zamítla tržní zacházení všeobecně pro celou zemi. Tento argument nelze přijmout, protože rozbor provedený Komisí skutečně probíhal individuálně pro každého výrobce zařazeného do vzorku. Je pravda, že Komise došla u čtyř z nich k témuž závěru, ale to je způsobeno skutečností, že dochází k zasahování státu do procesu rozhodování každého z nich, jak je vysvětleno v 30. až 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Komise by bývala nedošla ke stejnému závěru u jakékoli společnosti působící v ČLR, u níž by se ukázalo, že převážnou většinu hliníkové slitiny, kterou spotřebovává, získává za ceny účtované na Londýnské burze kovů (LME) při uplatnění obvyklých mechanismů využívaných jakoukoli společností v sektoru se sídlem ve zbytku světa. Pokud by tomu tak bývalo bylo, této společnosti mohlo být přiznáno tržní zacházení, přestože by měla sídlo v ČLR, pokud by splňovala další kritéria.
(38)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se tímto potvrzují závěry uvedené v 43. až 46. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(39)
Pokud jde o zasahování státu do jiných obchodních rozhodnutí, žádná ze tří skupin uvedených v 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neposkytla další důkaz, který by umožnil dojít k odlišným závěrům. Zejména bylo uvedeno, že rozsudek Tribunálu ve věci Zheijiang Xinan v. Rada (3) stanoví, že „pojem „zásadní zásahy státu“ nemůže být považován za synonymum veškerých vlivů státu na činnost podniku nebo jakéhokoliv zapojení do přijímání rozhodnutí, ale musí být chápán jako projev veřejné moci, který je způsobilý učinit rozhodnutí neslučitelnými s podmínkami tržního hospodářství“. S ohledem na tento rozsudek vývozci uvádějí, že evropské orgány by jej měly uplatňovat a podrobně analyzovat, zda jsou opatření přijatá státem při provozu společnosti neslučitelná s podmínkami tržního hospodářství. V této souvislosti je třeba upozornit, že uvedený rozsudek je v současné době předmětem odvolání. Proto nabude uvedený rozsudek Tribunálu účinnosti teprve ode dne rozhodnutí o odvolání. Evropské orgány proto mohou trvat na tom, že zasahování státu zjištěné v tomto případě postačuje k závěru, že kritérium 1 není splněno. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se tímto potvrzují závěry uvedené v 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(40)
Žádná ze dvou skupin, které podle závěrů prozatímní fáze nesplnily požadavky kritéria 2, tyto předběžné závěry nenapadla. Proto se potvrzuje, jak je uvedeno v 39. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dvě ze skupin zařazených do vzorku nemají své účetnictví vedené a auditory prověřované v souladu s mezinárodními účetními standardy.
(41)
Skupina Baoding Lizhong tvrdila, že čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení výslovně požaduje, že zkreslení musí být způsobena bývalým systémem netržního hospodářství, přičemž skupina tvrdila, že jelikož údajně vždy podnikala jako skupina v držení soukromých subjektů, zkreslení nemohou být výsledkem „bývalého“ systému netržního hospodářství, jelikož skupina nikdy nepůsobila jako státem vlastněné společnosti. Tento argument nelze přijmout. Jak bylo zjištěno v tomto případě, výrobní náklady a finanční situace společností mohou podléhat výrazným zkreslením přeneseným z předchozího systému netržního hospodářství bez ohledu na to, zda společnost působila jako státem vlastněná společnost nebo nikoli.
(42)
Skupina Baoding Lizhong, společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd a společnost CITIC Dicastal navíc znovu zopakovaly argumenty již předložené před přijetím prozatímního nařízení a trvaly na tom, že výhody, jež společnosti využívají, nejsou významné. Jak je však vysvětleno v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ukázalo, že zkreslení finanční situace skupin byla významná.
(43)
Kromě toho společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd uvedla, že daňová osvobození poskytovaná zahraničním společnostem nepředstavují zvláštní subvenci a podle judikatury WTO týkající se vyrovnávacích opatření důkazní břemeno o specifičnosti subvence spočívá na vyšetřujících orgánech (4). Ve svém podání se společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd rovněž odvolává na čl. 4 odst. 5 antisubvenčního základního nařízení (5), v němž se uvádí, že „určení, že se jedná o specifickou subvenci (…), musí být průkazně doloženo“. Společnost rovněž uvádí čl. 4 odst. 2 písm. b) antisubvenčního základního nařízení (objektivní kritéria nebo podmínky pro vznik nároku na poskytnutí subvence a pro její výši, která znamenají, že se nejedná o specifickou subvenci) a článek 10 dohody o antisubvenčních a vyrovnávacích opatřeních, který vymezuje vyrovnávací clo jako „clo vybírané za účelem vyrovnání subvence poskytované přímo či nepřímo na zhotovení, výrobu nebo vývoz zboží“. A konečně, společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd navrhuje, že „pokud útvary Komise chtějí vyrovnávat subvence poskytované čínskou vládou, správný postup by byl prostřednictvím antisubvenčního šetření“.
(44)
Co se týče tohoto výkladu antidumpingových právních předpisů, je třeba říci, že není správný, jelikož kritéria antisubvenčního základního nařízení nelze použít v souvislosti s analýzou týkající se tržního zacházení. Antidumpingové základní nařízení stanoví, že je nutno prošetřit, zda výrobní náklady a finanční situace společností nepodléhají podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství, a jak je uvedeno výše, kroky, které znamenají účast státu při utváření podnikatelského prostředí prostřednictvím opatření, jež jsou typická pro netržní hospodářství, by měly být považovány za vliv státu způsobený bývalým systémem netržního hospodářství.
(45)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se tímto potvrzují závěry uvedené v 40. až 44. a 50. až 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Vývozci znovu zopakovali své námitky řešené v 46. a 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení má být rozhodnutí o tom, zda výrobci splňují uvedená kriteria pro přiznání tržního zacházení, přijato do tří měsíců od zahájení šetření, zatímco v tomto případě bylo toto rozhodnutí přijato až po uplynutí této tříměsíční lhůty. Na podporu svého tvrzení vývozci citovali rozsudek Tribunálu ve věci T-299/05 (6). Vývozci zejména uvedli, že ještě před odesláním oznámení o tržním zacházení Komise obdržela všechny odpovědi na antidumpingové dotazníky zaslané vývozcům, jakož i odpovědi na dotazníky zaslané společnostem se sídlem ve srovnatelné zemi, a proto útvary Komise, jelikož měly k dispozici údaje obsažené v odpovědích na tyto dotazníky, měly veškeré informace nezbytné k výpočtu dumpingového rozpětí podle běžné metodiky a metodiky pro srovnatelnou zemi. Vývozci pak dospívají k závěru, že jako taková mohla Komise vědět, jaký vliv bude její rozhodnutí o tržním zacházení mít, pokud jde o výpočet dumpingového rozpětí. S ohledem na výše uvedené skutečnosti vývozci nevylučují, že rozhodnutí o tržním zacházení bylo přijato na základě účinků na dumping.
(47)
Tento argument nelze přijmout. Za prvé, na rozdíl od toho, co bylo uvedeno, před odesláním oznámení o tržním zacházení Komise neměla k dispozici všechny informace nezbytné k výpočtu dumpingového rozpětí. Za okolností tohoto případu ve skutečnosti nebyly informace obsažené v odpovědích na antidumpingové dotazníky a na dotazníky zaslané společnostem se sídlem ve srovnatelné zemi ani úplné ani správné, a proto nemohly útvary Komise v daném okamžiku dumpingové rozpětí vypočítat. Za účelem shromáždění informací a údajů, které byly nezbytné pro přesný výpočet dumpingového rozpětí, musely být ve skutečnosti provedeny inspekce na místě. Tyto inspekce byly zahájeny teprve více než dva týdny po odeslání oznámení o tržním zacházení. Jelikož Komise ještě neměla k dispozici údaje získané v průběhu inspekcí na místě, bylo tudíž fakticky nemožné, aby provedla výpočty dumpingu před odesláním oznámení o tržním zacházení a přijala rozhodnutí o tržním zacházení na základě účinků na dumping.
(48)
Za druhé, vývozci nepředložili žádné důkazy o tom, že by rozhodnutí o tržním zacházení bylo odlišné, kdyby bylo přijato ve lhůtě tří měsíců.
4.2. Závěr
(49)
Tímto se potvrzuje zjištění, že žádné ze společností, které požádaly o tržní zacházení, by nemělo být přiznáno tržní zacházení, jak je stanoveno v 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3. Individuální zacházení
(50)
Obě skupiny ve vzorku, kterým bylo prozatímně odepřeno individuální zacházení kvůli zasahování státu, u něhož bylo zjištěno, že je takové povahy, že umožňuje obcházet opatření, pokud jsou jednotlivým vývozcům stanoveny různé sazby, napadly předběžné zjištění uvedené v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skupina Baoding Lizhong tvrdí, že k žádným státním zásahům nedochází, a také uvádí, že podle znění čl. 9 odst. 5 písm. c) a e) k zamítnutí individuálního zacházení nestačí existence zasahování státu a že doslovné znění čl. 9 odst. 5 umožňuje přiznat individuální zacházení i v případě, že dochází k zasahování státu, ovšem za předpokladu, že přesto existuje dostatečná nezávislost na státu a že státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení příslušných opatření. Tak by tomu bylo pouze v případě, že by státní úředníci zaujímali většinu klíčových funkcí a mohli zasahovat do běžných obchodních rozhodnutí.
(51)
Druhá skupina tvrdila, že většinu jejích akcií vlastní soukromé osoby a riziko obcházení neexistuje, protože skupina zásobuje výhradně výrobce automobilů na trhu OEM a smlouva s výrobcem automobilů stanoví pro každý model kol konkrétní výrobní místo, které je podrobeno kontrole před uzavřením smlouvy i v průběhu jejího trvání.
(52)
Pokud jde o tvrzení skupiny Baoding Lizhong, riziko obcházení bylo přezkoumáno. Státní zásahy skutečně nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení příslušných opatření. Skupině Baoding Lizhong tudíž může být přiznáno individuální zacházení.
(53)
Co se týče společnosti CITIC Dicastal, jedná se o státní společnost přímo kontrolovanou státem (většina jejích akcií patří státu). Státní zásahy jsou takového rozsahu, že umožňují obcházení opatření, pokud společnost získá odlišnou celní sazbu. Jinými slovy, výroba jiných státem kontrolovaných společností by mohla být přesměrována prostřednictvím společnosti CITIC Dicastal. Pokud jde o další argument společnosti CITIC Dicastal, skutečnost, že dodává výhradně výrobcům automobilů na trhu OEM, jí nebrání v tom, aby v budoucnu dodávala i jiným odběratelům. Lze tedy dospět k závěru, že společnosti CITIC Dicastal by mělo být individuální zacházení odepřeno.
4.4. Srovnatelná země
(54)
Řada zúčastněných stran zpochybnila volbu Turecka jako srovnatelné země. Jejich argumenty nelze přijmout; za prvé proto, že připomínky dorazily dosti dlouho po normativně stanovené lhůtě pro předložení připomínek k výběru srovnatelné země (lhůta uplynula dne 24. srpna 2009), a za druhé proto, že je nelze brát v úvahu z věcného hlediska.
(55)
Dotyčné argumenty lze shrnout takto:
1)
Jedna ze spolupracujících společností v Turecku (Hayes Lemmerz) je ve spojení s výrobcem v Unii a obě tyto spolupracující společnosti jsou členy EUWA (sdružení zastupujícího evropské výrobce, které předložilo příslušný podnět). Toto nelze přijmout. Skutečnost, že jedna ze společností ve srovnatelné zemi je ve spojení s výrobcem v Unii a že obě tyto společnosti jsou členy stejného sdružení jako žadatelé, nelze považovat za relevantní kritérium pro vyloučení Turecka jako srovnatelné země. Kritéria, která je třeba brát v úvahu při analyzování vhodnosti srovnatelné země, se musí zakládat výlučně na takových skutečnostech, jako je míra hospodářské soutěže na domácím trhu srovnatelné země a neexistence významných rozdílů mezi výrobním postupem u výrobců ve srovnatelné zemi a u výrobců v zemi s netržním hospodářstvím.
2)
Bylo rovněž předloženo tvrzení, že výrobní postup v Číně není srovnatelný s Tureckem, protože čínské společnosti mají přístup k levnější surovině. Toto tvrzení nelze zohlednit. Na jedné straně je přístup k levnějšímu hliníku důsledkem zkreslení cen způsobeného státními zásahy. Jak je vysvětleno výše, ČLR těží z jedinečné světové pozice, co se týče přístupu k surovinám s nejnižšími možnými cenami, a v jiných zemích nelze nalézt žádnou srovnatelnou situaci. Na druhé straně šetření ukázalo, že výrobní postup je prakticky totožný v Číně i v Turecku.
3)
A konečně, bylo předloženo tvrzení, že na vnitrostátní úrovni je nedostatečná hospodářská soutěž, protože domácí výroba se používá převážně pro vývoz a zároveň existují vstupní překážky dovozu ze zemí mimo Unii. Tato tvrzení nelze brát v úvahu. Ve skutečnosti je trh Unie více než šestkrát větší než turecký trh a neexistují žádné vstupní překážky, a proto je přiměřené, že Turecko zasílá významnou část své výroby do Unie. Kromě toho je na domácím tureckém trhu dostatečná hospodářská soutěž, protože existuje nejméně pět domácích výrobců a neexistují žádné překážky dovozu z Unie.
(56)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje předběžný závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že vhodnou a přiměřenou srovnatelnou zemí je Turecko.
4.5. Dumping
4.5.1. Výpočet
(57)
Dva vyvážející výrobci zpochybnili předběžná zjištění uvedená v 57. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo uvedeno, že podle čl. 2 odst. 11 základního antidumpingového nařízení by měly být výpočty dumpingu založeny na „všech vývozních obchodech“, jinými slovy, tito dva vyvážející výrobci se domnívají, že při výpočtu dumpingového rozpětí by se mělo brát v úvahu 100 % transakcí. Bylo rovněž namítnuto, že nejdražší transakce, zejména u jedné ze společností, jež byly předmětem šetření, nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí zohledněny.
(58)
Pokud jde o argument o počtu transakcí, které mají být zohledněny, je třeba připomenout, že čl. 2 odst. 11 základního antidumpingového nařízení stanoví, že výpočty dumpingu by měly být založeny na „všech vývozních obchodech“, „pokud ustanovení upravující spravedlivé srovnání nestanoví jinak“. To znamená, že pokud nelze dosáhnout přiměřeného srovnání 100 % výrobků, nebude možné zohlednit 100 % vývozních transakcí. Toto je považováno za přiměřené za předpokladu, že výpočty jsou založeny na dostatečně velkém procentním podílu ze všech vývozních transakcí. V tomo případě bylo vzato v úvahu přibližně 85 % transakcí.
(59)
Co se týče tvrzení, že nejdražší transakce nebyly vzaty v úvahu, byl proveden nový výpočet dumpingu, aby byly i tyto transakce zohledněny. Typy výrobků použité pro výpočet provedený na prozatímní úrovni byly doplněny o řadu dalších typů výrobků. Bylo tak možné zahrnout do výpočtu co nejvíce transakcí, což také zajistilo, aby se vážená průměrná jednotková cena všech vývozních transakcí na jednu vývozní společnost co nejvíce blížila vážené průměrné jednotkové ceně vývozních transakcí (této společnosti), která byla použita pro výpočet dumpingového rozpětí. Takto byla zohledněna hodnota všech vývozních transakcí, a to i těch nejdražších. Běžné hodnoty pro tyto dodatečné druhy výrobků byly vypočteny podle metodiky vysvětlené v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Při tomto novém výpočtu dumpingové rozpětí kleslo zejména u společnosti YHI.
(60)
Metodika použitá k určení běžné hodnoty, vývozní ceny a srovnání je totožná s metodikou, která je popsána v 64. až 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jediné změny u nových výpočtů se týkají zvýšení počtu zohledněných transakcí a úvahy, že průměrná cena vývozních transakcí použitých k výpočtu dumpingu u jakékoli dané společnosti by se neměla podstatně lišit od průměrné vývozní ceny všech transakcí této společnosti.
(61)
Bylo předloženo tvrzení, že analýza Komise nebere v úvahu vývoj směnných kurzů, a to zejména zhodnocení amerického dolaru oproti euru, a vývoj nákladů na primární hliník a mezinárodní přepravu. Toto tvrzení není opodstatněné, jelikož útvary Komise podle svých běžných postupů zahrnuly do své analýzy trhu s dotčeným výrobkem během období šetření všechny druhy ověřitelných nákladů.
(62)
Čínský výrobce YHI tvrdil, že výpočet nákladů v jeho individuálním dumpingovém výpočtu byl nepřesný. Komise přijala toto tvrzení a provedla nový výpočet, který vedl k určení dumpingového rozpětí ve výši 23,81 %, tzn. o 2,14 % méně než v předchozím výpočtu.
4.5.2. Konečná dumpingová rozpětí
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd
23,81 %
Zhejiang Wanfeng Auto Wheel Co. Ltd
60,29 %
Baoding Lizhong
67,66 %
Jiné spolupracující společnosti
44,23 %
Všechny ostatní společnosti
67,66 %
5. ÚJMA
(63)
Komise obdržela připomínky k předběžným zjištěním týkající, se újmy. Některé z těchto připomínek byly pouze opakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(64)
Tvrzení, kterými se již zabývalo prozatímní nařízení, nejsou v tomto nařízení opakována.
5.1. Dovoz z ČLR
(65)
Zúčastněné strany tvrdily, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není odůvodněná.
(66)
Je třeba připomenout, že v prozatímní fázi byla metodika založena na podnětu, avšak zkontrolována porovnáním s dalšími zdroji (údaji, jež poskytli spolupracující výrobci, uživatelé, vývozci). Tyto údaje byly znovu analyzovány s ohledem na připomínky zúčastněných stran a předběžné závěry se tímto potvrzují.
(67)
Je třeba připomenout, že v den zveřejnění prozatímního nařízení byla do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, vložena tři oznámení poskytující podrobné informace o metodách výpočtu výroby, dovozu a prodeje.
(68)
Jelikož kódy KN, jichž se týká stávající šetření, obsahují i jiné výrobky než dotčený výrobek, většina připomínek souvisela s metodikou, kterou Komise použila k vyloučení jiných výrobků než dotčeného výrobku z nahlášených objemů.
(69)
Kód KN 8708 70 50 zahrnuje kola z hliníku; části, součásti a příslušenství kol, z hliníku. Příslušné údaje v tunách byly získány z databáze Comext bez jakékoli další úpravy v této fázi, a to na základě předpokladu, jak je uvedeno v podnětu, že části, součásti a příslušenství jsou menšího významu.
(70)
Kód KN 8708 70 10 zahrnuje mimo jiné kola z hliníku; části, součásti a příslušenství kol, z hliníku. Také zde byly příslušné údaje v tunách, získané z databáze Comext, řádně upraveny v souladu s metodikou popsanou v podnětu.
(71)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami tento přístup převážně kritizovaly, aniž by však obsahovaly návrh vhodnější nebo spolehlivější alternativy. Kritika se týkala hlavně skutečnosti, že jelikož zúčastněné strany nevěděly, kterou metodu se Komise chystá použít, nemohly vyjádřit své připomínky. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které důkladným způsobem stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení. Komise zkontrolovala údaje poskytnuté v podnětu a nezjistila nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(72)
Druhý soubor připomínek se týkal způsobu přepočtu objemů původně vyjádřených v tunách na jednotky pro příslušné dva kódy KN. Také zde Komise postupovala podle metody navržené v podnětu a následně podpořené odpověďmi čínských vývozců na dotazník. Tato metodika naznačuje, že průměrná jednotková hmotnost výrobků dovážených z Číny činí přibližně 9 kg na kolo. Jednotková hmotnost výrobků dovážených z jiných třetích zemí byla v souladu s podnětem odhadnuta přibližně na 10 kg na jednotku, avšak překontrolována porovnáním s dostupnými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření od různých stran.
(73)
Ve svých podáních předložených po skončení prozatímní fáze zúčastněné strany tvrdily, že namísto 9 kg by se měla jako průměrná hmotnost použít hodnota 10 kg, jelikož tolik činí průměrná hmotnost dovážených kol pro trh OEM. Jak je uvedeno v prozatímním nařízení, průměrná hmotnost 9 kg vychází z údajů poskytnutých vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Proto se konstatuje, že je to nejpřiměřenější metoda přepočtu odrážející průměrnou hmotnost čínského dovozu. V každém případě však přepočet na základě hodnoty 10 kg u kol pro trh OEM ukázal, že výsledek by neměl žádný vliv na konečné závěry.
(74)
Závěry uvedené v 86. až 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
5.1.1. Objem a ceny dovozu z ČLR
(75)
Závěry učiněné mimo jiné na základě údajů Eurostatu uvedených v 86. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly potvrzeny odpověďmi vyvážejících výrobců na dotazník. Vzhledem k tomu, že údaje pocházejí z různých zdrojů, mohou se trendy samozřejmě mírně lišit v závislosti na konkrétním segmentu a společnosti. V každém případě potvrdily nízké cenové úrovně, což v kombinaci s vysokou úrovní cenového podbízení a prudkým zvýšením objemu dovozu z ČLR zvýrazňuje správnost celkového závěru v tomto případě.
(76)
Údaje a trendy byly rovněž zkontrolovány odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh. Prozatímní nařízení v 89. bodě odůvodnění chybně uvádělo, že ceny za roky 2006 až 2008 měly vycházet z údajů Eurostatu, protože dotazníky zaslané vývozcům neposkytly relevantní údaje. Uvedené konstatování se mělo týkat rozlišení mezi transakcemi s koly pro trh OEM a s koly pro následný trh. Toto rozlišení lze určit pouze na základě přehledů jednotlivých transakcí poskytnutých vývozci.
(77)
Pokud jde o jednotkové ceny kol pro následný trh, údaje ukazují více méně konstantní úrovně s mírným zvýšením na konci období. Pohybovaly se v rozmezí 25 až 34 EUR v roce 2006, 24 až 32 EUR v roce 2007, 25 až 29 EUR v roce 2008 a 26 až 36 EUR v období šetření. Za účelem zachování důvěrné povahy údajů byla tato rozmezí upravena nejvýše o 15 % směrem nahoru nebo dolů.
Cenové rozpětí u čínského dovozu kol pro následný trh (na základě vzorku vývozců)
+/- 15 %
+/- 15 %
2006
25
34
2007
24
32
2008
25
29
Období šetření
26
36
(78)
Jednotkové ceny dovozu kol pro trh OEM z ČLR vykazují během posuzovaného období pokles o více než 15 %. Další informace nelze zveřejnit z důvodu jejich důvěrné povahy, jak je vysvětleno níže v oddílu o výpočtu úrovně pro odstranění újmy.
(79)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že se čínské dovozní ceny zvýšily mezi rokem 2008 a obdobím šetření, kdy většina ukazatelů újmy značně klesla. K nominálnímu růstu čínských dovozních cen (i když jen o 1,6 %) skutečně došlo. (7) Je však nutno zdůraznit, že za celé posuzované období tyto ceny klesly o 8 %.
(80)
Celkově byly u obou segmentů potvrzeny nízké cenové úrovně, což v kombinaci s vysokou mírou cenového podbízení a prudkým nárůstem dovozu z ČLR potvrzuje závěry učiněné v tomto případě.
5.2. Analýza újmy odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh
(81)
Jednou z hlavních připomínek obdržených po uložení prozatímních opatření bylo, že měla být provedena analýza všech ukazatelů újmy odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh.
(82)
Jedna ze zúčastněných stran se v této souvislosti odvolávala na nařízení Komise (ES) č. 1888/2006 (8) a také na nařízení Rady (ES) č. 682/2007 (9) týkající se dovozu zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska, přičemž tvrdila, že v uvedeném případě byla taková analýza u konkrétních segmentů provedena. Tato zúčastněná strana dále tvrdila, že se Komise tím, že nepostupovala stejně jako ve věci kukuřice cukrové, dopustila porušení požadavků WTO.
(83)
Ve věci kukuřice cukrové bylo odkázáno na příslušná ustanovení WTO, že podle odvolacího orgánu „když vyšetřovací orgány přezkoumávají jednu část domácího výrobního odvětví, měly by v zásadě podobným způsobem přezkoumat všechny ostatní části, které toto odvětví tvoří, a stejně tak přezkoumat dané výrobní odvětví jako celek“ (10). Tento případ jasně ukazuje, že přístup uplatněný v tomto případě je v souladu s dosavadní praxí evropského orgánu a v souladu s antidumpingovou dohodou WTO (11). Segmentová analýza je možná, ale musí být doprovázena analýzou celého odvětví.
(84)
Je třeba připomenout, že ve stávajícím řízení byly v prozatímní fázi oba segmenty posouzeny společně, avšak některé ukazatele byly u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh analyzovány odděleně (cenové podbízení, spotřeba, podíly na trhu). S ohledem na připomínky předložené zúčastněnými stranami provedla Komise další rozbor, přičemž byly analyzovány některé další ukazatele na úrovni jednotlivých segmentů (viz níže). Jak je patrné níže, tato analýza potvrzuje, že trendy u dotčeného výrobku posuzovaného jako celek obecně odpovídají trendům u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh posuzovaných zvlášť.
5.2.1. Spotřeba
(85)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj spotřeby hliníkových kol v Unii odděleně na trhu OEM a na následném trhu. Podrobnější informace o rozlišení mezi dovozem kol pro trh OEM a pro následný trh jsou uvedeny výše v části o dovozu. Údaje o tomto rozlišení vycházely z různých zdrojů informací poskytnutých spolupracujícími výrobci v Unii, uživateli a vyvážejícími výrobci v dotčené zemi.
Jednotky (v tisících)
2006
2007
2008
Období šetření
Celková spotřeba Unie
58 607
62 442
58 313
49 508
Index 2006 = 100
100
107
99
84
Spotřeba kol pro trh OEM
43 573
44 009
42 076
34 915
Index 2006 = 100
100
101
97
80
Spotřeba kol pro následný trh
15 033
18 432
16 237
14 592
Index 2006 = 100
100
123
108
97
(86)
Celková spotřeba Unie klesla v posuzovaném období o 16 % z 58, 6 milionu jednotek na 49,5 milionu jednotek. Stejný trend lze vysledovat v obou segmentech. Spotřeba kol pro trh OEM se snížila o 20 % z 43,5 milionu jednotek na 34,9 milionu jednotek, zatímco spotřeba kol pro následný trh klesla o 3 % z 15 milionů jednotek na 14,5 milionu jednotek.
5.2.2. Dovoz z ČLR a podíly na trhu v segmentech kol pro trh OEM a kol pro následný trh
(87)
Řada připomínek se týkala závěrů Komise o velikosti trhu OEM a následného trhu s hliníkovými koly v Unii, a zejména tržního podílu dovozu. Zúčastněné strany zejména tvrdily, že Komise nesprávně vypočítala tržní podíl dovozu pro trh OEM. V návaznosti na tyto připomínky bylo provedeno další šetření týkající se tržního podílu dovážených kol pro trh OEM a kol pro následný trh. Je třeba připomenout, že prozatímní nařízení stanovilo tržní podíly kol pro trh OEM a kol pro následný trh dovážených z ČLR. Tyto podíly na trhu byly stanoveny na základě informací obsažených ve spisu v prozatímní fázi, které vycházely z údajů poskytnutých výrobci v Unii, vývozci a výrobci automobilů. Na tomto základě bylo zjištěno, že tržní podíl dovozu kol pro trh OEM představuje přibližně 3 % (konzervativní výpočet), ale mohl by dosahovat až 6 %.
(88)
S ohledem na kritiku vyjádřenou zúčastněnými stranami byly všechny údaje znovu ověřeny a toto ověření potvrdilo prozatímní závěry. Podrobné vysvětlení všech kroků šetření a všech zdrojů informací použitých ke stanovení podílu obou segmentů na dovozu nejen z dotčené země, ale také z jiných třetích zemí bylo zahrnuto do oznámení vloženého do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí. Toto oznámení dokládá rozmanitost zdrojů použitých k získání relevantních informací.
(89)
V reakci na připomínky zúčastněných stran, že tržní podíl ve výši 3 % je malý, je třeba navíc zdůraznit, že ani 3 % tržní podíl nelze považovat za malý na cenově citlivém trhu, o jaký se v tomto případě jedná. To platí zejména s ohledem na pokles cen popsaný níže ve 116. bodě odůvodnění. Kromě toho došlo také k významnému zvýšení objemu a tržního podílu dovozu z ČLR.
Objemy dovozu v tisících jednotek - trh OEM
2006
2007
2008
Období šetření
ČLR
455
476
508
1 183
Index 2006 = 100
100
105
112
260
Podíl na trhu (%)
1 %
1 %
1 %
3 %
Objemy dovozu v tisících jednotek - následný trh
2006
2007
2008
Období šetření
ČLR
3 247
4 667
5 301
4 954
Index 2006 = 100
100
144
163
153
Podíl na trhu (%)
22 %
25 %
33 %
34 %
5.3. Cenové podbízení
(90)
Je třeba připomenout, že v prozatímní fázi bylo cenové podbízení vypočteno pro dotčený výrobek jako celek, jakož i pro oba segmenty odděleně. Rozlišení na segmenty vycházelo z přehledů jednotlivých transakcí poskytnutých výrobci v Unii a vývozci zařazenými do vzorku na základě identifikace prodeje kol výrobcům automobilů.
(91)
Rozpětí cenového podbízení uvedená v 95. a 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byla přepočtena především s ohledem na změny ve výpočtech dumpingu (viz výše). Byla také zpřesněna, pokud jde o použitou celní sazbu. Konkrétně byla v prozatímní fázi použita jednotná 4,5 % celní sazba. Tento přístup byl uplatněn i v konečné fázi při výpočtu celkového cenového podbízení (u obou segmentů). To bylo způsobeno skutečností, že ne všechen dovoz kol pro trh OEM byl deklarován pod kódem KN spojeným s nižší, 3 % celní sazbou.
(92)
Některé zúčastněné strany zopakovaly své připomínky, že úroveň cenového podbízení by měla být vypočtena pouze ve vztahu k té složce ceny, která souvisí s přidanou hodnotou (při vyloučení nákladů na hliník). Jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, použitím této metodiky by se úroveň cenového podbízení ve skutečnosti zvýšila. Jelikož úroveň podbízení vypočtená ve vztahu k plné ceně (v procentech) již byla podstatná, nebyla tato metoda dále zkoumána.
(93)
Cenové podbízení vypočtené pro dotčený výrobek jako celek se pohybuje od 20 % do 38 %. Podbízení zůstává podstatné u obou segmentů (15 % až 29 % u kol pro trh OEM a 49 % až 63 % u kol pro následný trh).
6. STAV VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
6.1. Vymezení výrobního odvětví Unie a makroekonomické a mikroekonomické ukazatele újmy
(94)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že Komise použila nesprávné vymezení výrobního odvětví Unie a výroby v Unii a že posouzení újmy mělo vycházet z informací, které se vztahují pouze k žadatelům a zastáncům podnětu, a nikoli z celkové výroby v Unii.
(95)
Výrobní odvětví Unie bylo vymezeno podle ustanovení čl. 4 odst. 1 základního nařízení. Posouzení situace celého výrobního odvětví Unie je v souladu se základním nařízením. Argument, že posouzení újmy bylo založeno na nesprávném vymezení výrobního odvětví Unie, je tedy nutno zamítnout. V důsledku toho je nutno zamítnout všechny argumenty týkající se vývoje tendencí ukazatelů újmy, u kterých byly jako základ pro analýzu použity údaje o výrobcích zařazených do vzorku a spolupracujících výrobcích.
(96)
Další obecnější připomínkou bylo, že nedůvěrné verze dotazníků pro výrobce a minidotazníků byly nedostatečné. Komise tyto připomínky podrobně posoudila a v odůvodněných případech si vyžádala vylepšené nedůvěrné verze. Ty byly zařazeny do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, čímž byla zcela umožněna účinná obrana práv.
(97)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že někteří výrobci v Unii měli být vyloučeni vzhledem ke skutečnosti, že neposkytli úplné informace o své činnosti. Tyto strany dále tvrdily, že toto vyloučení by bývalo mělo dopad na výsledek. Tato tvrzení však nejsou podložena fakty, protože dotyční výrobci v Unii ve skutečnosti poskytli všechny podstatné informace. Proto je nutno tato tvrzení zamítnout.
(98)
Jeden dovozce rovněž tvrdil, že měl být zařazen jako výrobce v Unii vzhledem ke skutečnosti, že výrobu zadával do dotčené země, zatímco řada dalších činností probíhala v Unii (např. návrh). Tato společnost zadávala výrobu do dotčené země, přičemž v Unii si zachovávala některé aktivity jako například testování kol. Avšak vzhledem k tomu, že výrobní proces probíhá v dotčené zemi, nemůže být tento dovozce v rámci antidumpingového řízení považován za výrobce v Unii. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem muselo být toto tvrzení zamítnuto.
(99)
Některé zúčastněné strany provedly analýzu ukazatelů újmy u jednotlivých společností. Takový přístup je nutno zamítnout, jelikož analýza újmy se provádí pro výrobní odvětví Unie jako celek.
6.2. Makroekonomické ukazatele
6.2.1. Objem prodeje a podíl na trhu
(100)
Po zveřejnění prozatímního nařízení požádaly zúčastněné strany o údaje s rozlišením mezi trhem OEM a následným trhem. Tabulka níže ukazuje objemy prodeje a podíl na trhu s rozlišením mezi trhem OEM a následným trhem:
2006
2007
2008
Období šetření
Objem prodeje celého výrobního odvětví Unie v tisících jednotek - trh OEM
36 820
36 240
34 932
28 719
Index 2006 = 100
100
98
95
78
Objem prodeje celého výrobního odvětví Unie v tisících jednotek - následný trh
8 626
10 443
7 962
7 075
Index 2006 = 100
100
121
92
82
Tržní podíl - trh OEM (v %) (podíl výrobců v Unii na celkové spotřebě kol pro trh OEM)
84,5 %
82,3 %
83 %
82,3 %
Index 2006 = 100
100
97
98
97
Tržní podíl - následný trh (v %) (podíl výrobců v Unii na celkové spotřebě kol pro následný trh)
57,4 %
56,7 %
49 %
48,5 %
Index 2006 = 100
100
99
85
84
(101)
Pro stanovení tohoto rozlišení byly použity různé zdroje informací, zejména údaje poskytnuté výrobci v Unii v průběhu šetření, údaje z podnětu, jakož i údaje shromážděné před zahájením šetření.
(102)
Výše uvedená tabulka ukazuje klesající trend, pokud jde o prodej a tržní podíly jak u trhu OEM, tak u následného trhu.
6.2.2. Smluvní prostředí
(103)
Jak je uvedeno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise pokračovala v posuzování zakázek zadaných během období šetření, které však měly být uskutečněny až po jeho skončení. Údaje, které se již ve spisu nacházely, byly doplněny o nové informace od výrobců kol a automobilů v Unii. Tyto údaje potvrdily řádové hodnoty nákupů a trendy týkající se tržních podílů evropských a čínských dodavatelů. Přispívají k tomu i argumenty předložené výrobci automobilů, podle nichž podíl čínského dovozu vzrostl v důsledku zvýšení konkurenceschopnosti a kvality a zlepšení možností ve výrobních postupech.
6.3. Mikroekonomické ukazatele
6.3.1. Výrobní náklady
(104)
Jedna ze zúčastěných stran tvrdila, že údaje o ziskovosti uvedené ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídají údajům o prodeji a výrobních nákladech uvedeným v 89. a 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo to způsobeno administrativní chybou při výpočtu výrobních nákladů, která vedla k použití nesprávného souboru údajů. Tato chyba byla opravena a údaje o výrobních nákladech jsou uvedeny v následující tabulce.
V eurech
2006
2007
2008
Období šetření
Průměrné výrobní náklady (na jednotku)
48,1
49,4
48,7
49,1
(105)
Tato oprava nemá vliv na trend zjištěný v prozatímní fázi. Průměrné výrobní náklady zůstaly během posuzovaného období stabilní.
6.3.2. Ziskovost
(106)
V reakci na žádosti zúčastněných stran o poskytnutí údajů s rozlišením mezi trhem OEM a následným trhem byla ziskovost vypočtena odděleně pro trh OEM a pro následný trh. Řádové hodnoty a trendy se potvrdily.
V %
2006
2007
2008
Období šetření
Celková ziskovost
3,2
0,7
-1,5
-5,4
Ziskovost trhu OEM
3,1
0,4
-1,4
-5,7
Ziskovost následného trhu
5,2
5,7
-3,3
-2,4
(107)
Jak ukazuje výše uvedená tabulka, ziskovost byla ovlivněna jak u trhu OEM, tak u následného trhu. V průběhu posuzovaného období klesla o 8,8 procentního bodu u kol pro trh OEM a o 7,6 procentního bodu u kol pro následný trh. Z toho vyplývá, že řádové hodnoty a trendy u kol pro trh OEM a kol pro následný trh posuzovaných odděleně se shodují s řádovými hodnotami a trendy u dotčeného výrobku posuzovaného jako celek (pokles o 8,7 procentního bodu).
6.3.3. Návratnost investic
(108)
Zúčastněné strany poukazovaly na možné nepřesnosti při výpočtu návratnosti investic. Vykázané hodnoty zohledňují všechny položky tvořící návratnost investic, včetně odpisů. Uvedená tvrzení je tudíž nutno zamítnout.
6.4. Závěr o újmě
(109)
Závěry o újmě uvedené v 80. až 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují. Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, což se projevilo především poklesem ziskovosti. Některé ukazatele újmy byly analyzovány odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh. Vývojové trendy a řádové hodnoty těchto ukazatelů odpovídají údajům zjištěným pro dotčený výrobek jako celek.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. Dopad dovozu z ČLR
(110)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že pokles výroby a prodeje výrobního odvětví v Unii byl důsledkem klesající spotřeby (což údajně vyvolalo také snížení kapacity). Prozatímní nařízení skutečně nezpochybnilo, že se spotřeba na trhu Unie snižuje. Ačkoli je možné, že k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, mohly přispět i jiné činitele než dumpingový dovoz z ČLR (hospodářská krize a dovoz z Turecka), dopad těchto dalších činitelů není takový, aby narušil příčinnou souvislost uvedenou ve 136. až 152. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V každém případě, jak je uvedeno ve 126. a následujících bodech odůvodnění prozatímního nařízení, existuje zřejmá souvislost mezi významným nárůstem objemů čínského dovozu za nízké ceny a újmou zjištěnou u výrobního odvětví Unie. Kromě toho, jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a na rozdíl od tvrzení zúčastněných stran, zůstala kapacita během posuzovaného období stabilní (zejména v letech 2006 až 2008, s poklesem o 4 % mezi rokem 2008 a obdobím šetření).
(111)
Některé zúčastněné strany odkazovaly na výkazy zveřejněné výrobci v Unii na jejich internetových stránkách a na skutečnost, že dumpingový dovoz z ČLR není mezi příčinami újmy uveden. Bez ohledu na jakákoli veřejná prohlášení výrobců v Unii (která v žádném případě nevylučují čínský dovoz jako možnou příčinu újmy) údaje ve spisu jasně prokazují, že existuje příčinná souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z ČLR.
(112)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že ztráta ziskovosti byla způsobena klesajícím objemem výroby. Výrobci tudíž nebyli schopni umořit své fixní náklady při menším počtu vyrobených kol. Avšak pokles výroby byl způsoben ztrátou podílu na trhu, která byla důsledkem pronikání čínského dovozu na trh.
(113)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dovoz z ČLR nemohl být příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, protože v roce 2007 došlo k poklesu ziskovosti navzdory stabilním cenám a objemům prodeje. Je třeba připomenout, že mezi roky 2006 a 2007 došlo k zvýšení tržního podílu dovozu z ČLR a k 40 % nárůstu, pokud jde o objem. Z těchto důvodů muselo být toto tvrzení zamítnuto.
(114)
Závěry uvedené ve 126. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
7.2. Účinky jiných činitelů
7.2.1. Rozlišení na segmenty
(115)
Zúčastněné strany znovu zopakovaly svá tvrzení, že újma utrpěná výrobním odvětvím Unie, které směruje většinu svého prodeje na trh OEM, nemohla být způsobena čínským dovozem, který se soustředí především na následný trh a na trhu OEM se vyskytuje omezeně. Je třeba připomenout, že tyto připomínky byly řešeny ve 131. až 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Po uložení prozatímních opatření některé zúčastněné strany poukazovaly na 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že existují náznaky, že výrobci automobilů používají čínské ceny ke stlačování cen výrobního odvětví Unie. Tyto zúčastněné strany tvrdily, že příslušné orgány nemohou zakládat své závěry na náznacích, nýbrž pouze na skutečných důkazech. Zúčastněné strany dále upozorňovaly, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nebyly k dispozici žádné informace dokládající taková tvrzení.
(117)
Hned zpočátku je třeba zdůraznit vysokou obchodní citlivost tohoto druhu informací. Kromě informací, jež měla Komise k dispozici, byly zúčastněnými stranami poskytnuty další informace. Tyto dodatečné informace potvrzují závěry založené na důkazech, které měla Komise k dispozici v prozatímní fázi a které ukazovaly jasný systematický tlak na snižování cen. Komise dále vytvářela spis s ohledem na aspekt cenového tlaku. Podrobné podání poskytli výrobci v Unii. To umožnilo Komisi další vhled do podrobností postupu při nabídkových řízeních a potvrdilo závěry týkající se tlaku na snižování cen a využívání čínských nabídek jako srovnávacího kritéria k uplatňování tohoto tlaku. V některých případech byla cílová cena stanovená výrobci automobilů (která tvoří výchozí bod jednání) skutečně již nastavena níže než náklady výrobců v Unii, a byla tak neudržitelná od samého počátku. Někdy byly neúspěšné dokonce i nabídky pod touto úrovní.
(118)
Podle informací, které má Komise k dispozici, někteří výrobci automobilů jen oznamují uchazečům o jejich zakázky, že by měli snížit ceny v souladu s čínskými nabídkami, jiní používají cenové nabídky od společností, které se nabídkových řízení neúčastnily, a konečně ještě další dokonce vůbec neomezují svá nabídková řízení, takže nabídku může podat kdokoli (dokonce i ti uchazeči, kteří by nikdy nesplnili příslušné požadavky).
(119)
Výrobci automobilů tvrdili, že cena není v jejich nákupních rozhodnutích určujícím činitelem. Informace ve spisu skutečně prokazují, že mohou být zvažovány i jiné aspekty, avšak cena hraje rozhodující úlohu.
(120)
Závěry uvedené ve 131. až 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
7.2.2. Dopad dovozu z Turecka
(121)
Zúčastněné strany tvrdily, že Komise podcenila dopad tureckého dovozu jakožto příčiny újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba připomenout, že 136. a 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují, že nižší ceny dovozu z Turecka mohly mít určitý nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, který však nebyl natolik významný, aby sám o sobě narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(122)
Dopad dovozu z Turecka byl také zvažován u jednotlivých segmentů. Bylo zjištěno, že - tureckého dovozu představovala kola pro trh OEM. Potvrdilo se, že trendy a řádové hodnoty zjištěné u společně posuzovaných segmentů kol pro trh OEM a kol pro následný trh odpovídají trendům a řádovým hodnotám zjištěným u každého z obou segmentů zvlášť. Podle informací ve spisu (poskytnutých různými spolupracujícími stranami) ceny tureckého dovozu kol pro následný trh v posuzovaném období klesly. Pokud jde o ceny tureckého dovozu kol pro trh OEM, ty zůstaly relativně stabilní.
(123)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny dovozu z Turecka mezi rokem 2008 a obdobím šetření značně klesly. Avšak, jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, cenový rozdíl byl stále podstatně nižší než rozdíl mezi čínskými dovozními cenami a cenami výrobců v Unii.
(124)
S ohledem na připomínky jedné ze zúčastněných stran, že Turecko by mělo být zahrnuto do podání (viz body odůvodnění 2.1 a násl. výše), je třeba poznamenat, že nezahrnutí Turecka nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínskými vývozy dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(125)
Z těchto důvodů musela být tvrzení předložená těmito zúčastněnými stranami zamítnuta. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 136. a 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.3. Dopad dovozu z dalších zemí
(126)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že tržní podíl dovozu z jiných třetích zemí než z ČLR se mezi roky 2006 a 2008 zvýšil. Je třeba poznamenat, že podíl dovozu ze třetích zemí zůstal stabilní s drobnými odchylkami v rozmezí 1 %. Toto tvrzení muselo být proto zamítnuto.
(127)
Některé země uvedly, že k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, přispěl dovoz z Jižní Afriky, a to z důvodu jeho objemu nebo cen. Jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tržní podíl jihoafrického dovozu, přestože se z hlediska objemů zvýšil, je od roku 2007 stabilní (na úrovni 1,4 % s nárůstem o 0,6 % mezi roky 2006 a 2007). Komise obdržela informaci, že většina tohoto dovozu byla určena pro trh OEM. Pokud jde o ceny jihoafrického dovozu pro trh OEM, Komise obdržela rozporuplné informace. Na základě údajů Eurostatu lze dospět k závěru, že se zvýšily ze 43 na 51 EUR. Tyto údaje byly rovněž v souladu s informacemi poskytnutými jedním výrobcem v Unii. Tvrzení o vlivu jihoafrického dovozu je proto třeba odmítnout.
(128)
Závěry uvedené ve 136. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení o dovozu ze třetích zemí posuzovaném dohromady nebo zvlášť se tudíž potvrzují.
7.2.4. Dopad hospodářské krize
(129)
Zúčastněné strany znovu zopakovaly své argumenty o dopadu finanční krize. Tyto připomínky, zejména k poklesu výroby automobilů, byly řešeny v prozatímním nařízení.
(130)
Jak je uvedeno ve 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, sestupný trend započal dlouho před hospodářskou krizí a časově se shodoval s obdobím pronikání dovozu z ČLR na trh.
(131)
Závěry uvedené ve 139. až 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
7.2.5. Hospodářská soutěž mezi výrobci v Unii a koncentrace na trhu Unie
(132)
Zúčastněné strany tvrdily, že k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, přispěla jeho struktura. Nicméně, jak je uvedeno ve 146. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, údaje shromážděné během šetření prokazují, že větší i menší společnosti byly postiženy podobně.
7.2.6. Řídicí rozhodnutí přijímaná výrobci v Unii
(133)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčina újmy spočívala v nesprávných řídicích rozhodnutích přijímaných výrobci v Unii. Tyto připomínky se týkaly společností výrobců uvedených ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, které byly buď uzavřeny nebo proti nim bylo zahájeno úpadkové řízení. Je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení je uvedeno 30 společností, zatímco připomínky zúčastněných stran se týkaly pouze čtyř. Obecně tyto připomínky nebyly opodstatněné. V každém případě údaje ve spisu jasně prokazují příčinnou souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dovozem z ČLR. Tento závěr posiluje skutečnost, že i přes uzavření některých firem se tržní podíl zbývajících společností nezvýšil.
7.2.7. Dovoz ze třetích zemí prováděný výrobním odvětvím Unie
(134)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii nabízel levnější kola ze třetích zemí, a tím přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tato nařčení však nebyla potvrzena důkazy. Především nebylo jasné, zda by tento dovoz ovlivnil nějaká významná množství. Toto tvrzení muselo být proto zamítnuto.
7.2.8. Ceny hliníku a dodací smlouvy výrobního odvětví Unie
(135)
Bylo předloženo tvrzení, že průměrné výrobní náklady zůstaly stabilní navzdory změnám cen hliníku. Zúčastněné strany tvrdily, že ztráty, které utrpěli výrobci v Unii, byly způsobeny skutečností, že uzavírali dlouhodobé smlouvy na dodávky hliníku, které neumožňovaly úpravu ceny v souladu s klesajícími cenami na Londýnské burze kovů. Informace ve spisu předložené spolupracujícími výrobci v Unii jsou s těmito tvrzeními v rozporu. Proto bylo nutno tato tvrzení zamítnout.
7.2.9. Výkyvy směnného kurzu
(136)
Bylo rovněž předloženo tvrzení, že újma, kterou utrpěli výrobci v Unii, se pravděpodobně sníží v důsledku růstu hodnoty čínské měny (RMB) vůči euru. Kolísání měny zvýší ceny dumpingového dovozu obchodovaného v eurech, čímž se sníží cenový rozdíl mezi dumpingovým dovozem a cenami výrobců v Unii.
(137)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že šetření musí zjistit, zda dumpingový dovoz (z hlediska ceny a objemu) způsobil (nebo by mohl způsobit) podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie, nebo zda byla tato podstatná újma zapříčiněna jinými činiteli. V tomto ohledu čl. 3 odst. 6 základního nařízení uvádí, že je nutno prokázat, že újmu způsobuje cenová úroveň dumpingového dovozu. Odkazuje tedy pouze na rozdíl mezi cenovými úrovněmi, a neexistuje tedy žádný požadavek, aby byly analyzovány činitele ovlivňující výši těchto cen.
(138)
Pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v podstatě zkoumá zjištěním cenového podbízení, cenového propadu a stlačení cen. Za tímto účelem se porovnají dumpingové vývozní ceny s prodejními cenami výrobního odvětví Unie, přičemž vývozní ceny použité k stanovení újmy je někdy třeba převést na jinou měnu, aby byly srovnatelné. Proto použití směnných kurzů v této souvislosti pouze zajišťuje, aby byl cenový rozdíl zjištěn na srovnatelném základě. Z toho je zřejmé, že směnný kurz nemůže být v zásadě dalším činitelem újmy.
(139)
Výše uvedené závěry potvrzuje i znění čl. 3 odst. 7 základního nařízení, které odkazuje na jiné známé činitele než dumpingový dovoz. Přehled dalších známých činitelů v uvedeném článku nezmiňuje žádný činitel ovlivňující úroveň cen dumpingového dovozu.
(140)
Avšak i kdyby byla tato skutečnost vzata v úvahu, vzhledem k očekávanému tlaku na spotřebitelské ceny v souvislosti s poklesem trhu je nepravděpodobné, že by dovozci nakupující z dotčené země byli schopni zvýšit ceny pro maloobchodní prodej v důsledku zhodnocení RMB. Směnné kurzy jako takové lze navíc jen velmi obtížně předvídat. A konečně, ke zhodnocení RMB vůči euru došlo až po období šetření. Všechny tyto prvky znemožňují dospět k závěru, že výkyvy měny budou mít růstový účinek na ceny dumpingového dovozu z dotčené země.
(141)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze dojít k závěru, že by vývoj směnného kurzu mohl být dalším činitelem působícím újmu.
7.2.10. Rostoucí poptávka po ocelových kolech
(142)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena skutečností, že v době hospodářské krize se spotřebitelé přeorientovali na levnější ocelová kola nebo na menší automobily, které bývají údajně častěji vybaveny ocelovými koly. Tento argument měla údajně potvrzovat i skutečnost, že režimy podpory zavedené v různých evropských zemích zvyšovaly přitažlivost prodeje malých automobilů. Jiné zúčastněné strany naopak tvrdily, že i když režimy podpory skutečně mohly zvýšit přitažlivost prodeje malých automobilů, tyto automobily jsou lépe vybaveny a montují se na ně hliníková kola.
(143)
Na základě dostupných údajů byla provedena další analýza, protože neexistují žádné obecné statistiky ocelových kol. Údaje o výši spotřeby ocelových kol by mohly být získány porovnáním údajů o výrobě automobilů v Unii (viz 141. bod odůvodnění prozatímního nařízení) a údajů o spotřebě kol pro trh OEM (viz 84. bod odůvodnění výše).
2006
2007
2008
Období šetření
Výroba automobilů v Unii (v tis. jednotek)
16 198
17 103
15 947
13 443
Množství kol použitých při výrobě automobilů (počet vyrobených vozů * 4,5 kola)
72 891
76 963
71 761
60 493
Spotřeba hliníkových kol pro trh OEM v Unii (v tis. jednotek)
43 573
44 009
42 076
34 915
Spotřeba ocelových kol v Unii (v tis. jednotek)
29 318
32 954
29 685
25 578
Podíl hliníkových kol na trhu OEM
59 %
57 %
58 %
57 %
Podíl ocelových kol
40 %
42 %
41 %
42 %
(144)
Tabulka ukazuje, že spotřeba ocelových kol mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 12 %. Podíl hliníkových kol při výrobě nových automobilů se mezi rokem 2008 a obdobím šetření (obdobím poznamenaným hospodářskou krizí) snížil o 1 procentní bod. Podíl ocelových kol při výrobě nových automobilů se během téhož období o 1 procentní bod zvýšil.
(145)
Lze vyslovit závěr, že podíl hliníkových a ocelových kol při výrobě nových automobilů zůstal stabilní. Kromě toho ani trendy spotřeby a výroby hliníkových kol nepodporují výše uvedený argument. Proto bylo nutno jej zamítnout.
7.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Žádný z argumentů předložených zúčastněnými stranami nedokládá, že vliv dalších činitelů kromě dumpingového dovozu z ČLR je takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Závěry o příčinné souvislost uvedené v prozatímním nařízení se tímto potvrzují.
8. ZÁJEM UNIE
(147)
S ohledem na připomínky zúčastněných stran provedla Komise další rozbor všech argumentů týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly prozkoumány a závěry prozatímního nařízení byly potvrzeny.
8.1. Zájem dovozců
(148)
Jak je uvedeno ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise dále prošetřila dopad cla na společnosti, které dovážejí a dále prodávají svá vlastní značková hliníková kola, jejichž výrobu zadaly v ČLR. Bylo zjištěno, že ačkoli by dopad cla na takové společnosti byl s největší pravděpodobností větší než dopad na jiné druhy dovozců vymezených ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, stejně by nebyl nepřiměřený vzhledem ke globálním účinkům na celé výrobní odvětví Unie.
(149)
Na základě údajů o cenách poskytnutých za období šetření jedním spolupracujícím dovozcem (který externě zadával výrobu dodavatelům) bylo zjištěno, že zisková rozpětí dosažená touto společností by stačila k pokrytí účinků cla. Zisková rozpětí dosažená touto společností byla vyšší než navrhované clo.
8.2. Zájem uživatelů
(150)
Po uložení prozatímních opatření zúčastněné strany zopakovaly obecné připomínky k dopadu opatření ve smyslu vysokých nákladů, aniž by poskytly důkazy, jež by tato tvrzení doložily. Je třeba připomenout, že analýza dopadů na náklady vycházela z údajů poskytnutých spolupracujícími výrobci automobilů. Tyto údaje poskytly před uložením prozatímních opatření jen tři společnosti a pouze tyto údaje mohly tvořit základ pro závěry Komise.
(151)
Jak je uvedeno ve 165. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dopad opatření na náklady je omezený, přičemž maximální dopad na náklady činí 0,223 % (pokud připustíme, že všechny cenové úrovně by se zvýšily o 22,3 %). Avšak i tento maximální dopad na náklady se zdá být omezený vzhledem k obratu dosahovanému výrobci automobilů.
(152)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že nárůst nákladů v důsledku opatření by je donutil přemístit svou výrobu jinam. Vzhledem k omezenému dopadu na náklady by se rozhodnutí přemístit výrobu automobilů zmíněné některými výrobci automobilů zdálo neúměrné ke zjištěnému dopadu na náklady. Uvedená tvrzení bylo tudíž nutno zamítnout.
(153)
Je také třeba poznamenat, že argumenty o vysokých nákladech jsou v rozporu s připomínkami některých výrobců automobilů, že se na čínské dodávky spoléhají ve velmi omezené míře.
(154)
Závěry o dopadu opatření na náklady uvedené v prozatímním nařízení se tímto potvrzují.
8.3. Různorodost zdrojů dodávek
(155)
Žadatelé uváděli, že uložení opatření bude v zájmu automobilového průmyslu. Zajištěním, že výrobní odvětví Unie zůstane provozuschopné, bude zaručena různorodost zdrojů dodávek.
(156)
Jiné zúčastněné strany, zejména uživatelé, znovu zopakovaly své argumenty o hospodářské soutěži na trhu Unie. Tvrdily také, že dovoz z ČLR je nezbytný k pokrytí poptávky na trhu Unie, jelikož výrobci v Unii nejsou schopni poskytnout dostatečné kapacity. Zatímco v letech 2006 a 2007 zůstala míra využití kapacity na úrovni 92 %, v roce 2008 došlo k dramatickému poklesu na 84 % a v období šetření na 73 %. Tyto údaje jasně dokládají, že existuje, a to zejména v současné době, dostatek volných kapacit, které by mohly být použity k zvýšení výroby. Argument o nedostatečné kapacitě výrobního odvětví Unie je navíc v rozporu s jinými připomínkami ze strany automobilového průmyslu, a sice o podstatném snížení poptávky po kolech pro trh OEM. Uvedená tvrzení bylo tudíž nutno zamítnout.
(157)
Jedna ze zúčastněných stran rovněž tvrdila, že čínští výrobci nevyrábějí stejné druhy výrobků jako evropští výrobci hliníkových kol. Tato tvrzení musela být zamítnuta vzhledem k úrovni shody kontrolních čísel výrobků zjištěné v tomto případě (v závislosti na provedeném výpočtu, jak je vysvětleno v 93. bodě odůvodnění, by odpovídající poměr činil 92 % u výpočtu cenového podbízení pro dotčený výrobek posuzovaný jako celek a 77 % pro segmenty kol pro trh OEM a kol pro následný trh posuzované odděleně).
(158)
Závěry uvedené ve 166. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
8.4. Jižní Korea
(159)
Zúčastněné strany znovu zopakovaly své připomínky k nepříznivému dopadu cel v tomto případě v kombinaci s dalšími činiteli, jako je konkurenční výhoda poskytnutá jihokorejským výrobcům automobilů na základě dohody o volném obchodu. Tyto připomínky však nebyly podloženy žádnými novými důkazy. Je třeba poznamenat, že neexistuje žádný důkaz, že by dohoda o volném obchodu měla za následek újmu pro automobilový průmysl, a že v každém případě je v rámci dotyčné dohody o volném obchodu k dispozici ochranný nástroj, který lze použít k nápravě. Závěry uvedené ve 167. a 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
8.5. Závěr týkající se zájmu Unie
(160)
Závěry uvedené ve 153. až 171. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
9. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
9.1. Úroveň pro odstranění újmy
(161)
Většina obdržených připomínek se týkala výpočtu úrovně pro odstranění újmy. Zúčastněné strany zpochybnily metodiku tohoto výpočtu jako takovou a stěžovaly si na nedostatečné zveřejnění.
9.1.1. Zveřejnění
(162)
Je třeba připomenout, že metodika výpočtu úrovně pro odstranění újmy byla podrobně vysvětlena v oznámení vloženém v den zveřejnění prozatímního nařízení do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí. Všechny zúčastněné strany rovněž obdržely toto oznámení spolu s informačním dopisem zaslaným téhož dne.
(163)
Druhé oznámení bylo vloženo do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, v reakci na připomínky vznesené po uložení prozatímních opatření.
(164)
Je třeba připomenout, že kontrolní čísla výrobků použitá k výpočtu u každého výrobce automobilů byla jasně vysvětlena ve výše zmíněném oznámení. Přesné údaje o cenách a objemech však nemohly být zveřejněny z důvodu jejich důvěrné povahy.
(165)
Pokud jde o dovoz z Číny, nemohly být údaje o vyvezených množstvích, o hodnotě CIF na hranici Unie a vážených průměrných jednotkových prodejních cenách zveřejněny, jelikož vycházely z transakcí provedených dvěma vývozci. Jejich zveřejnění by tudíž porušilo požadavky na zachování důvěrnosti obsažené v základním nařízení.
(166)
Pokud jde o transakce prováděné výrobci v Unii na trhu Unie, poskytnutí podrobnějších informací by bylo smysluplné pouze tehdy, pokud by tyto podrobnosti byly poskytnuty jednotlivě u každého z výrobců. To však není možné, protože by to bylo v rozporu s výše uvedenými požadavky na zachování důvěrnosti.
(167)
Z těchto důvodů se proto má za to, že podrobné informace o metodice použité při výpočtu cla (mimo jiné například včetně použitých kontrolních čísel výrobků a rozlišení podle jednotlivých výrobců automobilů) poskytly zúčastněným stranám dostatek informací, aby mohly plně využít svého práva na obhajobu, při respektování požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v základním nařízení.
9.1.2. Metodika
(168)
Je třeba připomenout, že prodej pod cenou byl vypočítán na základě údajů týkajících se nákupů hliníkových kol výrobci automobilů. Z důvodů uvedených zejména ve 174. až 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnuje tento přístup pouze hliníková kola určená pro trh OEM. Výrobci automobilů, kteří v rámci šetření spolupracují, potvrdili, že nakupují hliníková kola na základě nabídkových řízení. Vzhledem k povaze nabídkových řízení musí modely, které pocházejí ze dvou zdrojů, být ve všech ohledech stejné, ať jsou nakupovány z ČLR, nebo z Unie. V zájmu zajištění co nejvyšší úrovně srovnání mezi dováženými výrobky z Číny a z Unie bylo jejich srovnání uskutečněno pro každé kontrolní číslo výrobku zvlášť u každého velkého výrobce automobilů identifikovaného v údajích poskytnutých jak výrobci v Unii zařazenými ve vzorku, tak spolupracujícími čínskými vývozci. V rozporu s tvrzeními některých zúčastněných stran není tato úroveň cla výsledkem jakéhokoli druhu úpravy, nýbrž vychází z uznání zásady, že clo musí být stanoveno na odpovídající úrovni umožňující nápravu újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
9.1.2.1. Informace použité jako základ pro výpočet
(169)
Zúčastněné strany tvrdily, že výpočet úrovně pro odstranění újmy byl proveden na základě nabídkových řízení, ačkoli informace o nabídkových řízeních nebyly vyžádány v rámci šetření ani nebyly dány k dispozici ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí.
(170)
I když byla nabídková řízení uvedena v popisu metodiky použité k výpočtu výše cla, šlo pouze o odkaz na druh postupu nakupování používaný výrobci automobilů, který zaručuje, aby kola ze dvou zdrojů byla stejná a aby mohlo být dosaženo vyšší úrovně srovnatelnosti. Nejednalo se o odkaz na dokumentaci nebo zdroje informací, na jejichž základě byly výpočty prováděny.
(171)
Naopak, výpočty byly prováděny v souladu s obvyklým postupem na základě přehledů jednotlivých transakcí poskytnutých vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a výrobci v Unii. Porovnání kontrolních čísel výrobků bylo provedeno na úrovni výrobce automobilů, tzn. v rámci skupiny transakcí označené jako prodej vývozců a výrobců v Unii tomuto konkrétnímu výrobci automobilů. Tyto údaje byly plně ověřeny.
9.1.2.1. Úpravy
(172)
Připomínky zúčastněných stran se týkaly úprav provedených při výpočtu. Komise některé z těchto připomínek přijala.
(173)
Je třeba připomenout, že ceny CIF čínských vývozců byly upraveny směrem nahoru o 7,6 %, z čehož 4,5 % činí clo a 3,1 % další dovozní náklady. Za účelem stanovení cílové ceny na základě prodejní ceny skutečného výrobce v Unii bylo nutno připočítat dvě položky:
1.
5,4 % na základě obratu k dosažení úrovně výrobních nákladů (je třeba si uvědomit, že se jedná o váženou průměrnou ztrátu pro výrobce kol v Unii zjištěnou za období šetření),
2.
3,2 % na základě obratu k výrobním nákladům (vypočteným podle předchozího bodu 1) na zajištění přiměřeného zisku a aby se dospělo k cílové ceně. Hodnota 3,2 % odpovídá zisku dosaženému výrobním odvětvím Unie v roce 2006, tj. prvním roce posuzovaného období, kdy finanční výsledky výrobců v Unii dosud nebyly ovlivněny poškozujícím dumpingem.
(174)
Co se týče cla, v prozatímní fázi byly dovozní ceny upraveny směrem nahoru o 4,5 %. Toto clo odpovídá clu, které se uplatňuje u kódu KN 8708 70 50. Na hliníková kola pro průmyslovou montáž (tzn. pro trh OEM) se však v zásadě vztahuje kód KN 8708 70 10, a nikoli kód KN 8708 70 50. Na dovoz podle tohoto kódu se uplatňuje clo ve výši 3 %. Vzhledem k metodice použité ke stanovení úrovně pro odstranění újmy, která je založena na segmentu kol pro trh OEM, a s ohledem na připomínky zúčastněných stran po uložení prozatímních opatření je za účelem zajištění jednotného přístupu vhodné použít celní sazbu ve výši 3 %.
(175)
Co se týče cílového zisku, zúčastněné strany tvrdily, že toto ziskové rozpětí je vypočteno pro výrobce kol pro trh OEM i pro výrobce kol pro následný trh, a může tudíž zvýšit výsledek výpočtu provedeného pouze na základě transakcí na trhu OEM. S ohledem na připomínky zúčastněných stran Komise upravila tyto výpočty za použití výše zisků a ztrát vypočtené pouze u kol pro trh OEM (-5,7 % respektive 3,1 %, viz bod odůvodnění 106 a násl. výše).
(176)
Na druhé straně zúčastněné strany tvrdily, že úroveň zisku by měla být upravena směrem dolů, aby odrážela dopad krize. Běžně se však používá ziskové rozpětí, jehož by výrobní odvětví bývalo dosáhlo nebýt dumpingu. Další příčiny újmy, i když k ní přispívají, nejsou při výpočtu cílového zisku specifikovány.
(177)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá k výpočtu úrovně pro odstranění újmy byla v rozporu s metodikou předepsanou základním nařízením. Základní nařízení však žádnou zvláštní metodu k určení úrovně pro odstranění újmy nestanoví. Metodu pro stanovení této úrovně je nutno posuzovat z hlediska konkrétních okolností daného případu. Jak je vysvětleno v prozatímním nařízení a jinde v tomto nařízení, okolnosti případu podporují použití metodiky uplatňované evropskými orgány. Dále je třeba poznamenat, že úrovně cenového podbízení uvedené v prozatímním nařízení a výše v 93. bodě odůvodnění jsou známkou, že úrovně prodeje pod cenou zjištěné za použití přístupu navrhovaného některými zúčastněnými stranami by byly mnohem vyšší.
(178)
S ohledem na tyto změny činí celní sazba 22,3 %.
9.1.2.3. Použitelnost cla uvaleného na kola pro trh OEM na prodej kol pro následný trh
(179)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že je nevhodné, aby výpočet výše cla pro odstranění újmy vycházel pouze z prodeje kol pro trh OEM, když se toto clo vztahuje i na kola pro následný trh. Nicméně, jak je vysvětleno výše (a také ve 174. až 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), tento přístup je v tomto případě vhodný, a to zejména proto, že 85 % prodeje výrobců v Unii se týká trhu OEM.
(180)
Přístup použitý Komisí, podle něhož je výpočet prvku pro odstranění újmy omezen pouze na kola pro trh OEM, byl nejvhodnější. Jiný přístup se nezdál vhodný, protože by to vedlo k situaci, kdy by se soubor vývozních údajů zaměřených více na následný trh porovnával s výrobním odvětvím Unie, které prodává převážně na trhu OEM.
(181)
Použitý přístup je odůvodněný a přiměřený vzhledem k tomu, že cílem opatření je odstranit újmu vznikající výrobnímu odvětví Unie. Zajišťuje, aby clo nebylo stanoveno na úrovni vyšší, než jaká je nezbytná k odstranění újmy.
9.1.2.4. Neproveditelnost a povinnost stanovit individuální clo pro hospodářské subjekty, jimž bylo přiznáno individuální zacházení
(182)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že na rozdíl od čl. 9 odst. 5 prvního pododstavce základního nařízení druhý pododstavec neumožňuje nestanovit individuální clo. V důsledku toho tato strana tvrdila, že výjimku související s neproveditelností nelze v tomto případě použít a že nadále platí povinnost stanovit individuální celní sazbu pro vývozce, kterým bylo přiznáno individuální zacházení.
(183)
Některé zúčastněné strany dále tvrdily, že neproveditelnost je pouze důsledkem použité metodiky, a že je tudíž vyvolána samotnou Komisí. Zúčastněné strany tvrdily, že Komise měla k dispozici všechny údaje předložené vyvážejícími výrobci kol pro následný trh, jež jí umožňovaly zahrnout prodej kol pro následný trh do výpočtu úrovně pro odstranění újmy.
(184)
A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise dokázala vypočítat cenové podbízení zvlášť pro trh OEM a zvlášť pro následný trh, a proto musela být schopna vypočítat i prodej pod cenou. Poslední argument byl, že ceny kol pro následný trh mohly být srovnány s cenami kol pro trh OEM, protože tvorba kontrolních čísel výrobků nijak nerozlišuje mezi těmito dvěma segmenty.
(185)
Pokud jde o první tvrzení, je pravdou, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení vychází z předpokladu, že pokud je hospodářskému subjektu přiznáno individuální zacházení, bude možné stanovit pro něj individuální clo. V tomto konkrétním případě by to však bylo neproveditelné nebo nevhodné. Je tomu tak proto, že při určení úrovně pro odstranění újmy, jak bylo vysvětleno výše, je nutno se zaměřit na prodej kol pro trh OEM. Kromě toho, pokud jde o všechny výrobce, kterým bylo přiznáno individuální zacházení, clo založené i na jejich prodeji kol pro následný trh by bylo nepřiměřeně vysoké, tzn. přesahovalo by výši, která by byla za okolností tohoto konkrétního případu odůvodněná k odstranění újmy. Je tomu tak proto, že jak bylo vysvětleno výše, úroveň pro odstranění újmy stanovená na 22,3 % je dostatečná k ochraně výrobců v Unii na jejich primárním trhu (OEM). Clo, které by bylo založeno i na prodeji těchto výrobců na následném trhu - které by ve všech třech případech výrobců s přiznaným individuálním zacházením bylo vyšší - by tudíž bylo nepřiměřeně vysoké.
(186)
Je také třeba zmínit, že odkaz na nedostatek spolehlivých údajů ve 182. boě odůvodnění prozatímního nařízení se netýkal kvality poskytnutých údajů, nýbrž druhu údajů použitých k výpočtu (porovnání kontrolních čísel výrobků u každého výrobce automobilů, tzn. porovnání modelů nakupovaných z ČLR a z Unie konkrétním výrobcem automobilů). Druh postupu používaný k nákupu kol na trhu OEM umožnil dosáhnout vyšší úrovně srovnatelnosti. Vzhledem k tomu, že se používají různé postupy, nemohl být stejný druh údajů poskytnut u prodeje na následném trhu.
(187)
Stanovení újmy na základě článku 3 základního nařízení je právně odděleno od stanovení výše cla. Výpočet cla se provádí po určení újmy tak, aby bylo clo stanoveno ve výši, která stačí k nápravě újmy. Z toho vyplývá, že Komise provedla tento výpočet v souladu se zvolenou metodikou. Také skutečnost, že struktura kontrolních čísel výrobků nezahrnula kritérium prodejních kanálů, nesouvisí s metodikou použitou při stanovení úrovně pro odstranění újmy.
(188)
Argumenty zúčastněných stran o použití výjimky kvůli neproveditelnosti a o bezpodmínečné povaze povinnosti stanovit individuální celní sazbu je nutno zamítnout.
9.1.2.5. Reprezentativnost použitých transakcí
(189)
Kritika zúčastněných stran se týkala také toho, že výpočet úrovně pro odstranění újmy byl arbitrární, protože byl založen na výběru malého počtu nereprezentativních transakcí.
(190)
Za prvé a především, zúčastněné strany tvrdily, že výpočet byl založen na nereprezentativním objemu dovozu z ČLR. Takový přístup je údajně v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO (12), jelikož jej nelze považovat za průkazně doložený. Žadatel tvrdil, že skutečnost, že většina prodeje výrobního odvětví Unie probíhala na trhu OEM, nemá žádný význam, protože účelem výpočtu prodeje pod cenou je stanovit průměrnou částku, o kterou se mají ceny dumpingového dovozu zvýšit, aby nezpůsobovaly újmu. Výpočet prodeje pod cenou musí být reprezentativní pro dumpingový dovoz, a nikoli pro prodej výrobního odvětví Unie. Jiná ze zúčastněných stran tvrdila, že takový přístup je v rozporu s vlastní praxí evropských orgánů, jelikož obvykle se individuální podbízení a prodej pod cenou vypočítává jako vážená hodnota pro každé kontrolní číslo výrobku na základě podílu objemů vývozu na podbízení a prodeji pod cenou, a nikoli na základě množství prodaného výrobním odvětvím Unie.
(191)
Je třeba připomenout, že rozpětí pro odstranění újmy odráží (na základě vzorku) situaci přibližně 85 % prodeje výrobního odvětví Unie, který směřuje do segmentu OEM. Byl to tedy výběr metodiky, a nikoli technické stránky výpočtu jako takového, který byl dán konkrétní situací na trhu Unie, kde většina prodeje směřuje do segmentu OEM. Tento výběr vedl Komisi k porovnání cen na úrovni výrobců automobilů, čímž bylo dosaženo vyšší úrovně srovnatelnosti a zároveň bylo zajištěno, aby úroveň pro odstranění újmy nebyla nadhodnocená.
(192)
Co se týče reprezentativnosti, je dále třeba připomenout, že bylo zjištěno, že odpovídající poměr vývozních transakcí použitý v poměru k veškerému vývozu čínských vývozců zařazených ve vzorku do segmentu OEM činí více než 55 %. Tento poměr byl vzhledem k metodice použité při výpočtu úrovně pro odstranění újmy považován za reprezentativní.
9.1.2.6. Clo na základě cenového podbízení
(193)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že rozpětí újmy mělo být podle postupu stanoveného v nařízení Rady (ES) č. 1531/2002 (13) o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu barevných televizních přijímačů pocházejících z Čínské lidové republiky, Korejské republiky, Malajsie a Thajska určeno na základě cenového podbízení. V tomto případě bylo clo skutečně založeno na cenovém podbízení s ohledem na skutečnost, že k újmě pro výrobní odvětví Unie zřejmě přispěly i jiné činitele než dumpingový dovoz, a také že v celosvětovém měřítku toto výrobní odvětví již řadu let nedosahovalo žádných nebo jen extrémně nízkých zisků. (14)
(194)
Je třeba poznamenat, že činitele, které vedly k rozhodnutí stanovit výši cla na úrovni cenového podbízení, nejsou v tomto případě použitelné. Na rozdíl od případu barevných televizních přijímačů (15) se dotčený výrobek nevyznačuje nízkými úrovněmi ziskovosti. Ziskovost podstatně klesla v důsledku levného dovozu z dotčené země. Také dovoz ze třetích zemí zůstal během posuzovaného období stabilní.
9.2. Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(195)
Přístup v prozatímním nařízení, co se týče použité metodiky, se tímto potvrzuje. S ohledem na připomínky zúčastněných stran k úpravám činí přepočtená úroveň cla 22,3 %.
10. TVRZENÍ O OBCHÁZENÍ OPATŘENÍ
(196)
Zúčastněné strany tvrdily, že opatření mohou být obcházena, přičemž poukázaly především na nedávné zvýšení dovozu hliníkových kol ze zemí bez známé místní produkce. Příslušné orgány byly upozorněny na tento vývoj a možnosti a tato otázka bude pozorně sledována.
11. ZÁVAZEK
(197)
Jeden dovozce, který není ve spojení, vyjádřil zájem nabídnout cenový závazek. Ačkoli nebyl nabídnut žádný formální cenový závazek, je třeba poznamenat, že článek 8 základního nařízení omezuje možnost nabízet cenové závazky pouze na vývozce. Běžnou praxi Komise nepřijímat nabídky závazků od dovozců schválil i Evropský soudní dvůr (16), který mimo jiné konstatoval, že přijetí závazku nabídnutého dovozcem by jej pouze utvrdilo v tom, aby si i nadále opatřoval zásoby za dumpingové ceny.
(198)
Dva spolupracující vyvážející výrobci z Číny nabídli v souladu s čl. 8 odst. 2 základního nařízení cenový závazek. Dotčený výrobek však existuje ve velkém množství výrobních typů, jejichž ceny vykazují významné rozdíly (v případě jedné společnosti dokonce až 300 %), takže existuje velmi vysoké riziko křížové kompenzace. Kromě toho se typy výrobku budou vyvíjet, pokud jde o design a konečné opracování. Proto se dospělo k závěru, že výrobek není vhodný k cenovému závazku. Kromě toho jedna z těchto dvou společností neobdržela ani tržní ani individuální zacházení; u druhé společnosti byly zjištěny významné problémy v účetnictví a její struktura a škála výrobků (výroba pro trh OEM/pro následný trh) byla posouzena jako příliš složitá. Proto byly nabídky závazku zamítnuty.
12. CELNÍ PROHLÁŠENÍ
(199)
Statistické údaje o hliníkových kolech se často vyjadřují v počtu kusů. Nicméně pro hliníková kola není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (17) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet kusů dotčeného výrobku a některých výrobků kódu KN ex 8716 90 90.
13. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(200)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je považováno za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na dovoz hliníkových kol pro motorová vozidla kódů KN 8701 až 8705, bez ohledu na to, zda jsou vybavena příslušenstvím nebo pneumatikami, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50 (kódy TARIC 8708701010 a 8708705010) a pocházející z Čínské lidové republiky, se ukládá konečné antidumpingové clo.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranici Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 činí 22,3 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého podle nařízení (EU) č. 404/2010 na dovoz některých hliníkových kol, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50 (kódů TARIC 8708701010 a 8708705010) a pocházejících z Čínské lidové republiky, se vybírají s konečnou platností.
Článek 3
Do příslušného pole žádosti o propuštění do volného oběhu dovážených hliníkových kol pro vozidla kódu KN 8716, bez ohledu na to, zda jsou vybavena příslušenstvím nebo pneumatikami, a v současnosti kódu KN ex 8716 90 90, se zapíše kód TARIC 8716909010.
Členské státy každý měsíc informují Komisi o počtu kusů dovezených pod tímto kódem a o jejich původu.
Článek 4
Do příslušného pole žádosti o propuštění do volného oběhu dovážených výrobků uvedených v článcích 1 a 2 se zapíše počet jejich kusů.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku 25. října 2010.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 964/2010 DO CONSELHO
de 25 de Outubro de 2010
que institui um direito anti-dumping definitivo e que cobra definitivamente o direito provisório instituído sobre as importações de determinadas rodas de alumínio originárias da República Popular da China
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de Novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), e, nomeadamente, o seu artigo 9.o e o n.o 3 do artigo 14.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia, apresentada após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
1. MEDIDAS PROVISÓRIAS
(1)
Pelo Regulamento (UE) n.o 404/2010 (2) («regulamento provisório»), a Comissão instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de determinadas rodas de alumínio originárias da República Popular da China («RPC»).
(2)
O processo foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada em 30 de Junho de 2009 pela Association of European wheel manufacturers (EUWA) («autor da denúncia»), em nome de produtores que representam uma parte importante, neste caso mais de 50 %, da produção total da União de determinadas rodas de alumínio. A denúncia continha elementos de prova de dumping do referido produto, bem como de um prejuízo importante dele resultante, que foram considerados suficientes para justificar o início de um processo.
2. PROCEDIMENTO SUBSEQUENTE
(3)
Na sequência da divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais foi decidido instituir medidas provisórias («divulgação provisória»), várias partes interessadas apresentaram por escrito as suas observações sobre as conclusões provisórias. A Comissão concedeu uma audição às partes que o solicitaram.
(4)
A Comissão continuou a procurar reunir todas as informações que considerou necessárias para as suas conclusões definitivas.
(5)
Recorde-se que, em conformidade com o considerando 18 do regulamento provisório, o inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de Julho de 2008 e 30 de Junho de 2009 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências relevantes para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2006 e o final do período de inquérito («período considerado»).
(6)
Todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de determinadas rodas de alumínio originárias da RPC e a cobrança definitiva dos montantes garantidos pelo direito provisório. Foi-lhes igualmente concedido um prazo para apresentarem as suas observações na sequência da divulgação desses factos e considerações.
(7)
As observações orais e escritas apresentadas pelas partes interessadas foram examinadas e, sempre que adequado, tomadas em consideração.
2.1. Âmbito do inquérito. Inclusão das importações provenientes da Turquia
(8)
Uma parte, representando os interesses dos produtores-exportadores, alegou que as importações do produto em causa provenientes da Turquia deviam ser incluídas no âmbito do presente inquérito.
(9)
No que diz respeito à não inclusão das importações originárias da Turquia na denúncia, convém notar que na fase inicial não se dispunha, relativamente a este país, de elementos de prova suficientes de dumping, de prejuízo e de nexo de causalidade que justificassem o início de um processo anti-dumping relativo a essas importações.
(10)
Pelo contrário, nas informações prestadas pelos autores da denúncia, os preços das importações do produto em causa originárias da Turquia não eram objecto de dumping (ver a versão não confidencial da denúncia, página 13, ponto 5 e anexo 5.1.a.).
3. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
(11)
Na sequência das medidas provisórias, algumas partes reiteraram a tese relativa às diferenças entre as rodas do fabricante do equipamento original (OEM: Original Equipment Manufacturer) e do mercado pós venda (AM: aftermarket), alegando que os dois segmentos deveriam ser tratados como dois produtos distintos. Segundo essas partes, as rodas OEM deveriam ser excluídas do âmbito do presente inquérito, uma vez que as rodas OEM e AM são fabricadas segundo diferentes processos de produção, têm características técnicas e físicas distintas, canais de distribuição e mesmo usos diferentes.
(12)
É conveniente recordar que, tal como referido no considerando 21 do regulamento provisório, tanto as rodas AM como OEM podem ser fabricadas, mediante diferentes processos de produção, com qualquer diâmetro e peso e com os mais diversos tipos de acabamentos. As rodas OEM e AM partilham as mesmas características físicas e técnicas e são permutáveis.
(13)
Algumas partes alegaram que os consumidores finais de rodas OEM e AM seriam diferentes: os fabricantes de veículos automóveis no caso das OEM e os proprietários dos veículos no caso das AM. Ora, esta interpretação está errada. Embora, de facto, as rodas OEM sejam fornecidas a fabricantes de veículos automóveis, tanto as rodas OEM como as AM têm a mesma utilização: são montadas em veículos automóveis e em veículos semelhantes. Por isso, têm o mesmo utilizador final - o condutor.
(14)
O principal argumento avançado foi o da existência de requisitos diferentes para as rodas OEM e para as rodas AM. De acordo com esta argumentação, não devem ser impostas medidas sobre as rodas OEM, porque estas não são permutáveis com as rodas AM (são adquiridas para responder às necessidades de diferentes mercados e são diferentes em termos de concepção, requisitos de qualidade, investimento, processo de produção, preços e penetração das importações).
(15)
Mais se alegou que as rodas OEM são produzidas de acordo com as especificações do fabricante de veículos automóveis, ao passo que as rodas AM são concebidas e fabricadas segundo especificações determinadas pelo fabricante das rodas sem ter em conta os requisitos específicos de um determinado modelo de veículo automóvel. Embora as rodas AM não sejam, em princípio, produzidas de acordo com as especificações indicadas pelos fabricantes de veículos automóveis, destinam-se a ser montadas em diferentes modelos de veículo. Na realidade, acabarão por ser montadas nos mesmos modelos de veículos para os quais as rodas OEM foram inicialmente produzidas. O facto de as especificações terem diferentes origens não pode, por isso, ser considerado como uma justificação das diferenças a nível das características físicas e técnicas.
(16)
Os produtores e fabricantes de automóveis da União enviaram informações suplementares, confirmando a utilização dos mesmos processos de produção (vazamento, enformação contínua, laminagem, forjamento e rodas de duas e três partes) tanto para as rodas OEM como para as AM. Ambas as rodas são fabricadas com qualquer diâmetro e peso. Os revestimentos, a utilização de determinados tipos de acabamento e o tratamento térmico aplicam-se de igual modo às rodas OEM e AM.
(17)
Algumas partes alegaram que as diferenças técnicas entre as rodas OEM e AM eram reflexo do facto de as primeiras utilizarem alumínio primário e as rodas AM serem produzidas com recurso a alumínio geralmente extraído de sucata. A Comissão analisou exaustivamente estas observações. Foram ainda recebidas informações suplementares por parte dos fabricantes de automóveis e produtores da União. Em particular, os produtores da UE que fabricam tanto as rodas OEM como as AM confirmaram que quer o alumínio primário quer - em menor grau - o alumínio extraído de sucata são utilizados no fabrico de ambos os tipos de rodas. Outras informações obtidas no decurso do inquérito confirmaram que a percentagem de silício (7 % ou 11 %) constitui o principal critério utilizado para distinguir o tipo e a qualidade do alumínio utilizado. Ambas as ligas são utilizadas indiferentemente nas rodas OEM e AM.
(18)
Também as diferenças a nível dos requisitos de ensaio não permitem concluir que as rodas OEM e as rodas AM constituem dois produtos distintos. Há que notar que não existe um conjunto harmonizado de requisitos gerais aplicáveis às rodas de alumínio. As normas variam em função do fabricante e do país. Em última análise, não é possível estabelecer uma distinção coerente entre as rodas AM e OEM com base em normas ou requisitos. Segundo as informações disponíveis, tanto as rodas OEM como as AM são objecto de diversos ensaios [ensaios de raios-X, ensaios químicos, ensaios de estanquidade, ensaios de esforço, ensaios anti-corrosão, ensaios de equilibragem das rodas, ensaios de colisão, ensaios de resistência radial, ensaios de flexão, ensaios de nevoeiro salino, ensaios CASS (ensaio de nevoeiro de ácido acético)]. Além disso, afigura-se que as variações a nível dos ensaios e das normas são reveladoras das diferenças entre Estados-Membros e não da diferenciação das rodas OEM e AM como produtos distintos.
(19)
De acordo com as informações disponíveis, os requisitos de qualidade impostos pela indústria automóvel dão azo a um produto altamente normalizado, o que o torna facilmente permutável entre todos os produtores a nível mundial. No segmento AM, os requisitos de qualidade podem também ser estabelecidos pelos clientes, e as rodas devem respeitar os requisitos nacionais e internacionais. Por conseguinte, determinadas rodas em ambos os segmentos podem ser objecto de requisitos ou especificações mais rigorosos, o que quer dizer que determinadas rodas AM poderão ter de respeitar requisitos mais rigorosos do que as rodas OEM.
(20)
O facto de as rodas AM não costumarem ser montadas em novos veículos e de os fabricantes de veículos automóveis utilizarem rodas fabricadas por determinados produtores com a sua própria marca comercial é uma decisão em matéria de fornecimento que não tem qualquer significado para as conclusões relativas à permutabilidade das rodas OEM e AM. Em termos concretos, uma roda AM, ou seja, uma roda com uma marca comercial de um fabricante de rodas, pode ser instalada num veículo novo.
(21)
Estas conclusões são corroboradas pelo fornecimento e a venda de rodas de pós-venda por parte dos fabricantes de automóveis. Algumas destas rodas são vendidas sob a marca comercial do fabricante do veículo automóvel (fornecedor de equipamento de origem - FEO), algumas sob a marca comercial do fabricante das rodas.
(22)
Muitas observações referiram os requisitos que os fabricantes de automóveis impõem aos fornecedores de rodas (designadamente, a prova de um sistema de gestão da qualidade em pleno funcionamento certificado ao abrigo da ISO, uma avaliação de qualidade assente na experiência obtida em projectos anteriores e na garantia de qualidade no domínio e dos resultados, bem como a avaliação de risco especificamente relacionada com o produto e os projectos). No entanto, as rodas de alumínio partilham as mesmas características físicas, técnicas e químicas, bem como as mesmas utilizações, independentemente da imposição de requisitos sem pertinência para essas características.
(23)
Por último, convém recordar que muitos fabricantes de rodas realizam produção para ambos os segmentos e que as rodas OEM e AM são fabricadas nas mesmas linhas de produção. Os fabricantes activos num determinado segmento podem entrar no outro segmento.
(24)
Por último, algumas partes alegaram que as rodas OEM e AM devem ser consideradas como dois produtos distintos porque se inserem em diferentes subposições na pauta aduaneira.
(25)
O presente processo anti-dumping diz respeito às rodas de alumínio actualmente classificadas nos códigos NC ex 8708 70 10 e ex 8708 70 50. O código NC 8708 70 10 diz respeito às rodas, suas partes e acessórios destinados à indústria de montagem, o que significa que a aplicação da taxa do direito inferior que o mesmo prevê está sujeita ao chamado controlo da utilização final. A existência de dois códigos distintos visa indicar a diferença na taxa do direito e permite a aplicação de uma taxa inferior para as rodas destinadas à indústria de montagem, o que, porém, não afecta a definição do produto em causa.
(26)
Em resposta às observações das partes, há que notar em primeiro lugar que a definição do produto em causa no processo anti-dumping não diz respeito às classificações do produto em diferentes posições da pauta aduaneira. Por conseguinte, um produto em causa num processo anti-dumping pode abranger diferentes códigos NC, situação esta que, aliás, ocorre com frequência.
(27)
Em segundo lugar, as rodas abrangidas pelos dois códigos NC são as mesmas. A única diferença é o encaminhamento dado após a importação.
(28)
Em terceiro lugar, os volumes de importações ao abrigo do código NC associado à indústria de montagem são inferiores aos volumes de importações de rodas OEM declaradas pelos fabricantes de veículos automóveis que colaboraram no inquérito. Isto parece dar a entender que as rodas OEM foram desalfandegadas ao abrigo de ambos os códigos NC. Atendendo a que, por conseguinte, se afigura que os fabricantes de veículos automóveis fazem importações ao abrigo dos dois códigos NC, seria extremamente difícil diferenciá-las formalmente com base na utilização final.
(29)
Consequentemente, a argumentação apresentada pelas partes interessadas foi rejeitada, confirmando-se as conclusões do regulamento provisório. Considera-se que as rodas OEM e AM constituem um único produto em causa.
3.1. Rodas de motociclos e reboques
(30)
As «rodas de alumínio dos veículos automóveis enunciados nas posições NC 8701 a 8705, com ou sem acessórios e equipadas ou não com pneus, actualmente classificadas nos códigos NC ex 8708 70 10 e ex 8708 70 50 (códigos TARIC 8708701010 e 8708705010)» constituem o produto em causa objecto do presente inquérito. Esta definição está em conformidade com o aviso de início publicado em 13 de Agosto de 2009 e com a denúncia que deu origem ao processo.
(31)
As partes averiguaram se o inquérito abrangeria também as rodas de motociclos e reboques. A definição supramencionada exclui implicitamente as rodas de alumínio dos motociclos enunciados na posição 8711 e dos reboques enunciados na rubrica 8716 que, em princípio, estão classificadas respectivamente nas posições 8711 e 8716.
(32)
No que diz respeito às rodas dos reboques, alegou-se durante o inquérito que, para além dos códigos NC indicados no aviso de início do inquérito, poderia utilizar-se para as importações na União outro código que abrange, inter alia, rodas de reboques (código NC 8716 90 90), para permitir uma evasão das medidas aplicadas ao produto em causa (embora tudo leve a crer que este código não está actualmente a ser utilizado para este fim).
(33)
Propôs-se que o presente inquérito abrangesse igualmente as rodas de alumínio classificadas no código NC 8716 90 90.
(34)
Mediante uma nota apensa ao ficheiro aberto para consulta por todas as partes interessadas, os serviços da Comissão informaram-nas da eventual inclusão no inquérito do outro código NC.
(35)
No entanto, tal como atrás se refere, as rodas de alumínio que se destinam exclusivamente a reboques e, como tal, estão classificadas no código NC 8716 90 90, não foram abrangidas no aviso de início. Assim, não é de excluir que determinados operadores que fabricam e/ou comercializam essas rodas não se tenham manifestado no âmbito do presente inquérito por partirem do princípio de que tais importações não seriam abrangidas e, por isso, não tomaram conhecimento da nota supramencionada. Nestas circunstâncias, não é adequado incluir essas rodas no inquérito. Por outro lado, como a utilização do código NC atrás referido parece dar azo a um risco de evasão particularmente elevado, é adequado introduzir um código TARIC que permita controlar com rigor a evolução do nível das importações de rodas classificadas nesse código. Em conformidade com o n.o 3 do artigo 14.o do regulamento de base, o dispositivo do presente regulamento inclui uma disposição para o efeito.
4. TRATAMENTO DE ECONOMIA DE MERCADO («TEM»), TRATAMENTO INDIVIDUAL («TI») E PAÍS ANÁLOGO
4.1. Tratamento de economia de mercado («TEM»)
(36)
Todos os produtores-exportadores incluídos na amostra contestaram as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 26 a 53 do regulamento provisório.
(37)
Em primeiro lugar, há que sublinhar que na RPC, o alumínio primário representa mais de 50 % do custo de produção de uma roda de alumínio. Três das quatro empresas incluídas na amostra alegaram que a decisão de não conceder o TEM deveria ser individual e específica a cada empresa, conquanto, no caso vertente, ao afirmar que há interferência do Estado nas decisões relativas à aquisição da principal matéria-prima (alumínio), como referido nos considerandos 30 a 37 do regulamento provisório, a Comissão tenha recusado o TEM de modo geral a nível do país. Este argumento não é aceitável. A Comissão examinou individualmente cada produtor incluído na amostra. O facto de a Comissão ter chegado à mesma conclusão relativamente aos quatro produtores deve-se à interferência do Estado no processo de tomada de decisão de cada um deles, tal como se expende nos considerandos 30 a 37 do regulamento provisório. A Comissão não teria chegado à mesma conclusão caso se tratasse de empresas que desenvolvem as suas actividades na RPC e que fizessem prova da aquisição da grande maioria da liga de alumínio que consomem aos preços da bolsa de metais de Londres (London Metal Exchange - LME), através dos mecanismos a que comummente recorrem as outras empresas do sector estabelecidas no resto do mundo. Se fosse este o caso, teria sido possível conceder o TEM a uma empresa nestas condições, mesmo que estabelecida na RPC, na condição de respeitar os outros critérios.
(38)
Tendo em conta o exposto, confirmam-se as conclusões dos considerandos atrás mencionados, bem como do considerando 48 do regulamento provisório.
(39)
Quanto à interferência do Estado noutras decisões das empresas, nenhum dos três grupos mencionados no considerando 38 do regulamento provisório forneceu elementos de prova suplementares que permitissem chegar a conclusões diferentes. Em especial, alegou-se que o acórdão do Tribunal Geral no processo Zheijiang Xinan contra Conselho (3) prevê que «o conceito de «interferência significativa do Estado» não pode ser equiparado a toda e qualquer influência nas actividades de uma empresa ou a toda e qualquer implicação no seu processo decisório, devendo antes ser entendido como uma acção dos poderes públicos que é de natureza a tornar as suas decisões incompatíveis com as condições de uma economia de mercado». Com base neste acórdão, os exportadores alegam que as instituições europeias deveriam aplicá-lo e examinar exaustivamente se as acções empreendidas pelo Estado ao gerir a empresa são incompatíveis com as condições de economia de mercado. Neste contexto, é oportuno referir que o referido acórdão é actualmente objecto de recurso. Por conseguinte, este acórdão do Tribunal Geral produzirá efeitos apenas a contar da data da decisão sobre o recurso. Deste modo, as instituições estão em condições de manter a interpretação de que a interferência do Estado verificada no presente caso é suficiente para concluir que o primeiro critério não foi respeitado. Tendo em conta o acima exposto, confirmam-se as conclusões do considerando 38 do regulamento provisório.
(40)
Nenhum dos dois grupos que, de acordo com as conclusões alcançadas na fase provisória, não cumpriram os requisitos do segundo critério contestou as conclusões provisórias. Confirma-se assim, conforme exposto nos considerandos 39 e 49 do regulamento provisório, que as contas de dois dos grupos incluídos na amostra não foram elaboradas nem foram objecto de auditoria em conformidade com as normas internacionais de contabilidade.
(41)
O grupo Baoding Lizhong alegou que alínea c), n.o 7 do artigo 2.odo regulamento de base exige explicitamente que as distorções derivem do antigo sistema de economia centralizada; segundo a sua argumentação, uma vez que, alegadamente, teria sempre exercido a sua actividade como grupo privado, as distorções não poderiam ser um resultado do «antigo» sistema de economia centralizada, já que o grupo nunca exercera a sua actividade do mesmo modo que as empresas estatais. Esta alegação não pode ser aceite. Tal como estabelecido no caso vertente, os custos de produção e a situação financeira das empresas podem ser objecto de distorções significativas herdadas do antigo sistema de economia centralizada, independentemente de a empresa ter, ou não, exercido a sua actividade como empresa estatal.
(42)
O grupo Baoding Lizhong, a YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd e a CITIC Dicastal reiteraram a argumentação apresentada antes da adopção do regulamento provisório e insistiram no facto de as vantagens de que as empresas beneficiam não serem significativas. No entanto, tal como se explica no considerando 50 do regulamento provisório, o inquérito permitiu apurar distorções significativas na situação financeira dos grupos.
(43)
Além disso, a YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd alegou que as isenções fiscais concedidas às empresas estrangeiras não representam um subsídio específico e que, nos termos da jurisprudência da OMC relativa às medidas de compensação, o ónus da prova do carácter específico recai sobre as autoridades responsáveis pelo inquérito (4). Nas suas observações, a YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd remete ainda para o n.o 5 do artigo 4.o do regulamento anti-subvenções de base (5), nos termos do qual «a determinação do carácter específico […] deve ser claramente demonstrada através de elementos de prova positivos.» A empresa fez igualmente referência à alínea b), n.o 2 do artigo 4.o do regulamento anti-subvenções de base (critérios objectivos ou condições que presidem à elegibilidade da subvenção e dão a entender que o carácter específico não existe) e ao artigo 10.o do Acordo sobre as subvenções e as medidas de compensação, que define um direito de compensação como «um direito especial cobrado para neutralizar qualquer subvenção concedida, directa ou indirectamente, ao fabrico, à produção ou à exportação de um produto». Por último, a YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd sugere que «se os serviços da Comissão pretendem compensar as subvenções concedidas pelo governo da China, um inquérito anti-subvenções constitui o processo mais adequado para o efeito».
(44)
Relativamente a esta interpretação da legislação anti-dumping, há que dizer que está incorrecta, porque os critérios do regulamento anti-subvenções de base não se podem aplicar no contexto de uma análise do TEM. O regulamento anti-dumping de base prevê que se examine se os custos de produção e a situação financeira das empresas não são objecto de distorções importantes, herdadas do antigo sistema de economia centralizada e, como referido anteriormente, as acções que implicam o envolvimento do Estado na configuração do enquadramento empresarial através de medidas que são típicas de uma economia centralizada devem ser consideradas como uma influência do Estado herdada do antigo sistema de economia centralizada.
(45)
Tendo em conta o que precede, confirmam-se as conclusões dos considerandos 40 a 44 e 50 a 52 do regulamento provisório.
(46)
Os exportadores reiteraram a sua argumentação, abordada nos considerandos 46 e 47 do regulamento provisório, de que, em conformidade com a alínea c) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base, a determinação do cumprimento, por parte dos produtores, dos critérios para beneficiar do TEM é efectuada no prazo de três meses a contar do início do inquérito, ao passo que, no caso vertente, esta determinação só teve lugar após o termo deste período de três meses. Para justificar a sua argumentação, os exportadores citaram o acórdão do Tribunal Geral no processo T-299/05 (6). Os exportadores alegaram principalmente que, aquando do envio da divulgação dos factos sobre o TEM, a Comissão recebera todas as respostas aos questionários anti-dumping enviados aos exportadores, bem como todas as respostas aos questionários enviados às empresas estabelecidas no país análogo, pelo que, por conseguinte, estando na posse de todos os dados constantes das respostas, os serviços da Comissão dispunham de todas as informações necessárias para calcular a margem de dumping de acordo com a metodologia corrente e a metodologia aplicável ao país análogo. Os exportadores concluíram que, como tal, a Comissão estava em condições de saber quais os efeitos que a sua decisão relativa ao TEM teria em termos do cálculo da margem de dumping. Atendendo ao acima exposto, os exportadores não excluem que a decisão relativa ao TEM foi tomada com base nos efeitos sobre o dumping.
(47)
Esta alegação não pode ser aceite. Em primeiro lugar, ao contrário do que se alega, aquando do envio das divulgações sobre o TEM, a Comissão não dispunha de todas as informações necessárias para calcular a margem de dumping. De facto, nas circunstâncias do presente caso, a informação constante das respostas ao questionário anti-dumping e aos questionários enviados às empresas estabelecidas no país análogo não estava completa nem correcta, pelo que, nessa altura, a Comissão não reunia as condições necessárias para poder calcular as margens de dumping. Na verdade, houve que realizar visitas de verificação para recolher as informações e os dados necessários para efectuar um cálculo preciso das margens de dumping. Estas visitas só tiveram início mais de suas semanas após o envio das divulgações sobre o TEM. Por isso, na ausência dos dados obtidos durante as visitas de verificação, era materialmente impossível para a Comissão calcular margens de dumping antes de enviar as divulgações sobre o TEM e tomar as decisões sobre este último com base nos efeitos sobre o dumping.
(48)
Em segundo lugar, os exportadores não apresentaram quaisquer provas que demonstrassem que a decisão relativa ao TEM teria sido diferente se tivesse sido adoptada no prazo de três meses.
4.2. Conclusão
(49)
Confirma-se a conclusão estabelecida no considerando 53 do regulamento provisório de não conceder o TEM a nenhuma das empresas que o solicitou.
4.3. Tratamento individual («TI»)
(50)
Ambos os grupos incluídos na amostra aos quais não foi provisoriamente concedido o TI em virtude da interferência do Estado, a qual se provou ser de molde a permitir a evasão às medidas no caso de se concederem individualmente aos exportadores diferentes taxas dos direitos, contestaram as conclusões provisórias constantes do considerando 55 do regulamento provisório. A Baoding Lizhong alega que não houve interferência do Estado e argumenta ainda que, da letra das alíneas c) e e) n.o 5 do artigo 9.o, se deduz que o facto de haver alguma interferência do Estado não constitui razão suficiente para que o TI seja rejeitado, bem como que a formulação explícita do n.o 5 do artigo 9.o, admite que a interferência do Estado não obsta à concessão do TI, desde que a empresa seja suficientemente independente do Estado e que a interferência deste não seja de molde a permitir a evasão. Tal só se verificaria se os funcionários do Estado detivessem a maioria dos cargos principais e pudessem interferir nas decisões correntes da empresa.
(51)
O segundo grupo alegou que a maior parte das suas acções é detida por particulares e que o risco de evasão é inexistente, porque o grupo abastece exclusivamente os fabricantes de veículos automóveis no mercado OEM e, para cada modelo de roda, o contrato celebrado com um fabricante de veículos automóveis estipula especificamente o local de produção, sendo este submetido a uma auditoria antes e durante o período de vigência do contrato.
(52)
No que diz respeito às alegações da Baoding Lizhong, reexaminou-se o risco de evasão. Efectivamente, a interferência do Estado não é de molde a permitir a evasão às medidas, pelo que se pode conceder o TI à Baoding Lizhong.
(53)
Quanto à CITIC Dicastal, trata-se de uma empresa propriedade do Estado, directamente controlada pelo Estado (a maior parte das acções são detidas pelo Estado). A interferência do Estado é de molde a permitir a evasão às medidas, no caso de se concederem diferentes taxas do direito. Por outras palavras, a produção de outras empresas controladas pelo Estado poderia ser reencaminhada através da CITIC Dicastal. No que respeita ao outro argumento apresentado pela CITIC Dicastal, o facto de abastecer exclusivamente fabricantes de veículos automóveis no mercado de OEM não impede que venha a abastecer outros clientes no futuro. Conclui-se, por conseguinte, que não se deve conceder o TI à CITIC Dicastal.
4.4. País análogo
(54)
Diversas partes interessadas contestaram a escolha da Turquia como país análogo. Não é possível aceitar a sua argumentação: em primeiro lugar, porque os comentários foram recebidos muito após o termo do prazo limite de apresentação de observações sobre a escolha do país análogo (o prazo expirou em 24 de Agosto de 2009) e, em segundo lugar, porque, de um ponto de vista prático, não podem ser tomadas em consideração.
(55)
Esses argumentos podem resumir-se do seguinte modo:
1.
Uma das empresas na Turquia (Hayes Lemmerz) que colaborou no inquérito está coligada com um produtor da UE e ambas as empresas que colaboraram no inquérito são membros da EUWA (a associação que representa os produtores europeus autora da denúncia). Ora tal não pode ser aceite. Efectivamente, o facto de uma das empresas no país análogo estar coligada com uma empresa da UE e de ambas as empresas serem membros da mesma associação que os autores da denúncia não pode ser considerado como um critério relevante para excluir a Turquia enquanto país análogo, dado que os critérios a ter em conta quando se analisa a adequação do país análogo se devem basear exclusivamente em factos como o grau de concorrência no mercado interno do país análogo e a inexistência de diferenças significativas no processos de produção entre os produtores do país análogo e o exportador do país que não tem uma economia de mercado.
2.
Alegou-se ainda que o processo de produção na China não pode ser comparado com o da Turquia, porque as empresas chinesas têm acesso a matérias-primas mais baratas. Esta alegação não pode ser tida em conta. Por um lado, o acesso a alumínio mais barato deve-se à distorção dos preços provocada pela interferência do Estado. Tal como atrás se explica, a RPC beneficia de uma posição mundial única em termos de acesso aos preços das matérias-primas, que são os mais baratos possível, situação esta que não tem qualquer comparação noutros países. Por outro lado, o inquérito mostrou que o processo de produção é praticamente idêntico na China e na Turquia.
3.
Por último, alegou-se que não há concorrência suficiente a nível interno porque a produção interna é orientada na sua quase totalidade para as exportações e há obstáculos à entrada na UE de importações provenientes de países terceiros. Estas alegações não podem ser tidas em conta. Na verdade, o mercado da UE representa mais do sêxtuplo do mercado turco e não há obstáculos à entrada; por este motivo, afigura-se razoável que a Turquia envie para a UE uma parte significativa da sua produção. Além disso, há concorrência suficiente no mercado interno turco, porque existem pelo menos cinco produtores nacionais e não existem quaisquer obstáculos às importações provenientes da UE.
(56)
Tendo em conta o que precede, é confirmada a conclusão provisória de que a Turquia constitui uma escolha adequada e razoável como país análogo, tal como referido no considerando 63 do regulamento provisório.
4.5. Dumping
4.5.1. Cálculo
(57)
Dois produtores-exportadores contestaram as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 57 a 77 do regulamento provisório. Segundo alegam, em conformidade com o n.o 11 do artigo 2.o do regulamento anti-dumping de base, os cálculos relativos ao dumping devem basear-se em «todas as transacções de exportação para a Comunidade»; por outras palavras, consideram que, no cálculo das margens de dumping, deveria ser tomada em consideração a totalidade das transacções. Afirmam ainda que as transacções mais dispendiosas, sobretudo no que respeita a uma das empresas objecto do inquérito, não foram tomadas em consideração ao calcular as margens de dumping.
(58)
No que diz respeito ao argumento relativo ao número de transacções a ter em conta, convém salientar que on.o 11 do artigo 2.o do regulamento anti-dumping de base estabelece que os cálculos relativos ao dumping se devem basear em «todas as transacções de exportação para a Comunidade», mas «sob reserva das disposições pertinentes que regem a comparação». Tal significa que, na impossibilidade de estabelecer uma concordância razoável para a totalidade dos produtos, não será possível ter em conta todas as transacções de exportação. Esta medida afigura-se razoável, desde que os cálculos se baseiem numa percentagem suficientemente larga da totalidade das transacções de exportação. No caso vertente, foram tomadas em consideração cerca de 85 % das transacções.
(59)
Quanto à alegação de não terem sido tomadas em consideração as transacções mais dispendiosas, procedeu-se a um novo cálculo do dumping a fim de as ter em conta. Mais alguns tipos do produto foram acrescentados aos que tinham sido utilizados nos cálculos efectuados a título provisório. Desta forma, foi possível incluir nos cálculos tantas transacções quanto possível, garantindo-se também um preço unitário médio ponderado de todas as transacções de exportação, por empresa exportadora, tão aproximado quanto possível do preço unitário médio ponderado das transacções de exportação (desta empresa) utilizado para calcular a margem de dumping. Desta forma, tomou-se em consideração o valor de todas as transacções de exportação, mesmo das mais dispendiosas. Os valores normais destes tipos do produto suplementares foram calculados segundo a metodologia explicada no considerando 70 do regulamento provisório. Graças a este novo cálculo, as margens de dumping diminuíram, sobretudo no caso da YHI.
(60)
Para a determinação do valor normal, do preço e da comparação das exportações adoptou-se a metodologia descrita nos considerandos 64 a 75 do regulamento provisório. As únicas alterações nos novos cálculos têm a ver com o aumento do número de transacções consideradas e o facto de que o preço médio das transacções de exportação utilizado no cálculo do dumping de todas as empresas não deveria diferir substancialmente do preço médio de exportação de todas as transacções desta empresa.
(61)
De acordo com as alegações, a análise da Comissão não teria tomado em conta a evolução das taxas de câmbio, nomeadamente a valorização do dólar dos Estados Unidos em relação ao euro, e os custos do alumínio primário e do transporte internacional. Trata-se de uma alegação sem fundamento, porque os serviços da Comissão, conforme é seu hábito, incluíram todos os tipos de custos verificáveis na sua análise do mercado do produto em causa durante o PI.
(62)
O produtor chinês YHI declarou que a determinação dos ajustamentos no cálculo da sua margem de dumping individual não estava correcta. A Comissão concordou com o argumento e efectuou um novo cálculo, que resultaria numa margem de dumping de 23,81 %, ou seja, menos 2,14 % do que o cálculo inicial.
4.5.2. Margens de dumping definitivas
Empresa
Margem de dumping definitiva
YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd
23,81 %
Zhejiang Wanfeng Auto Wheel Co. Ltd
60,29 %
Baoding Lizhong
67,66 %
Outras empresas que colaboraram
44,23 %
Todas as outras empresas
67,66 %
5. PREJUÍZO
(63)
A Comissão recebeu observações sobre as conclusões provisórias relativas ao prejuízo, algumas das quais se limitaram a repetir os comentários que já tinham sido objecto de resposta no regulamento provisório.
(64)
Os argumentos que dizem respeito a observações já tratadas no regulamento provisório não são repetidos no presente regulamento.
5.1. Importações provenientes da RPC
(65)
As partes alegaram que a metodologia utilizada no cálculo das importações não foi suficientemente explicada. Estas observações críticas, contudo, não foram fundamentadas.
(66)
Recorde-se que na fase provisória a metodologia se baseou na denúncia, cruzando-se a informação com outras fontes (os dados fornecidos pelos produtores, utilizadores e exportadores que colaboraram no inquérito). Atendendo às observações das partes, estes dados foram novamente analisados, confirmando-se as conclusões provisórias.
(67)
Convém recordar que foram incluídas três notas com informação pormenorizada sobre os métodos de cálculo da produção, das importações e das vendas no ficheiro aberto para consulta por todas as partes interessadas no dia da publicação do regulamento provisório.
(68)
Como os códigos NC abrangidos pelo presente inquérito contêm outros produtos para além do produto em causa, a maioria das observações incidiu na metodologia utilizada pela Comissão para excluir os produtos alheios ao inquérito dos volumes declarados.
(69)
O código NC 8708 70 50 diz respeito às rodas de alumínio, suas partes e acessórios de alumínio. Os dados correspondentes foram extraídos, em toneladas, da Comext, sem que nesta fase se tenha procedido a qualquer outro ajustamento, por se partir do princípio, conforme sugerido na denúncia, que as partes e os acessórios tinham pouca importância.
(70)
O código NC 8708 70 10 diz respeito, inter alia, às rodas de alumínio, suas partes e acessórios de alumínio. Também neste caso, os dados correspondentes, em toneladas, extraídos da Comext foram devidamente ajustados em conformidade com a metodologia descrita na denúncia.
(71)
Nas observações apresentadas, as partes, na sua maioria, criticaram esta abordagem sem, contudo, sugerirem uma alternativa mais adequada ou fiável. As críticas prenderam-se, sobretudo, com o facto de as partes não poderem tecer comentários por desconhecerem qual o método que a Comissão iria aplicar. Recorde-se que a versão não confidencial da denúncia, que estabelece de uma forma mais pormenorizada o método de exclusão, integrou o ficheiro não confidencial desde o início do processo. A Comissão cruzou os dados apresentados na denúncia e não verificou qualquer elemento que pudesse levantar dúvidas quanto à razoabilidade do método escolhido. Além disso, tendo em conta que as partes não apresentaram um método de exclusão alternativo, considerou-se que as suas observações careciam de fundamento.
(72)
Um segundo conjunto de observações dizia respeito ao método de conversão em unidades dos volumes inicialmente expressos em toneladas relativos aos dois códigos NC. Mais uma vez, a Comissão adoptou o método sugerido na denúncia, que seria posteriormente corroborado pelas respostas dos exportadores chineses ao questionário. De acordo com esta metodologia, o peso médio por unidade importada da China é de cerca de 9 kg por roda. O peso unitário dos produtos importados de outros países terceiros foi calculado em cerca de 10 kg por unidade em conformidade com a denúncia, valor este que seria posteriormente cruzado com a informação disponível enviada por diferentes partes durante o presente inquérito.
(73)
Nas observações que apresentaram após a fase provisória, as partes alegaram que, em vez de 9 kg, o peso médio a utilizar deveria ser 10 kg, porque este último é o peso médio das rodas OEM importadas. Tal como especificado no regulamento provisório, o peso médio de 9 kg baseou-se nos dados apresentados pelos produtores-exportadores que colaboraram no inquérito. Por conseguinte, conclui-se que constitui o método de conversão mais razoável, que melhor reflecte o peso médio das importações chinesas. De qualquer forma, verificou-se que a conversão baseada num peso de 10 kg aplicável às rodas OEM não teria quaisquer repercussões nas conclusões finais.
(74)
Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões dos considerandos 86 a 88 do regulamento provisório.
5.1.1. Volume e preços das importações originárias da RPC
(75)
As conclusões retiradas a partir dos dados Eurostat, entre outros, constantes nos considerandos 86 e 89 do regulamento provisório foram confirmadas pelas respostas ao questionário apresentadas pelos produtores-exportadores. Atendendo a que os dados têm origem em diversas fontes, é natural que as tendências possam diferir ligeiramente em função do segmento e da empresa. De qualquer forma, os dados vieram confirmar os baixos níveis de preços que, aliados aos elevados níveis de subcotação e ao súbito aumento dos volumes das importações provenientes da RPC, reforçam a exactidão das conclusões no caso vertente.
(76)
Os dados e as tendências foram também verificados separadamente nos segmentos OEM e AM. O regulamento provisório referiu erradamente no considerando 89 que tinha sido necessário recorrer aos dados do Eurostat para os preços relativos aos anos 2006 e 2008, em virtude de os questionários aos exportadores não fornecerem as informações pertinentes. Ora, esta afirmação deveria referir-se à separação entre as transacções dos segmentos OEM e AM. Só foi possível estabelecer esta segmentação a partir da enumeração das transacções fornecida pelos exportadores.
(77)
No que diz respeito aos preços unitários das rodas AM, os dados evidenciam níveis mais ou menos constantes, com um ligeiro aumento no final do período. Oscilaram entre 25 e 34 EUR em 2006, entre 24 e 32 EUR em 2007, entre 25 e 29 EUR em 2008 e entre 26 e 36 EUR no PI. Por motivos de confidencialidade, estes valores foram aumentados ou reduzidos 15 %, no máximo.
Gama de preços da importações de AM provenientes da China (com base numa amostra de exportadores)
+/- 15 %
+/- 15 %
2006
25
34
2007
24
32
2008
25
29
PI
26
36
(78)
Os preços unitários das importações de OEM provenientes da RPC sofreram uma diminuição de mais de 15 % durante o período considerado. Não é possível acrescentar mais informação por motivos de confidencialidade, tal como a seguir se explica na parte relativa ao cálculo do nível de eliminação do prejuízo.
(79)
Uma parte alegou que os preços das importações provenientes da China aumentaram entre 2008 e o PI quando a maior parte dos indicadores de prejuízo evidenciou uma redução significativa. Efectivamente, os preços das importações chinesas registaram um aumento nominal (embora de apenas 1,6 %) (7). Há que salientar, contudo, que ao longo do período considerado, os preços diminuíram 8 %.
(80)
Em geral, confirmaram-se os baixos níveis de preços em ambos os segmentos, o que, conjugado com a elevada subcotação e o aumento drástico das importações provenientes da RPC veio confirmar as conclusões no caso vertente.
5.2. Análises do prejuízo distintas para os segmentos OEM e AM
(81)
Uma das principais observações recebidas após a instituição das medidas provisórias foi a de que se deveria ter realizado uma análise distinta de todos os indicadores de prejuízo nos segmentos OEM e AM.
(82)
Neste contexto, uma das partes remeteu para o Regulamento (CE) n.o 1888/2006 da Comissão (8), bem como para o Regulamento (CE) n.o 682/2007 do Conselho (9), relativos às importações de certas preparações ou conservas de milho doce em grão originárias da Tailândia, alegando que uma tal análise fora realizada no inquérito em questão. A referida parte acrescentou que ao não seguir o procedimento do inquérito relativo ao milho doce, a Comissão não estava a respeitar os requisitos da OMC.
(83)
No referido processo, remeteu-se para a disposição aplicável da OMC, na qual, segundo o Órgão de Recurso «[…] sempre que as autoridades responsáveis pelo inquérito realizarem um exame de um ramo de uma indústria nacional, devem, em princípio, examinar da mesma forma todas os restantes ramos que compõem a indústria, bem como examinar essa indústria no seu conjunto» (10). Este processo demonstra claramente que a abordagem adoptada no presente inquérito está em conformidade com a prática adoptada pela instituição e respeita o Acordo Anti-Dumping da OMC (11). A análise de cada segmento é possível, mas deve ser acompanhada de uma análise da indústria no seu conjunto.
(84)
Recorde-se que na fase provisória do presente processo os dois segmentos foram considerados em conjunto, embora determinados indicadores tenham sido analisados separadamente no que respeita às rodas OEM e AM (subcotação, consumo, partes de mercado). Atendendo aos comentários apresentados pelas partes, a Comissão realizou uma nova análise, designadamente de alguns indicadores suplementares a nível de segmento (ver adiante). Tal como a seguir se demonstra, esta análise confirmou que as tendências relativas ao produto em causa considerado no seu conjunto correspondem, de modo geral, às tendências dos segmentos OEM e AM analisados separadamente.
5.2.1. Consumo
(85)
O quadro a seguir mostra a evolução do consumo na União de rodas de alumínio nos segmentos OEM e AM, considerados separadamente. A parte relativa às importações contém informação mais pormenorizada sobre a separação das importações dos segmentos OEM e AM. Os dados relativos a esta segmentação tiveram por base várias fontes de informação facultadas pelos produtores da UE que colaboraram no inquérito, os utilizadores e os produtores-exportadores no país em causa.
Unidades (em milhares)
2006
2007
2008
PI
Consumo total na União
58 607
62 442
58 313
49 508
Índice 2006 = 100
100
107
99
84
Consumo de OEM
43 573
44 009
42 076
34 915
Índice 2006 = 100
100
101
97
80
Consumo de AM
15 033
18 432
16 237
14 592
Índice 2006 = 100
100
123
108
97
(86)
O consumo total na União diminuiu 16 % no período considerado, passando de 58,6 milhões de unidades para 49,5 milhões de unidades. Observou-se a mesma tendência em ambos os segmentos. O consumo de rodas OEM diminuiu 20 %, passando de 43,5 milhões de unidades para 34,9 milhões de unidades, ao passo que o consumo de rodas AM diminuiu 3 %, de 15 para 14,5 milhões de unidades.
5.2.2. Importações provenientes da RPC e partes de mercado dos segmentos OEM e AM
(87)
Muitas das observações incidiram nas conclusões da Comissão relativamente à dimensão dos segmentos OEM e AM no mercado da UE de rodas de alumínio, sobretudo no que se refere à parte de mercado das importações. As partes alegaram sobretudo que a Comissão não calculou correctamente a parte de mercado das importações de OEM. Na sequência destas observações, o inquérito foi retomado relativamente à parte de mercado das importações de rodas OEM e AM. Recorde-se que o regulamento provisório especificou as partes de mercado das importações de rodas OEM e AM provenientes da RPC. Estas partes de mercado foram especificadas a partir da informação constante do processo na fase provisória, com base nos dados fornecidos pelos produtores, exportadores e fabricantes de veículos de automóveis da UE. Nessa base, estabeleceu-se que a parte de mercado das importações de OEM representaria cerca de 3 % (cálculo prudente), mas poderia alcançar 6 %.
(88)
Atendendo às críticas das partes interessadas, todos os dados foram novamente verificados, o que permitiu confirmar as conclusões provisórias. Numa nota apensa ao ficheiro aberto para consulta por todas as partes interessadas facultou-se uma explicação exaustiva de todas as fases do inquérito e de todas as fontes de informação utilizadas para estabelecer a parte de cada segmento nas importações, não só do país em causa como também de outros países terceiros. Esta nota atesta a variedade de fontes utilizadas para obter a informação pertinente.
(89)
Além disso, em resposta às observações das partes de que a parte de mercado de 3 % era pequena, convém salientar que mesmo uma parte de mercado de 3 % não pode ser considerada pequena num mercado sensível à evolução dos preços como o do caso em apreço. Esta afirmação revela-se particularmente verdadeira atendendo à depreciação dos preços a que se faz referência no considerando 116. Além disso, houve um aumento considerável dos volumes e da parte de mercado das importações provenientes da RPC.
Volumes de importação de OEM, em milhares de unidades
2006
2007
2008
IP
RPC
455
476
508
1 183
Índice 2006 = 100
100
105
112
260
Parte de mercado (%)
1 %
1 %
1 %
3 %
Volumes de importação de AM, em milhares de unidades
2006
2007
2008
IP
RPC
3 247
4 667
5 301
4 954
Índice 2006 = 100
100
144
163
153
Parte de mercado (%)
22 %
25 %
33 %
34 %
5.3. Subcotação de preços
(90)
Convém recordar que, na fase provisória, a subcotação foi calculada para o produto em causa considerado no seu conjunto, bem como separadamente para cada segmento. A segmentação baseou-se na enumeração das transacções facultada pelos produtores e exportadores da UE incluídos na amostra, através da atribuição das vendas aos fabricantes de veículos automóveis.
(91)
As margens de subcotação mencionadas nos considerandos 95 a 98 do regulamento provisório foram recalculadas devido, sobretudo, às alterações nos cálculos do dumping (ver acima). Os cálculos foram ainda afinados por referência ao direito pautal aplicado. Na fase provisória do inquérito foi aplicada uma taxa uniforme de direito aduaneiro de 4,5 %. Esta abordagem foi também utilizada na fase definitiva, para calcular a subcotação geral (em ambos os segmentos), uma vez que nem todas as importações de OEM tinham sido classificadas no código NC associado à taxa de direito inferior, ou seja, 3 %.
(92)
Algumas partes reiteraram que o nível de subcotação deveria ser calculado unicamente por referência à componente «valor acrescentado» do preço (excluindo os custos do alumínio). Conforme referido no considerando 96 do regulamento provisório, a utilização dessa metodologia aumentaria, sem dúvida, o nível de subcotação. No entanto, dado que o nível de subcotação calculado por referência à totalidade do preço (em percentagem) era já substancial, este método não foi explorado.
(93)
A subcotação calculada para o produto em causa no seu conjunto varia entre 20 % e 38 %. A subcotação continua a ser substancial em ambos os segmentos (entre 15 % e 29 % para o OEM e entre 49 e 63 % para o AM).
6. SITUAÇÃO DA INDÚSTRIA DA UNIÃO
6.1. Definição da indústria da União e macro e micro-indicadores de prejuízo
(94)
Uma das partes alegou que a Comissão aplicou uma definição incorrecta da indústria e da produção da União, e que a avaliação do prejuízo se deveria ter baseado nas informações relativas exclusivamente aos autores da denúncia e aos seus apoiantes e não na totalidade da produção da União.
(95)
A indústria da União foi definida nos moldes previstos no n.o 1 do artigo 4.o do regulamento de base. A avaliação da situação de toda a produção da União está em conformidade com o regulamento de base. O argumento de que a avaliação do prejuízo se baseava numa definição errada da indústria da União deve, por conseguinte, ser rejeitado. Consequentemente, todos os argumentos relativos à evolução das tendências dos indicadores de prejuízo nos casos em que as análises se basearam nos dados dos produtores incluídos na amostra e dos que colaboraram no inquérito tiveram de ser rejeitados.
(96)
Uma outra observação mais genérica apontava lacunas às versões não confidenciais dos questionários abreviados e dos questionários aos produtores. A Comissão analisou atentamente essas observações e, nos casos em que tal se verificou necessário, solicitou que as versões não confidenciais fossem melhoradas. Estas seriam incluídas no ficheiro aberto para consulta por todas as partes interessadas, garantindo plenamente, desta forma, o devido exercício dos direitos.
(97)
Outras partes defenderam que alguns produtores da UE deveriam ter sido excluídos por não terem facultado informações completas sobre as suas actividades. Mais alegaram que esta exclusão se teria repercutido na representatividade. Todavia, os factos contrariam estas alegações, já que os produtores da UE em questão apresentaram efectivamente todas as informações pertinentes. As alegações tiveram, por conseguinte, de ser rejeitadas.
(98)
Um importador argumentou que deveria ter sido classificado como produtor da UE em virtude de ter externalizado o processo de fabrico para o país em causa mas mantido muitas outras actividades na UE (por exemplo, a concepção). Esta empresa externalizou o processo de fabrico, mas manteve na União algumas actividades, como, por exemplo, o ensaio de rodas. Não obstante, como o processo de fabrico tem lugar no país em causa, este importador não pode ser considerado como produtor da UE no processo anti-dumping. Atendendo ao que precede, a alegação teve de ser rejeitada.
(99)
Algumas partes efectuaram análises dos indicadores de prejuízo por empresa. Uma tal abordagem deve ser rejeitada, porque a análise do prejuízo é efectuada relativamente à indústria da UE no seu conjunto.
6.2. Indicadores macroeconómicos
6.2.1. Vendas e parte de mercado
(100)
Na sequência da publicação do regulamento provisório, as partes solicitaram dados distintos para os segmentos OEM e AM. O quadro seguinte mostra as vendas e a parte de mercado separadamente para os segmentos OEM e AM:
2006
2007
2008
IP
Volume de vendas de OEM de toda a indústria da União (milhares de unidades)
36 820
36 240
34 932
28 719
Índice 2006 = 100
100
98
95
78
Volume de vendas de AM de toda a indústria da União (milhares de unidades)
8 626
10 443
7 962
7 075
Índice 2006 = 100
100
121
92
82
Parte de mercado de OEM (%) (parte do consumo total de OEM dos produtores da UE)
84,5 %
82,3 %
83 %
82,3 %
Índice 2006 = 100
100
97
98
97
Parte de mercado de AM (%) (parte do consumo total de AM dos produtores da UE)
57,4 %
56,7 %
49 %
48,5 %
Índice 2006 = 100
100
99
85
84
(101)
Para proceder a esta segmentação recorreu-se a diversas fontes de informação, em especial aos dados facultados pelos produtores da UE durante o inquérito, aos dados dos autores da denúncia e aos que foram recolhidos antes do início do processo.
(102)
O quadro anterior mostra uma tendência decrescente no que respeita às vendas e à parte de mercado tanto no segmento OEM como no AM.
6.2.2. Panorama contratual
(103)
Tal como se refere no considerando 112 do regulamento provisório, a Comissão prosseguiu a sua análise dos concursos adjudicados durante o PI cuja execução, no entanto, decorreria em data posterior. Complementaram-se os dados constantes do ficheiro com novas informações enviadas pelos fabricantes de rodas e os fabricantes de veículos automóveis da UE. Estes dados confirmaram a dimensão das aquisições e as tendências relativas às partes de mercado dos fornecedores europeus e chineses. Estas conclusões seriam reforçadas pelos fabricantes de automóveis, de acordo com os quais a parte das importações chinesas aumentou devido ao reforço da competitividade e da qualidade, bem como das capacidades dos processo de produção.
6.3. Indicadores microeconómicos
6.3.1. Custo de produção
(104)
Uma parte alegou que os dados relativos à rendibilidade constantes do considerando 117 do regulamento provisório não correspondiam aos das vendas e dos custos de produção referidos nos considerandos 89 e 122 do mesmo regulamento. Esta incoerência ficou a dever-se a um erro de dactilografia no cálculo do custo da produção, o que levou à utilização do conjunto de dados errado. O erro foi corrigido e os dados relativos ao custo da produção constam do quadro seguinte:
Em Euros
2006
2007
2008
IP
Custo de produção médio (por unidade)
48,1
49,4
48,7
49,1
(105)
A correcção não afectou a tendência estabelecida na fase provisória. O custo de produção médio permaneceu estável no período considerado.
6.3.2. Rendibilidade
(106)
Em resposta ao pedido das partes no sentido de fornecer dados distintos para os segmentos OEM e AM, calculou-se separadamente a rendibilidade de cada segmento. Tanto as tendências como a dimensão foram confirmadas.
Em %
2006
2007
2008
IP
Rentabilidade total
3,2
0,7
-1,5
-5,4
Rentabilidade OEM
3,1
0,4
-1,4
-5,7
Rentabilidade AM
5,2
5,7
-3,3
-2,4
(107)
Conforme se mostra no quadro, a rendibilidade foi afectada nos dois segmentos. Caiu 8,8 pontos percentuais no período considerado no segmento OEM e 7,6 pontos percentuais no segmento AM. Por conseguinte, a dimensão e as tendências dos segmentos OEM e AM analisados separadamente correspondem às do produto em causa considerado no seu conjunto (uma queda de 8,7 pontos percentuais).
6.3.3. Retorno dos investimentos
(108)
As partes assinalaram possíveis inconsistências no cálculo do retorno dos investimentos. Os dados comunicados têm em consideração todos os elementos que compõem o retorno dos investimentos, incluindo a depreciação, pelo que as alegações tiveram de ser rejeitadas.
6.4. Conclusões sobre o prejuízo
(109)
Confirmam-se as conclusões sobre o prejuízo estabelecidas nos considerando 80 a 123 do regulamento provisório. A indústria da União sofreu um prejuízo importante, que se reflectiu sobretudo numa menor rendibilidade. Alguns indicadores de prejuízo foram analisados separadamente para os segmentos OEM e AM. As tendências e a dimensão da evolução destes indicadores correspondem às estabelecidas para o produto em causa no seu conjunto.
7. NEXO DE CAUSALIDADE
7.1. Impacto das importações provenientes da RPC
(110)
Algumas partes afirmaram que a diminuição da produção e das vendas da indústria da União se deveu à redução do consumo (que, alegadamente, teria também dado azo à redução da capacidade). De facto, o regulamento provisório não contestou que o consumo no mercado da União tem vindo a diminuir. Embora seja possível que outros factores para além das importações objecto de dumping provenientes da RPC (a crise económica e as importações provenientes da Turquia) tenham contribuído para o prejuízo sofrido pela indústria da UE, o impacto desses outros factores não é um factor capaz de quebrar o nexo de causalidade exposto nos considerandos 136 a 152 do regulamento provisório. De qualquer forma, tal como se sublinha no considerando 126 e seguintes, existe uma clara ligação entre o aumento significativo dos volumes das importações chinesas a preços cada vez mais baixos e o prejuízo observado na indústria da União. Além disso, como se refere no considerando 103 do regulamento provisório e ao contrário do que defendem as partes, a capacidade permaneceu estável no período considerado (sobretudo entre 2006 e 2008, com uma redução de 4 % entre 2008 e o PI).
(111)
Algumas partes remeteram para as observações que os produtores a União publicaram nas suas páginas na Internet e para o facto de não se mencionarem as importações objecto de dumping provenientes da RPC como causas do prejuízo. Independentemente de quaisquer declarações públicas dos produtores da União (que de modo algum excluem as importações chinesas de serem causas prováveis de prejuízo), os dados disponíveis mostram claramente que existe um nexo de causalidade entre o prejuízo sofrido pela indústria da União e as importações objecto de dumping provenientes da RPC.
(112)
Algumas partes afirmaram que a perda de rendibilidade se deveu à diminuição dos volumes de produção. Assim, a produção de um menor número de rodas não permitiu que os produtores amortizassem os seus encargos fixos. No entanto, a baixa na produção deveu-se à perda da parte de mercado em virtude da penetração das importações chinesas no mercado.
(113)
Algumas partes alegaram que as importações provenientes da RPC não poderiam estar na origem do prejuízo sofrido pela indústria da União, porque em 2007 a rendibilidade diminuiu, apesar dos preços e das vendas se manterem estáveis. Recorde-se que entre 2006 e 2007 houve um aumento da parte de mercado das importações provenientes da RPC e um aumento de 40 % em termos de volume. Atendendo ao que precede, a alegação teve de ser rejeitada.
(114)
Por conseguinte, confirmam-se as conclusões estabelecidas nos considerandos 126 a 130 do regulamento provisório.
7.2. Efeitos de outros factores
7.2.1. Segmentação
(115)
As partes reiteraram que o prejuízo para a indústria da União, a qual canaliza a maior parte das suas vendas para o segmento OEM, não poderia ter sido causado pelas importações chinesas, que se concentram predominantemente no segmento AM e têm uma presença limitada no segmento OEM. Convém lembrar que estas observações foram abordadas nos considerandos 131 a 135 do regulamento provisório.
(116)
Após a instituição das medidas provisórias, algumas partes remeteram para o texto do considerando 133 do regulamento provisório, no qual se refere que «há indicações de que os fabricantes de automóveis utilizam as propostas chinesas como referência, o que obriga a uma descida dos preços dos produtores de rodas de alumínio da UE.» As mesmas partes alegaram que as instituições não poderiam basear as suas conclusões em indicações, mas apenas em elementos de prova positivos. Mais acrescentaram que do ficheiro aberto para consulta pelas partes interessadas não constava qualquer informação que pudesse sustentar tais alegações.
(117)
Desde logo, há que salientar a elevada sensibilidade comercial deste tipo de informação. Para além das informações a que a Comissão teve acesso, as partes facultaram dados suplementares. Estas informações vieram confirmar as conclusões extraídas a partir dos elementos de prova ao dispor da Comissão na fase provisória, que atestavam um padrão nítido de pressão no sentido da baixa dos preços. A Comissão completaria posteriormente o ficheiro no que respeita ao aspecto da pressão sobre os preços. Os produtores da União apresentaram um documento detalhado, graças ao qual a Comissão melhorou o seu conhecimento das particularidades do concurso e confirmou as conclusões não só no que diz respeito à pressão no sentido da baixa dos preços, como também da utilização das propostas chinesas como referência para exercer essa pressão. De facto, em certos casos, o preço indicativo estabelecido pelos fabricantes de veículos automóveis (que constitui o ponto de partida das negociações) estava já abaixo dos custos dos produtores da União e, como tal, era desde logo insustentável. Em certos casos, até as ofertas abaixo desse nível foram infrutíferas.
(118)
De acordo com as informações de que a Comissão dispõe, alguns fabricantes de veículos automóveis indicam aos concorrentes que devem baixar os preços ao nível das ofertas chinesas; outros recorrem a propostas de preços de empresas que não participam nos concursos; por último, outros nem sequer restringem os seus concursos e qualquer pessoa pode apresentar uma proposta (mesmo aquelas que nunca cumpririam os critérios de elegibilidade).
(119)
Os fabricantes de automóveis argumentaram que o preço não constitui um factor determinante nas suas decisões de fornecimento. Efectivamente, as informações disponíveis mostram que há outros factores a considerar, mas o preço constitui um factor preponderante.
(120)
Por conseguinte, confirmam-se as conclusões estabelecidas nos considerandos 131 a 135 do regulamento provisório.
7.2.2. Impacto das importações provenientes da Turquia
(121)
As partes alegaram que a Comissão subestimou o impacto das importações provenientes da Turquia como causa do prejuízo sofrido pela indústria da União. Convém recordar que nos considerandos 136 a 137 do regulamento provisório se reconhece que os preços mais baixos das importações provenientes da Turquia poderão ter tido um certo impacto negativo na situação da indústria da UE, mas não a um nível susceptível de quebrar o nexo de causalidade entre as importações objecto de dumping provenientes da China e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
(122)
Procedeu-se também a uma análise do impacto das importações provenientes da Turquia em cada segmento. Determinou-se que 75 % das importações provenientes da Turquia eram OEM. Confirmou-se que as tendências e a dimensão estabelecidas para os segmentos OEM e AM no seu conjunto correspondiam às de ambos os segmentos considerados separadamente. De acordo com as informações disponíveis (facultadas pelas diferentes partes que colaboraram no inquérito) os preços das importações AM provenientes da Turquia diminuíram durante o período considerado. Já os preços das importações OEM turcas permaneceram relativamente estáveis.
(123)
As partes assinalaram que os preços das importações provenientes da Turquia diminuíram significativamente entre 2008 e o PI. Contudo, tal como referido no considerando 137 do regulamento provisório, a diferença de preços foi consideravelmente inferior à diferença entre os preços das importações chinesas e os preços dos produtores europeus.
(124)
Atendendo às observações de uma parte de que a Turquia deveria ter sido incluída na denúncia (ver os considerandos 9 e seguintes, acima), convém notar que a não inclusão da Turquia não quebra o nexo de causalidade entre as exportações chinesas do produto em causa e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
(125)
Por conseguinte, com base nesta fundamentação, as alegações das partes tiveram de ser rejeitadas. À luz das considerações expostas e na ausência de quaisquer outras observações, confirmam-se os considerandos 136 a 137 do regulamento provisório.
7.2.3. Impacto das importações provenientes de países terceiros
(126)
Algumas partes alegaram que a parte de mercado das importações provenientes de países terceiros para além da RPC aumentaram entre 2006 e 2008. Note-se que a parte das importações provenientes de países terceiros permaneceu estável com pequenas variações na ordem de 1 %. Por conseguinte, esta alegação teve de ser rejeitada.
(127)
Alguns países mencionaram as importações da África do Sul como tendo contribuído para o prejuízo sofrido pela indústria da União em virtude do seu volume e/ou dos respectivos preços. Como assinalado no considerando 99 do regulamento provisório, a parte de mercado das importações da África do Sul, mesmo tendo estas aumentado em termos de volume, permaneceu estável desde 2007 (ao nível de 1,4 %, com um aumento de 0,6 % entre 2006 e 2007). A Comissão recebeu informação de que a maioria destas importações se destinava ao mercado OEM. Quanto aos preços das importações OEM provenientes da África do Sul, a Comissão recebeu informações contraditórias. Com base nos dados do Eurostat, é possível concluir que aumentaram de 43 para 51 EUR. Estes dados estão também em conformidade com a informação facultada por um produtor da UE. Consequentemente, a alegação relativa ao impacto das importações provenientes da África do Sul teve de ser rejeitada.
(128)
Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões constantes dos considerandos 136 a 138 do regulamento provisório relativas às importações provenientes de países terceiros, consideradas individualmente ou na globalidade.
7.2.4. Impacto da crise económica
(129)
As partes reiteraram os argumentos apresentados relativamente ao impacto da crise financeira. Essas observações, em particular no que diz respeito à redução da produção de veículos automóveis, foram abordadas no regulamento provisório.
(130)
Como se refere no considerando 142 desse regulamento, a tendência de descida começou muito antes da crise económica e coincidiu com a penetração do mercado pelas importações da RPC.
(131)
Por conseguinte, confirmam-se as conclusões estabelecidas nos considerandos 139 a 144 do regulamento provisório.
7.2.5. Concorrência entre produtores da União e concentração no mercado da UE
(132)
As partes sustentaram que a estrutura da indústria da União contribuiu para o prejuízo que esta sofreu. Todavia, conforme especificado nos considerandos 146 e 147 do regulamento provisório, os dados recolhidos durante o inquérito mostram que tanto as grandes como as pequenas empresas foram igualmente afectadas.
7.2.6. Decisões de gestão dos produtores da União
(133)
Algumas partes defenderam que o prejuízo tinha origem nas más decisões de gestão tomada pelos produtores da União. Estas observações diziam respeito aos produtores mencionados no considerando 124 do regulamento provisório que puseram termo às suas actividades ou iniciaram procedimentos de insolvência. Convém recordar que o referido regulamento fazia referência a 30 empresas, ao passo que as observações das partes apenas mencionam 4. De modo geral, estas observações críticas não foram fundamentadas. De qualquer modo, os dados disponíveis mostram claramente a existência de um nexo de causalidade entre o prejuízo sofrido pela indústria da União e as importações provenientes da RPC. Esta conclusão é reforçada pelo facto de, apesar dos encerramentos, a parte de mercado das empresas remanescentes não ter aumentado.
7.2.7. Importações provenientes de países terceiros pela indústria da UE
(134)
Algumas partes alegaram que um produtor da UE ofereceu rodas mais baratas provenientes de países terceiros, contribuindo desta forma para o prejuízo sofrido pela indústria da UE. Estas alegações, contudo, não foram apoiadas por elementos de prova. Não se conseguiu definir com clareza se tais importações teriam afectado quantidades significativas. Por conseguinte, a alegação teve de ser rejeitada.
7.2.8. Preços do alumínio e contratos de fornecimento da indústria da União
(135)
Afirmou-se que o custo de produção médio se manteve estável apesar das alterações dos preços do alumínio. As partes alegaram que os prejuízos sofridos pelos produtores da União se deviam ao facto de estes terem celebrado contratos a longo prazo relativos ao fornecimento de alumínio que não previam o ajustamento dos preços em conformidade com a descida dos preços na LME. A informação disponível facultada pelos produtores da União que colaboraram no inquérito contraria tais alegações, que, consequentemente, tiveram de ser rejeitadas.
7.2.9. Flutuação das taxas de câmbio
(136)
Alegou-se que é provável que o prejuízo sofrido pelos produtores da União diminua devido à apreciação do RMB chinês em relação ao euro. A flutuação das divisas aumentaria os preços das importações objecto de dumping negociadas em euros, de modo a colmatar a diferença de preços entre as importações objecto de dumping e os produtos fabricados na União.
(137)
A esse respeito, convém notar que o inquérito deve estabelecer se as importações objecto de dumping (em termos de preços e de volume) causaram (ou são susceptíveis de causar) um prejuízo importante à indústria da União ou se este prejuízo importante se deve a outros factores. Neste contexto, o n.o 6 do artigo 3.o do regulamento de base estabelece que é necessário demonstrar que o nível de preços das importações objecto de dumping causa prejuízo. Esta disposição apenas faz, pois, referência a uma diferença entre o nível dos preços, sem exigir uma análise dos factores que afectam o respectivo nível.
(138)
O efeito provável das importações objecto de dumping sobre os preços da indústria da União é examinado essencialmente mediante o estabelecimento da subcotação, da baixa e do bloqueio dos preços. Para esse efeito, procede-se a uma comparação entre os preços de exportação objecto de dumping e os preços de venda da indústria da União; por vezes, para se obter uma base comparável, é necessário efectuar uma conversão monetária dos preços de exportação utilizados nos cálculos de prejuízo. Por consequência, o recurso a taxas de câmbio neste contexto serve unicamente para garantir que a diferença de preços é estabelecida numa base comparável. É, pois, óbvio que a taxa de câmbio não pode, em princípio, constituir outro factor de prejuízo.
(139)
Esta asserção é igualmente confirmada pelo n.o 7 do artigo 3.o do regulamento de base, que menciona outros factores conhecidos que não as importações objecto de dumping. Na lista dos outros factores conhecidos nesse artigo não se faz referência a nenhum outro factor que afecte o nível de preços das importações objecto de dumping.
(140)
No entanto, mesmo se fosse tido em conta este factor, atendendo à pressão possivelmente exercida sobre os preços de consumo num contexto de recessão, os importadores que compram junto do país em causa não estariam provavelmente em condições de aumentar os seus preços de retalho devido à apreciação do RMB. Além disso, é muito difícil prever as taxas de câmbio. Por último, assistiu-se a uma apreciação do RMB em relação ao euro no período após o PI. Todos estes elementos não permitem concluir que as flutuações cambiais irão causar um aumento dos preços das importações objecto de dumping provenientes do país em causa.
(141)
Tendo em conta o que precede, não se pode concluir que a evolução das taxas de câmbio seja outro factor causador de prejuízo.
7.2.10. Aumento da procura de rodas de aço
(142)
Algumas partes defenderam que o prejuízo sofrido pela indústria da União se deveu ao facto de, em tempos de crise económica, os consumidores optarem por rodas de aço menos dispendiosas, ou por veículos automóveis mais pequenos, que, alegadamente, costumam ser equipados com rodas de aço. Este argumento seria aparentemente reforçado pelo facto de os regimes de auxílio introduzidos por diversos países na Europa incentivarem as vendas de veículos mais pequenos. Por outro lado, outras partes argumentaram que embora os regimes de auxílio possam de facto ter incentivado as vendas de veículos mais pequenos, estes veículos estariam mais bem equipados e dotados de rodas de alumínio.
(143)
Procedeu-se a uma análise suplementar com base nos dados disponíveis, na ausência de estatísticas genéricas relativas a rodas de aço. Os dados sobre o nível de consumo das rodas de aço foram extraídos por meio de uma comparação dos dados sobre a produção de veículos automóveis na UE (considerando 141 do regulamento provisório) e o consumo de rodas OEM (ver acima o considerando 85).
2006
2007
2008
IP
Produção de veículos automóveis na UE (em milhares de unidades)
16 198
17 103
15 947
13 443
Quantidade de rodas utilizadas na produção de veículos automóveis (rodas de 4,5)
72 891
76 963
71 761
60 493
Produção de rodas de alumínio OEM na UE (em milhares de unidades)
43 573
44 009
42 076
34 915
Consumo de rodas de aço na UE (em milhares de unidades)
29 318
32 954
29 685
25 578
Percentagem de rodas de alumínio OEM
59 %
57 %
58 %
57 %
Percentagem de rodas de aço
40 %
42 %
41 %
42 %
(144)
O quadro mostra que o consumo de rodas de aço diminuiu 12 % entre 2008 e o PI. A percentagem de rodas de alumínio na produção de novos veículos diminuiu 1 ponto percentual entre 2008 e o PI (o período afectado pela crise económica). A percentagem de rodas de aço na produção de novos veículos na UE aumentou 1 ponto percentual no mesmo período.
(145)
Pode concluir-se que a percentagem de rodas de alumínio e de aço na produção de novos veículos automóveis permaneceu estável. Além disso, as tendências de consumo e produção de rodas de alumínio também não apoiam a argumentação apresentada que, por conseguinte, teve de ser rejeitada.
7.3. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(146)
Nenhum dos argumentos avançados pelas partes interessadas demonstra que o impacto de outros factores para além das importações objecto de dumping provenientes da RPC seja de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objecto de dumping e o prejuízo verificado. As conclusões sobre o nexo de causalidade que figuram no regulamento provisório são assim confirmadas.
8. INTERESSE DA UNIÃO
(147)
Atendendo às observações das partes, a Comissão analisou novamente toda a argumentação relativa ao interesse da União. Todas as questões foram examinadas, confirmando-se as conclusões do regulamento provisório.
8.1. Interesse dos importadores
(148)
Tal como referido no considerando 160 do regulamento provisório, a Comissão aprofundou a análise do impacto dos direitos nas empresas que importam rodas de alumínio, cuja produção foi externalizada para a RPC, e as revendem sob a sua própria marca. Estabeleceu-se que, embora o impacto dos direitos nessas empresas possa provavelmente ser superior ao impacto noutros tipos de importadores, tal como definido nos considerandos 159 e 160 do regulamento provisório, este continuaria a não ser desproporcionado, tendo em conta as repercussões globais para a indústria da União no seu conjunto.
(149)
Com base nos dados sobre os preços relativamente ao PI facultados por um importador (subcontratante) que colaborou no inquérito, estabeleceu-se que as margens de lucro obtidas por essa empresa seriam suficientes para mitigar os efeitos dos direitos. As margens obtidas por essa empresa foram superiores aos direitos propostos.
8.2. Interesse dos utilizadores
(150)
Após a instituição das medidas provisórias, as partes reiteraram as observações de carácter geral relativas ao impacto elevado das medidas em termos de custos sem contudo apresentarem elementos de prova que fundamentassem tais alegações. Recorda-se que a análise do impacto nos custos se baseou nos dados facultados pelos fabricantes de veículos automóveis que colaboraram no inquérito. Apenas três empresas apresentaram dados a esse respeito antes da instituição das medidas provisórias, pelo que só esta informação serviu de base às conclusões da Comissão.
(151)
Conforme expresso no considerando 165 do regulamento provisório, o impacto das medidas em termos de custos é limitado,com um impacto máximo em termos de custos de 0,223 % (partindo do princípio de que todos os níveis de preços aumentarão 22,3 %). No entanto, mesmo este impacto máximo em termos de custos se afigura limitado quando comparado com o volume de negócios dos fabricantes de veículos automóveis.
(152)
Algumas partes alegaram que o aumento dos custos em virtude da instituição das medidas os obrigaria a deslocalizar a produção. No entanto, atendendo ao reduzido impacto em termos de custos, a decisão de alguns fabricantes de deslocalizar a produção de veículos automóveis afigurar-se-ia desproporcionada em relação ao que se verificou ser o impacto em termos de custos. Por conseguinte, as alegações tiveram de ser rejeitadas.
(153)
Convém ainda assinalar que a argumentação relativa ao impacto elevado em termos de custos entra em contradição com as observações de determinados fabricantes de veículos automóveis de que dependem dos fornecimentos chineses apenas num grau muito limitado.
(154)
Por conseguinte, confirmam-se as conclusões relativas ao impacto das medidas em termos de custos constantes do regulamento provisório.
8.3. Diversidade das fontes de fornecimento
(155)
O autor da denúncia alegou que a instituição de medidas seria do interesse da indústria automóvel. Ao assegurar-se a continuidade das actividades da indústria da União, garantir-se-ia a diversidade das fontes de fornecimento.
(156)
Outras partes, em especial os utilizadores, reiteraram os seus pontos de vista relativamente à concorrência no mercado da UE. Mais alegaram que as importações provenientes da RPC eram essenciais para suprir a procura no mercado da UE, uma vez que as capacidades dos produtores da UE eram manifestamente insuficientes. Se a taxa de utilização da capacidade permaneceu a um nível de 92 % em 2006 e 2007, houve uma redução drástica para 84 % em 2008 e para 73 % no PI. Estes dados demonstram claramente que existem, sobretudo no presente, capacidades disponíveis suficientes, que podem ser utilizadas para aumentar a produção. Além disso, o argumento relativo às capacidades insuficientes por parte da indústria da União contradiz outras alegações da indústria automóvel, designadamente as que apontavam para uma redução considerável na procura de rodas OEM. Por conseguinte, as alegações tiveram de ser rejeitadas.
(157)
Uma parte afirmou que os produtores chineses não estavam a produzir os mesmos tipos de produtos que os fabricantes europeus de rodas OEM. Estas alegações tiveram de ser rejeitadas em virtude do nível de concordância de NCP verificado no caso vertente (em função do cálculo efectuado, tal como se explica no considerando 93, a taxa de concordância seria de 92 % no que respeita aos cálculos de subcotação dos preços do produto em causa considerado no seu conjunto e de 77 % no caso dos segmentos OEM e AM considerados separadamente).
(158)
Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões do considerando 166 do regulamento provisório.
8.4. Coreia do Sul
(159)
As partes reiteraram as suas observações relativamente ao impacto negativo dos direitos no caso vertente quando conjugados com outros factores, como a vantagem competitiva propiciada aos fabricantes de veículos automóveis da Coreia do Sul pelo acordo de comércio livre. Estas alegações, contudo, não foram apoiadas por novos elementos de prova. Convém notar que não há provas de que o ACL resultaria em prejuízo para a indústria automóvel e que, de qualquer forma, o ACL em causa contém instrumentos de salvaguarda para remediar tais problemas. Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões apresentadas nos considerandos 167 e 168 do regulamento provisório.
8.5. Conclusão sobre o interesse da União
(160)
Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões dos considerandos 153 a 171 do regulamento provisório.
9. MEDIDAS PROVISÓRIAS
9.1. Nível de eliminação do prejuízo
(161)
A maior parte das observações recebidas abordou o cálculo do nível de eliminação do prejuízo. As partes puseram em causa a metodologia subjacente ao cálculo e protestaram contra a fraca divulgação.
9.1.1. Divulgação
(162)
Convém recordar que a metodologia relativa ao cálculo do nível de eliminação do prejuízo foi explicada em pormenor numa nota constante do ficheiro aberto para consulta pelas partes interessadas no dia da publicação das medidas provisórias. Todas as partes interessadas receberam esta nota, juntamente com a carta de divulgação enviada no mesmo dia.
(163)
Em resposta às observações efectuadas na sequência da instituição das medidas provisórias, incluiu-se uma segunda nota no ficheiro aberto para consulta pelas partes interessadas.
(164)
Recorde-se que os NCP utilizados nos cálculos por fabricante de veículos automóveis foram claramente identificados na referida nota. No entanto, por motivos de confidencialidade, não foi possível divulgar dados exactos sobre preços e volume.
(165)
Quanto às importações da China, os dados sobre as quantidades exportadas, sobre o valor CIF-fronteira da União e sobre a média ponderada dos preços de venda unitários não puderam ser divulgados, porque se baseavam nas transacções efectuadas por dois exportadores. Uma tal divulgação violaria os requisitos de confidencialidade previstos no regulamento de base.
(166)
Quanto às transacções efectuadas pelos produtores da União no mercado da UE, a apresentação de informação mais pormenorizada só faria sentido se se referisse individualmente a cada um dos produtores, algo que não seria possível por constituir uma violação dos mesmos requisitos de confidencialidade.
(167)
Atendendo ao que precede, considera-se, por conseguinte, que a informação pormenorizada sobre a metodologia aplicada para calcular os direitos (incluindo, entre outros dados, os NCP utilizados, expressos separadamente por fabricante de veículos automóveis) facultou às partes esclarecimentos suficientes para lhes garantir o exercício dos seus direitos de defesa, no respeito dos requisitos de confidencialidade previstos no regulamento de base.
9.1.2. Metodologia
(168)
Recorde-se que a subcotação dos preços foi calculada a partir dos dados relativos às compras de rodas de alumínio efectuadas pelos fabricantes de veículos automóveis. Pelos motivos expostos, designadamente nos considerandos 174 a 177 do regulamento provisório, esta abordagem abrange apenas as rodas de alumínio destinadas ao segmento OEM. Os fabricantes de veículos automóveis que colaboraram no inquérito confirmaram ter adquirido as rodas de alumínio no âmbito de concursos. Dada a natureza específica dos concursos, os modelos de «fornecimento duplo» devem ser idênticos em todos os aspectos, quer sejam adquiridos à RPC ou à UE. A fim de assegurar o maior nível de comparação possível entre as importações provenientes da China e os produtos da UE, procedeu-se à comparação de cada NCP separadamente para cada grande fabricante de veículos automóveis identificado nos dados fornecidos quer pelos produtores da UE incluídos na amostra quer pelos exportadores chineses que colaboraram no inquérito. Contrariamente às alegações de algumas partes, este nível de direitos não resulta de qualquer ajustamento, mas reconhece que o direito deve ser instituído ao nível adequado para reparar o prejuízo sofrido pela indústria da União.
9.1.2.1. Informação utilizada como base de cálculo
(169)
Segundo a argumentação das partes, o cálculo do nível de eliminação do prejuízo foi efectuado com base em concursos, embora nem no inquérito nem no ficheiro aberto para consulta pelas partes interessadas se tenha solicitado ou divulgado informação sobre concursos.
(170)
Apesar de se ter feito referência a concursos na descrição da metodologia aplicada para calcular o nível do direito, esta limitou-se a uma remissão para o tipo de procedimento de fornecimento a que os fabricantes de automóveis recorrem para garantir a igualdade das rodas de fornecimento duplo e assegurar um maior nível de comparabilidade. Não se tratava, portanto, de uma referência a documentos ou fontes de informação que serviram de base à realização dos cálculos.
(171)
Pelo contrário, os cálculos foram realizados em conformidade com a prática habitual, ou seja, com base na enumeração das transacções facultada pelos produtores-exportadores incluídos na amostra e pelos fabricantes da UE. Procedeu-se à concordância de NCP a nível dos fabricante de veículos automóveis, ou seja, no âmbito de um grupo de transacções identificadas como vendas dos exportadores e dos produtores da UE para um determinado fabricante de veículos automóveis. Estes dados foram objecto de uma verificação exaustiva.
9.1.2.2. Ajustamentos
(172)
As observações das partes focaram ainda os ajustamentos nos cálculos. A Comissão aceitou algumas das observações.
(173)
Há que lembrar que os preços CIF dos exportadores chineses foram ajustados no sentido da subida, acrescentando-se 7,6 %: 4,5 % em direitos aduaneiros mais 3,1 % noutros custos de importação. A fim de construir um preço indicativo com base nos preços de venda reais dos fabricantes da UE, foi necessário adicionar:
1.
5,4 % à base do volume de negócios para atingir o nível do custo de produção (note-se que este é o prejuízo médio ponderado dos produtores de rodas da UE verificado no PI);
2.
3,2 %, numa base de volume de negócios, ao custo de produção (calculado ao abrigo do n.o 1 para ter em conta um lucro razoável e obter um preço indicativo. Os 3,2 % correspondem ao lucro alcançado pela indústria da União em 2006, o primeiro ano do período considerado, quando os resultados financeiros dos produtores da União não tinham ainda sido afectados pelo dumping prejudicial.
(174)
Quanto aos direitos aduaneiros, na fase provisória ajustaram-se os preços de importação no sentido da subida, em 4,5 %. Este direito corresponde ao direito aduaneiro aplicável ao código NC 8708 70 50. No entanto, é o código NC 8708 70 10 que em princípio diz respeito às rodas de alumínio destinadas à indústria de montagem (ou seja, OEM) e não o código NC 8708 70 50. O direito aplicável às importações ao abrigo deste código é de 3 %. Tendo em conta a metodologia utilizada para determinar o nível de eliminação do prejuízo, que se baseia no segmento OEM, bem como as observações das partes após a instituição das medidas provisórias, é adequado aplicar uma taxa do direito de 3 %, a fim de garantir a coerência da abordagem.
(175)
No que diz respeito à margem de lucro, as partes alegam que esta foi calculada tanto para os produtores OEM como para os AM, pelo que poderá inflacionar o cálculo baseado apenas nas transacções OEM. Atendendo às observações das partes, a Comissão ajustou estes cálculos, aplicando para o efeito taxas de prejuízo e de lucro calculadas apenas para as rodas OEM (-5,7 % e 3,1 % respectivamente, ver considerando 106 e seguintes, acima).
(176)
Por outro lado, as partes alegaram que o nível de lucro deveria ser ajustado no sentido da baixa, a fim de reflectir o impacto da crise. No entanto, aplicar a margem de lucro que a indústria teria obtido na ausência das práticas de dumping constitui uma prática coerente. O cálculo da margem de lucro não destaca outras causas de prejuízo, mesmo quando estas constituem um factor contribuinte.
(177)
Para algumas partes, a metodologia utilizada para calcular o nível de eliminação do prejuízo não respeita a metodologia preconizada no regulamento de base. Todavia, o regulamento de base não prescreve nenhum método especial para estabelecer o nível de eliminação do prejuízo, já que tal método deve ser analisado em função dos factos específicos do processo. Tal como se explica no regulamento provisório e no presente regulamento, os factos do caso vertente justificam o recurso à metodologia aplicada pelas instituições. Para além disso, convém assinalar que os níveis de subcotação dos preços divulgados no regulamento provisório e no considerando 93 do presente regulamento são reveladores de que os níveis de subcotação dos custos seriam muito superiores se se utilizasse a abordagem sugerida por algumas partes.
(178)
Tendo em conta estas alterações, a taxa do direito ascende a 22,3 %.
9.1.2.3. Aplicabilidade do «direito OEM» às vendas AM
(179)
Uma parte alegou que não era correcto basear o cálculo do nível de eliminação do prejuízo apenas nas vendas OEM quando o direito era igualmente aplicável às vendas AM. No entanto, tal como se expende atrás (e nos considerandos 174 a 177 do regulamento provisório), esta abordagem é adequada no caso vertente, sobretudo porque 85 % das vendas dos produtores da União dizem respeito ao segmento OEM.
(180)
A abordagem seguida pela Comissão, limitando apenas ao OEM o elemento de cálculo da eliminação do prejuízo, revelou-se a mais adequada. Uma outra abordagem não seria adequada porque geraria uma situação em que um conjunto de dados sobre exportações orientado sobretudo para o segmento AM seria comparado com o da indústria da UE, que vende predominantemente para o segmento OEM.
(181)
A abordagem seguida é justificada e razoável, atendendo a que a medida tem por objectivo eliminar o prejuízo da indústria da UE. Garante assim que o direito não foi instituído a um nível mais elevado do que o necessário para eliminar o prejuízo.
9.1.2.4. Inviabilidade e obrigatoriedade de estabelecer um direito individual para os operadores que beneficiaram do TI
(182)
Uma parte comentou que, ao contrário do primeiro parágrafo, n.o 5 do artigo 9.o do regulamento de base, o segundo parágrafo não prevê a possibilidade de não especificar o direito individual. Por conseguinte, essa parte argumentou que a excepção relacionada com a inviabilidade não se poderia aplicar ao caso vertente e que se mantém a obrigatoriedade de estabelecer uma taxa do direito individual para os exportadores que beneficiaram do TI.
(183)
Algumas partes alegaram ainda que a inviabilidade se devia apenas à metodologia aplicada e que, como tal, fora induzida pela própria Comissão. As partes alegaram que a Comissão estava na posse de todas os dados facultados pelos produtores-exportadores de AM, que lhe permitiriam incluir as vendas AM no cálculo do nível de eliminação do prejuízo.
(184)
Por último, certas partes observaram que, uma vez que a Comissão pôde calcular a subcotação dos preços separadamente para os segmentos OEM e AM, também poderia ter calculado a subcotação dos custos. Por último, argumentou-se que os preços AM podiam ser comparados com os preços OEM, porque o cálculo NCP não distinguia entre ambos os segmentos.
(185)
No que diz respeito à primeira alegação, é verdade que o n.o 5 do artigo 9.o do regulamento de base assenta no pressuposto de que se um operador beneficia do TI será possível especificar-lhe um direito individual. No entanto, no caso vertente, seria inviável e/ou inadequado fazê-lo. Tal deve-se ao facto de, tal como anteriormente explicado, ser necessário concentrar-se nas vendas OEM para determinar o nível de eliminação do prejuízo. Além disso, quanto à concessão do TI a todos os produtores, um direito baseado nas suas vendas AM seria inadequadamente elevado, ou seja, ultrapassaria o que seria necessário nas circunstâncias do caso vertente para eliminar o prejuízo. Tal deve-se ao facto de, tal como anteriormente explicado, um nível de eliminação do prejuízo de 22,3 % ser suficiente para proteger os produtores da União no seu mercado primário (OEM). Um direito que também se baseasse nas vendas AM desses produtores - que, nos três casos dos produtores que beneficiaram do TI, seriam superiores - viria, assim, a ser indevidamente elevado.
(186)
Diga-se ainda que a referência à inexistência de dados fiáveis no considerando 182 do regulamento provisório não se prende com a qualidade dos dados fornecidos mas sim com o tipo de dados utilizados nos cálculos (concordância de NCP por fabricante de veículos automóveis, ou seja, comparando os modelos de um determinado fabricante cujo fornecimento tem origem na RPC ou na UE). O tipo de procedimento utilizado para o fornecimento de rodas no segmento OEM permitiu alcançar um maior nível de comparabilidade. Já não foi possível obter o mesmo tipo de dados para as vendas AM, em virtude de se utilizarem procedimentos distintos.
(187)
O exercício de estabelecimento do prejuízo com base no artigo 3.o do regulamento de base é, do ponto de vista jurídico, distinto da instituição do nível do direito. Este último é realizado uma vez estabelecido o prejuízo, com o objectivo de estabelecer um nível de direito que seja suficiente para reparar o prejuízo. Por conseguinte, a Comissão efectuou este cálculo em conformidade com a metodologia seleccionada. Também o facto de a estrutura do NCP não incluir o critério dos circuitos de venda não está relacionado com a metodologia aplicada ao estabelecer o nível de eliminação do prejuízo.
(188)
Os argumentos das partes relativos à aplicação da excepção da inviabilidade, bem como à natureza incondicional da obrigatoriedade de estabelecer uma taxa do direito individual têm de ser rejeitados.
9.1.2.5. Representatividade das transacções seleccionadas
(189)
As críticas das partes apontaram também o facto de o cálculo do nível de eliminação do prejuízo ser arbitrário, por seleccionar apenas algumas transacções sem representatividade.
(190)
Antes de mais, as partes alegaram que o cálculo se baseara num volume não representativo das transacções de importação provenientes da RPC. Uma tal abordagem está em plena contradição com o Acordo Anti-Dumping da OMC (12) e não pode ser tida como tomando por base elementos de prova positivos. O autor da denúncia argumentou que o facto de a maior parte das vendas da indústria da UE ser OEM era irrelevante, porque o cálculo da subcotação dos custos tem por objectivo determinar o montante médio do aumento do preço das importações objecto de dumping que é necessário para não causar prejuízo. O cálculo da subcotação dos custos deve ser representativo das importações objecto de dumping e não das vendas da indústria da UE. Outra parte alegou que uma tal abordagem entrava em contradição com as práticas adoptadas pelas instituições, uma vez que é costume ponderar por NCP cada subcotação dos preços e dos custos, com base na percentagem das quantidades das exportações objecto de subcotação dos preços e dos custos e não das quantidades vendidas pela indústria da UE.
(191)
Recorde-se que a margem de eliminação do prejuízo reflecte (com base na amostra) a situação de cerca de 85 % das vendas da indústria da UE, que se orientam para o segmento OEM. Foi a escolha da metodologia, e não as particularidades do cálculo em si, que obedeceu à situação específica do mercado da UE, onde a maior parte das vendas se orientam para o segmento OEM. Esta opção levou a Comissão a comparar preços ao nível do fabricante de veículos automóveis, obtendo assim um maior nível de comparabilidade e, ao mesmo tempo, evitando que se sobrestime o nível de eliminação do prejuízo.
(192)
Mais se recorda, no que diz respeito à representatividade, que a taxa de concordância das transacções de exportação utilizada, proporcionalmente a todas as exportações dos exportadores chineses incluídos na amostra para o segmento OEM, se verificou ser superior a 55 %. Considerou-se esta taxa representativa, atendendo à metodologia utilizada para calcular o nível de eliminação do prejuízo.
9.1.2.6. Direito estabelecido com base na subcotação dos preços
(193)
Uma parte pleiteou que a margem de prejuízo se deveria ter baseado na subcotação dos preços em conformidade com a prática instituída pelo Regulamento (CE) n.o 1531/2002 do Conselho (13) que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de aparelhos receptores de televisão a cores originários da República Popular da China, da República da Coreia, da Malásia e da Tailândia. Com efeito, nesse caso, o direito foi estabelecido com base na subcotação dos preços, tendo em conta que outros factores para além das importações objecto de dumping pareciam ter contribuído para o prejuízo da indústria da União e que, à escala internacional, há muitos anos que esta indústria não realizava lucros ou tinha lucros extremamente baixos (14).
(194)
Note-se que os factores que levaram à decisão de instituir o nível dos direitos ao nível da subcotação dos preços não se aplicam ao presente processo. Ao contrário do processo relativo aos aparelhos receptores de televisão a cores (15), o produto em causa não se caracteriza por ter lucros extremamente baixos. A rendibilidade sofreu uma diminuição substancial em virtude das importações a baixo preço provenientes do país em causa. Além disso, as importações provenientes de outros países terceiros permaneceram estáveis no período considerado.
9.2. Conclusões sobre o nível de eliminação do prejuízo
(195)
Confirma-se, por conseguinte, a abordagem adoptada no regulamento provisório no que respeita à metodologia utilizada. Tendo em conta as observações apresentadas pelas partes relativamente aos ajustamentos, o nível do direito, calculado de novo, é de 22,3 %.
10. ALEGAÇÃO RELATIVA À EVASÃO
(196)
As partes alegaram que as medidas podem ser passíveis de evasão, dando como exemplo o aumento recente das importações de rodas de alumínio provenientes de países sem produção local conhecida. As autoridades competentes foram alertadas para estes acontecimentos e para tais oportunidades e a questão será acompanhada de perto.
11. COMPROMISSO
(197)
Um importador independente manifestou interesse em oferecer um compromisso de preços. Embora não tenha havido nenhuma oferta formal de compromisso de preços, há que notar que o artigo 8.o do regulamento de base limita a possibilidade de oferta de compromissos de preços exclusivamente aos exportadores. A prática da Comissão de não aceitar ofertas de compromissos de preços por parte dos importadores foi também reconhecida pelo Tribunal de Justiça Europeu (16), que advoga, entre outros aspectos, que a aceitação de um compromisso oferecido por um importador só o incentivaria a continuar a abastecer-se a preços de dumping.
(198)
Dois produtores-exportadores chineses que colaboraram no inquérito ofereceram um compromisso de preços em conformidade com o n.o 1 do artigo 8.o do regulamento de base. No entanto, o produto em causa existe numa diversidade de tipos cujos preços variam significativamente (ascendendo inclusive a 300 % no caso de uma empresa), pelo que o risco de compensação cruzada é muitíssimo elevado. Além disso, os tipos do produto evoluirão em termos de concepção e acabamento. Como tal, considerou-se que o produto não se adequa a um compromisso de preços. Acresce ainda que uma das empresas não beneficiou do tratamento de economia de mercado nem do tratamento individual; quanto à outra empresa, não só se detectaram problemas contabilísticos significativos, como se considerou que tanto a sua estrutura como a sua gama de produtos (produção de OEM/AM) eram demasiado complexas. Por conseguinte, as ofertas de compromisso foram rejeitadas.
12. DECLARAÇÃO ADUANEIRA
(199)
As estatísticas das rodas de alumínio são frequentemente expressas em número de peças. No entanto, a Nomenclatura Combinada (NC) estabelecida no anexo I do Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de Julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (17), não especifica uma tal unidade suplementar para as rodas de alumínio. Por conseguinte, é necessário não só registar o peso em quilogramas ou toneladas mas também indicar na declaração de introdução em livre prática o número de peças do produto em causa e de certos produtos do código NC ex 8716 90 90 para as importações.
13. COBRANÇA DEFINITIVA DOS DIREITOS PROVISÓRIOS
(200)
Tendo em conta a amplitude das margens de dumping estabelecidas e o nível do prejuízo causado à indústria da União, considera-se necessário cobrar definitivamente os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório instituído pelo regulamento provisório,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de rodas de alumínio dos veículos automóveis enunciados nas posições NC 8701 a 8705, com ou sem acessórios e equipadas ou não com pneus, actualmente classificadas nos códigos NC ex 8708 70 10 e ex 8708 70 50 (códigos TARIC 8708701010 e 8708705010), originárias da República Popular da China.
2. A taxa do direito anti-dumping definitivo aplicável ao preço líquido, franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, para o produto descrito no n.o 1 é de 22,3 %.
3. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
São cobrados, a título definitivo, os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório aplicado em conformidade com o Regulamento (UE) n.o 404/2010 sobre as importações de determinadas rodas de alumínio actualmente classificadas nos códigos NC ex 8708 70 10 e ex 8708 70 50 (códigos TARIC 8708701010 e 8708705010), originárias da República Popular da China.
Artigo 3.o
Aquando da apresentação de uma declaração de introdução em livre prática relativa às importações de rodas de alumínio dos veículos enunciados na posição NC 8716, com ou sem acessórios e equipadas ou não com pneus, actualmente classificadas nos códigos NC ex 8716 90 90, o código TARIC 8716909010 é indicado nessa declaração, no espaço reservado para o efeito.
Os Estados-Membros comunicam mensalmente à Comissão o número de peças importadas ao abrigo deste código, bem como a sua origem.
Artigo 4.o
Aquando da apresentação de uma declaração de introdução em livre prática relativa aos produtos especificados nos artigos 1.o e 3.o, o número de peças dos produtos importados é indicado nessa declaração, no espaço reservado para o efeito.
Artigo 5.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito no Luxemburgo, em 25 de Outubro de 2010.