NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 113/2010
ze dne 9. února 2010,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi, pokud jde o rozsah obchodu, definici údajů, sestavování statistiky obchodu podle podnikových ukazatelů a fakturační měny a o zvláštní zboží a pohyby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 ze dne 6. května 2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1172/95 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2, 3 a 4, čl. 4 odst. 5, čl. 5 odst. 2 a 4, čl. 6 odst. 2 a 3 a čl. 8 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 471/2009 vytváří společný rámec pro systematické vytváření evropské statistiky týkající se obchodu se zbožím se třetími zeměmi.
(2)
Je třeba uvést do souladu rozsah statistik zahraničního obchodu se zvláštními celními režimy, aby se zabránilo dvojímu započítávání obchodních toků a upřesnit, které zboží nebo pohyby jsou z metodických důvodů vyňaty ze statistik zahraničního obchodu.
(3)
K dosažení harmonizace při sestavování statistik zahraničního obchodu by měly být upřesněny údaje ze záznamů o dovozu a vývozu včetně toho, jaké kódy se mají používat.
(4)
Z metodických důvodů by měla být přijata ustanovení použitelná na zvláštní zboží nebo pohyby.
(5)
K dosažení harmonizace při sestavování statistik obchodu členěných podle podnikových ukazatelů a úhrnných statistik obchodu členěných podle fakturační měny by měla být definována metodika jejich vytváření.
(6)
Měla by být přijata ustanovení týkající se předávání údajů členskými státy Komisi (Eurostatu) a revize statistik, aby byla zajištěna srovnatelnost a přesnost údajů.
(7)
Měla by být provedena revize kódů povahy transakcí, aby bylo možno označit zboží, které je určeno ke zpracování dle smlouvy a vrací se do země, ze které bylo poprvé vyvezeno.
(8)
Měla by být přijata opatření, která zajistí poskytování statistických údajů pro případ, že další zjednodušení celních formalit a kontrol povede k nedostupnosti celních údajů; jde především o zjednodušení podle článku 116 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (2).
(9)
Nařízení Komise (ES) č. 1917/2000 ze dne 7. září 2000, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1172/95, pokud se jedná o statistiku zahraničního obchodu (3), by proto mělo být zrušeno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro statistiku obchodu se zbožím s třetími zeměmi,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Vyloučené zboží a pohyby
Zboží a pohyby uvedené v příloze I se vylučují ze statistik zahraničního obchodu.
KAPITOLA 2
DEFINICE A UPŘESNĚNÍ ÚDAJŮ
Článek 2
Kódy obchodních toků
Pro údaje o obchodních tocích získané z celních záznamů se použijí tyto kódy:
1
-
pokud jde o záznam dovozu,
2
-
pokud jde o záznam vývozu.
Článek 3
Referenční období
1. Referenčním obdobím je kalendářní rok a měsíc, ve kterém je zboží dovezeno nebo vyvezeno.
Pokud záznamy o dovozu a vývozu vycházejí z údajů v celním prohlášení, je referenčním obdobím kalendářní rok a měsíc, ve kterém celní orgány přijaly toto prohlášení.
2. Údaj o referenčním období je ve tvaru šestimístného číselného kódu, kde první čtyři čísla označují rok a poslední dvě měsíc.
Článek 4
Statistická hodnota
1. Statistická hodnota je založena na hodnotě, kterou má zboží v okamžiku a na místě přechodu hranic členského státu určení, pokud jde o dovoz, a členského státu skutečného vývozu, pokud jde o vývoz.
Statistická hodnota se vypočítá na základě hodnoty zboží uvedené v odstavci 2, v případě potřeby se upraví o náklady na dopravu a pojištění v souladu s odstavcem 4.
2. S ohledem na zásady oceňování stanovené v dohodě o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (Dohoda WTO o celních hodnotách) je hodnota dovezeného nebo vyvezeného zboží:
a)
v případě prodeje nebo nákupu cena, která byla nebo má být za dovezené nebo vyvezené zboží skutečně zaplacena, nikoliv však libovolná nebo fiktivní hodnota;
b)
v ostatních případech cena, která by byla zaplacena v případě prodeje nebo nákupu.
Celní hodnota se použije, jestliže byla stanovena v souladu s celním kodexem pro zboží propuštěné do volného oběhu.
3. Hrubá hodnota zboží, kterého se týkají zpracovatelské operace, se stanoví takto:
a)
hodnota zboží, které má projít zpracováním, se určí jako hodnota nezpracovaného zboží;
b)
hodnota zboží po zpracování se určí jako hodnota nezpracovaného zboží plus přidaná hodnota za zpracovatelskou operaci.
4. Hodnotu uvedenou v odstavcích 2 a 3 lze v případě nutnosti upravit tak, že statistická hodnota bude obsahovat výhradně náklady na dopravu a pojištění v celé jejich výši, které vznikly při doručení zboží z místa odeslání:
a)
na hranice členského státu určení při dovozu (hodnota typu CIF);
b)
na hranice členského státu skutečného vývozu při vývozu (hodnota typu FOB).
5. Statistická hodnota se vyjádří v národní měně členského státu, ve kterém se podává celní prohlášení. Je-li k vyjádření statistické hodnoty v národní měně třeba převést měnu, použijí se tyto směnné kurzy:
a)
kurz, který je v souladu s ustanoveními o převodu měny stanovenými v celním kodexu platný v době přijetí celního prohlášení, nebo, není-li to možné,
b)
referenční kurz platný v době dovozu nebo vývozu zboží, který stanoví Evropská centrální banka pro členské státy v eurozóně, nebo oficiální kurz stanovený členskými státy, které nepatří do eurozóny.
Článek 5
Množství
Údaje o množství se uvádí takto:
a)
vlastní hmotnost vyjádřená v kilogramech, což je hmotnost zboží bez veškerých obalů;
b)
a v doplňkové jednotce vyjádřené v příslušné měrné jednotce podle platné kombinované nomenklatury.
Článek 6
Dovážející a vyvážející členské státy
1. Údaje o dovozu nebo vývozu členských států se kódují v souladu s klasifikací zemí a území pro statistiku zahraničního obchodu Evropské unie a statistiku obchodu mezi členskými státy stanovenou Komisí (dále jen „geonomenklatura“).
2. Údaje o členském státě, ve kterém bylo podáno celní prohlášení, označují členský stát, u jehož celní správy bylo celní prohlášení podáno nebo, pokud je použit zjednodušený postup stanovený v celním kodexu, u jehož celní správy bylo podáno doplňkové prohlášení a se souhlasem celních orgánů učiněn příslušný zápis do záznamů deklaranta.
3. V případě dovozu údaje o členském státě určení označují členský stát, o kterém je v době propuštění do příslušného celního režimu známo, že bude příjemcem odesílaného zboží, aniž by v některém jiném členském státě došlo k obchodním transakcím nebo jiným operacím, které mění právní status zboží.
Není-li možné určit členský stát určení, označují údaje členský stát, ve kterém se zboží nachází v době propuštění do příslušného celního režimu.
Jestliže má být dovezené zboží přepracováno pod celním dohledem, je členským státem určení členský stát, v němž proběhlo první přepracování.
4. V případě vývozu údaje o členském státě skutečného vývozu označují členský stát, o kterém je v době propuštění do příslušného celního režimu známo, že je odesílatelem zboží, aniž by v některém jiném členském státě před propuštěním do příslušného celního režimu došlo k obchodním transakcím nebo jiným operacím, které mění právní status zboží.
Je-li zboží po přepracování pod celním dohledem vyvezeno, je členským státem skutečného vývozu členský stát, v němž proběhlo poslední přepracování.
Článek 7
Partnerské země
1. Údaje o partnerských zemích se kódují v souladu s platnou geonomenklaturou.
2. V případě dovozu označují údaje o zemi původu zemi, ve které je zboží vyrobeno jako celek nebo ve které v souladu s celním kodexem, který stanoví pravidla o nepreferenčním původu zboží, alespoň došlo k jeho podstatné přeměně.
Údaje o zemi odeslání označují třetí zemi, ze které bylo zboží odesláno do členského státu určení, aniž by v některé jiné třetí zemi, došlo k obchodním transakcím nebo jiným operacím, které mění právní status zboží.
3. V případě vývozu označují údaje o zemi posledního známého určení třetí zemi, o které je v době propuštění do příslušného celního režimu nebo celně schváleného určení známo, že bude posledním příjemcem zboží.
Článek 8
Kód zboží
Údaje o zboží se kódují:
a)
v případě dovozu podle kódu zboží podpoložky Taric;
b)
v případě vývozu podle kódu zboží podpoložky kombinované nomenklatury.
Článek 9
Statistický postup
1. Statistický postup určí různé ukazatele používané k rozlišení obchodních transakcí, především podle jejich zařazení v celním režimu.
2. Je-li to možné, je kódem statistického postupu kód, který se odvodí ze čtyřmístného kódu označujícího deklarovaný postup podle celního kodexu. Použijí se tyto kódy:
1
-
běžný dovoz nebo vývoz,
2
-
dovoz nebo vývoz dotčený celním režimem aktivního zušlechťovacího styku,
3
-
dovoz nebo vývoz dotčený celním režimem pasivního zušlechťovacího styku,
9
-
dovoz nebo vývoz, který není zaznamenán z celních prohlášení.
Článek 10
Povaha transakce
1. Povaha transakce určí různé ukazatele, které jsou třeba ke stanovení rozsahu obchodu se zbožím na základě celních prohlášení, aby bylo možné sladit obchodní statistiky pro účely platební bilance a národních účtů a jiných statisticky významných ukazatelů.
2. Údaje o povaze transakce se kódují v souladu s přílohou II. Členské státy použijí kódy ve sloupci A nebo kombinaci kódů ve sloupci A a jejich rozdělení ve sloupci B uvedené v zmíněné příloze.
Článek 11
Preferenční zacházení při dovozu
1. Údaje o preferenčním zacházení se týkají sazebního zacházení, které je označeno kódem preference podle klasifikace stanovené v celním kodexu.
2. Údaje se týkají preferenčního zacházení, které celní orgány použily nebo použijí.
Článek 12
Druh dopravy
1. Údaje o druhu dopravy na hranici a druhu dopravy ve vnitrozemí se kódují podle přílohy III.
Druh dopravy na hranici označuje aktivní způsob dopravy, kterým má zboží při vývozu opustit statistické území Evropské unie a při dovozu na statistické území Evropské unie vstoupit.
Druh dopravy ve vnitrozemí v případě potřeby označuje aktivní způsob dopravy ve vnitrozemí, kterým se zboží při dovozu dostává na místo určení, nebo kterým má při vývozu opustit místo odeslání.
2. Pro údaje o kontejneru se použijí tyto kódy:
0
-
pokud zboží při překročení hranic statistického území Evropské unie není přepravováno v kontejnerech,
1
-
pokud zboží při překročení hranic statistického území Evropské unie je přepravováno v kontejnerech.
Článek 13
Identifikace obchodníka
Údajem o obchodníkovi je odpovídající identifikační číslo, které se při dovozu přiděluje dovozci/příjemci a při vývozu vývozci/odesílateli.
Článek 14
Fakturační měna
Je-li to možné, údaje o fakturační měně se získávají z celního prohlášení a kódují se takto:
0
-
pokud je měna uvedena v národní měně členského státu, který nepatří do eurozóny,
1
-
pokud je měna uvedena v eurech,
2
-
pokud je měna uvedena v amerických dolarech,
3
-
pokud je měna uvedena v jiné měně než národní měně členského státu, který nepatří do eurozóny, v jiné měně než euro nebo americký dolar.
KAPITOLA 3
SESTAVOVÁNÍ STATISTIK OBCHODU PODLE PODNIKOVÝCH UKAZATELŮ A STATISTIK OBCHODU V ČLENĚNÍ PODLE FAKTURAČNÍ MĚNY
Článek 15
Sestavování statistik obchodu podle podnikových ukazatelů
1. Národní statistické úřady sestaví roční statistiky obchodu podle podnikových ukazatelů.
2. Statistickými jednotkami jsou podniky definované v příloze nařízení Rady (EHS) č. 696/93 (4).
3. Statistické jednotky jsou vytvářeny tak, že k identifikačnímu číslu obchodníka podle článku 13 se v souladu s proměnnou 1.7a podle přílohy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 177/2008 (5) přiřadí právní jednotka figurující v registru hospodářských subjektů.
4. K zajištění identifikace obchodníka a jeho propojení s údaji v registru hospodářských subjektů mají národní statistické úřady přístup k registračním a identifikačním údajům hospodářských subjektů poskytovaným v souladu s celními předpisy Evropské unie. Na žádost národních statistických úřadů poskytnou orgány zodpovědné za přidělení registračního identifikačního čísla pro hospodářský subjekt přístup k údajům uvedeným v příloze 38d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (6).
5. Uvádějí se tyto ukazatele:
a)
obchodní toky;
b)
statistická hodnota;
c)
partnerská země;
d)
kód zboží na úrovni třídy nebo dvoumístného kódu uvedený v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 451/2008 (7);
e)
počet podniků;
f)
činnost, kterou podnik vykonává, na úrovni sekce nebo dvoumístného kódu podle statistické klasifikace ekonomických činností (NACE), jak je stanoveno v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (8);
g)
velikostní skupina posuzovaná podle počtu zaměstnanců v souladu s definicemi ukazatelů pro strukturální statistiku podnikání stanovenými v příloze I nařízení Komise (ES) č. 250/2009 (9).
6. Uvedou se tyto soubory údajů:
a)
míra shody mezi obchodním rejstříkem a registrem hospodářských subjektů;
b)
obchod podle činnosti a velikostní skupiny podniku;
c)
podíl největších podniků, pokud jde o hodnotu obchodu podle činnosti;
d)
obchod podle partnerské země a činnosti;
e)
obchod podle počtu partnerských zemí a činnosti;
f)
obchod podle zboží a činnosti.
7. Prvním referenčním rokem, pro který se sestavují roční statistiky, je rok 2010. Poté poskytují členské státy údaje za každý kalendářní rok.
8. Statistiky se předkládají do 18 měsíců po uplynutí referenčního roku.
9. Členské státy zajistí, že statistiky budou sestaveny tak, aby jejich šíření prováděné Komisí (Eurostatem) neumožnilo identifikaci podniku nebo obchodníka. Národní statistické úřady upřesní, na které údaje se vztahují ustanovení o zacházení s důvěrnými informacemi.
Článek 16
Sestavování statistik obchodu členěných podle fakturační měny
1. Národní statistické úřady sestaví roční statistiky obchodu podle fakturační měny.
2. Ve statistikách se vykazují tyto ukazatele:
a)
obchodní toky;
b)
statistická hodnota;
c)
fakturační měna v souladu s kódováním podle článku 14;
d)
celkem a v členění zboží podle tříd a oddílů platné Standardní mezinárodní klasifikace zboží (SITC) s uvedením těchto kódů:
1
-
suroviny kromě ropy v souladu se sekcemi 0-4 klasifikace SITC kromě oddílu 33,
2
-
ropa v souladu s oddílem 33 klasifikace SITC,
3
-
výrobky v souladu se sekcemi 5-8 klasifikace SITC.
3. Prvním referenčním rokem, pro který se sestavují roční statistiky, je rok 2010. Poté poskytují členské státy údaje za každý druhý kalendářní rok.
4. Statistiky se Komisi (Eurostatu) předávají do tří měsíců po uplynutí referenčního roku.
5. Zdrojem údajů jsou v souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 471/2009 informace uvedené v celních prohlášeních. Pokud však u vývozu není fakturační měna v celním prohlášení uvedena, členské státy provedou průzkum za účelem sestavení vývozu s členěním podle fakturační měny, která poskytuje statistiku s přesnými výsledky.
KAPITOLA 4
ZVLÁŠTNÍ ZBOŽÍ NEBO POHYBY
Článek 17
Průmyslová zařízení
1. Pro účely tohoto článku:
a)
„průmyslové zařízení“ je kombinací strojů, přístrojů, zařízení, vybavení, nástrojů a materiálů, které dohromady tvoří rozsáhlé stálé jednotky vyrábějící zboží nebo poskytující služby;
b)
„součást“ znamená dodávku pro průmyslové zařízení, která je složena ze zboží patřícího bez výjimky do stejné kapitoly KN;
c)
kód zboží týkající se součásti se sestaví takto:
i)
první čtyři číslice jsou 9880,
ii)
pátá a šestá číslice odpovídá kapitole KN, do které patří zboží, jež tvoří součást,
iii)
sedmá a osmá číslice je 0.
2. Členské státy mohou sestavovat statistiky vývozu na úrovni součástí za podmínky, že souhrnná statistická hodnota daného průmyslového zařízení, pokud se nejedná o kompletní průmyslová zařízení pro opakované použití, přesahuje 3 miliony EUR. Uvedení množství není povinné.
Článek 18
Časově rozložené zásilky
1. Pro účely tohoto článku znamená výraz „časově rozložené zásilky“ dodávku částí kompletní položky ve smontovaném či demontovaném stavu, které jsou z obchodních či přepravních důvodů zasílány během více než jednoho referenčního období.
2. Referenční období pro dovoz a vývoz časově rozložených zásilek lze upravit tak, že se údaje ohlašují pouze jednou, a to v měsíci, ve kterém je dovezena či vyvezena poslední zásilka.
Článek 19
Lodě a letadla
1. Pro účely tohoto článku:
a)
„loď“ znamená v souladu s kapitolou 89 klasifikace KN loď pro námořní plavbu, lodě k vlečení, válečné lodě a plovoucí konstrukce;
b)
„letadlo“ značí letadla spadající do kódu KN 8802 30 a 8802 40;
c)
„ekonomické vlastnictví“ znamená právo fyzické nebo právnické osoby využívat výhod spojených s používáním lodě či letadla v rámci hospodářské činnosti a přijetí s tím spojených rizik.
2. Statistika zahraničního obchodu vykazuje jako dovoz a vývoz lodí a letadel pouze:
a)
převod ekonomického vlastnictví lodi či letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené v třetí zemi na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v dovážejícím členském státě; tato transakce se vykazuje jako dovoz;
b)
převod ekonomického vlastnictví lodi či letadla z fyzické nebo právnické osoby usazené ve vyvážejícím členském státě na fyzickou nebo právnickou osobu usazenou v třetí zemi; tato transakce se vykazuje jako vývoz. Jde-li o novou loď či letadlo, vývoz se zaznamená v členském státě výroby;
c)
dovoz a vývoz lodí nebo letadel před či po zpracování dle smlouvy v souladu s přílohou II, poznámka 2.
3. Statistiky zahraničního obchodu týkající se lodí a letadel se sestavují takto:
a)
množství je vyjádřeno v počtu kusů a v jakýchkoliv doplňkových jednotkách stanovených v KN, pokud se jedná o lodě, a podle vlastní hmotnosti a v doplňkových jednotkách u letadel;
b)
náklady na dopravu a pojištění se do statistické hodnoty nezahrnují;
c)
partnerskou zemí je:
i)
u pohybů podle odst. 2 písm. a) a b) členský stát, ve kterém je usazena fyzická či právnická osoba převádějící ekonomické vlastnictví lodi či letadla, pokud jde o dovoz, nebo v případě vývozu fyzická či právnická osoba, na kterou je převáděno ekonomické vlastnictví lodi či letadla,
ii)
třetí země výroby, pokud jde o dovoz, v případě nových lodí či letadel vyrobených mimo Evropskou unii,
iii)
u pohybů podle odst. 2 písm. c) třetí země, ve které je usazena fyzická či právnická osoba s ekonomickým vlastnictvím lodi či letadla (pokud jde o dovoz), či třetí země, která provádí zpracování dle smlouvy (pokud jde o vývoz);
d)
referenčním obdobím pro dovoz a vývoz, na které odkazuje odst. 2 písm. a) a b) je měsíc, ve kterém došlo k převodu vlastnictví.
4. Na žádost národních statistických úřadů poskytnou orgány odpovědné za správu registrů lodí a letadel veškeré dostupné informace vedoucí ke zjištění změny v ekonomickém vlastnictví lodě nebo letadla, která se uskutečnila mezi fyzickou či právnickou osobou usazenou v členském státě a fyzickou či právnickou osobou usazenou ve třetí zemi.
Článek 20
Zboží dodávané do lodí a letadel
1. Pro účely tohoto článku:
a)
„dodávka zboží do lodí a letadel“ znamená dodávku výrobků pro posádku a cestující, a dále pro provoz motorů, strojů a dalšího zařízení lodí či letadel;
b)
loď či letadlo se považují za majetek státu, ve kterém je usazena fyzická či právnická osoba s ekonomickým vlastnictvím lodi či letadla definovaném v čl. 19 odst. 1 písm. c).
2. Statistiky zahraničního obchodu se týkají vývozu zboží dodávaného z území vyvážejícího členského státu do lodí a letadel patřících třetí zemi.
3. Členské státy mohou pro zboží dodávané do lodí a letadel používat tyto kódy zboží:
-
:
9930 24 00
:
zboží kapitol KN 1 až 24,
-
:
9930 27 00
:
zboží kapitoly KN 27,
-
:
9930 99 00
:
zboží zařazené jinde.
Předávání údajů o množství je nepovinné, výjimku tvoří zboží kapitoly KN 27.
Pro partnerskou zemi lze také použít zjednodušený kód „QS“.
Článek 21
Zboží dodávané do zařízení na volném moři a z nich
1. Pro účely tohoto článku:
a)
„zařízení na volném moři“ znamená zařízení a přístroje instalované a stojící na moři mimo statistické území dané země;
b)
„zboží dodávané do zařízení na volném moři“ znamená dodávku výrobků pro posádku a pro provoz motorů, strojů a dalšího vybavení zařízení na volném moři;
c)
„zboží vyrobené zařízením na volném moři nebo jeho prostřednictvím získané“ znamená produkty, které se těží z mořského dna nebo podloží, nebo výrobky, které zařízení na volném moři vyrábí.
2. Statistika zahraničního obchodu vykazuje:
a)
dovoz, jestliže je zboží dodáváno:
i)
ze třetí země do zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má dovážející členský stát výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží,
ii)
ze zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má třetí země výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží, do dovážejícího členského státu,
iii)
ze zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má třetí země výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží, do zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má dovážející členský stát výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží;
b)
vývoz, jestliže je zboží dodáváno:
i)
do třetí země ze zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má vyvážející členský stát výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží,
ii)
z vyvážejícího členského státu do zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má třetí země výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží,
iii)
ze zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má vyvážející členský stát výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží, do zařízení na volném moři, které je instalováno v oblasti, kde má třetí země výhradní právo těžby z místního mořského dna nebo podloží.
3. Členské státy mohou pro zboží dodávané do zařízení na volném moři používat tyto kódy zboží:
-
:
9931 24 00
:
zboží kapitol KN 1 až 24,
-
:
9931 27 00
:
zboží kapitoly KN 27,
-
:
9931 99 00
:
zboží zařazené jinde.
Předávání údajů o množství je nepovinné, výjimku tvoří zboží kapitoly KN 27.
Pro partnerskou zemi lze také použít zjednodušený kód „QW“.
Článek 22
Mořské produkty
1. Pro účely tohoto článku:
a)
„mořské produkty“ značí produkty rybolovu, minerály a další použitelné produkty a všechny ostatní produkty, které ještě nebyly vyloženy loděmi pro námořní plavbu;
b)
loď se považuje za vlastnictví země, ve které je usazena fyzická či právnická osoba s ekonomickým vlastnictvím lodi definovaném v čl. 19 odst. 1 písm. c).
2. Statistika zahraničního obchodu vykazuje jako dovoz a vývoz mořských produktů:
a)
vyložení mořských produktů v přístavech dovážejícího členského státu nebo jejich získání loděmi patřícími dovážejícímu členskému státu z lodí patřících třetí zemi. Tyto transakce se vykazují jako dovoz;
b)
vyložení mořských produktů v přístavech třetí země z lodí patřících vyvážejícímu členskému státu nebo jejich získání loděmi patřícími třetí zemi z lodí patřících vyvážejícímu členském státu. Tyto transakce se vykazují jako vývoz.
3. Partnerskou zemí je třetí země, ve které je usazena fyzická či právnická osoba s ekonomickým vlastnictvím lodi, která provádí výlov (pokud se jedná o dovoz), nebo v případě vývozu třetí země, ve které jsou mořské produkty vykládány nebo kde je usazena fyzická či právnická osoba s ekonomickým vlastnictvím lodi, která mořské produkty získává.
4. Pokud nedochází k rozporu s jinými předpisy práva Unie, mají národní statistické úřady přístup nejenom k údajům z celních prohlášení, ale i k jiným zdrojům údajů, jako jsou například prohlášení lodí zapsaných v národním registru o mořských produktech vyložených v třetích zemích.
Článek 23
Kosmické lodě
1. Pro účely tohoto článku:
a)
„kosmická loď“ značí systém, který je schopen letět za hranice zemské atmosféry;
b)
„ekonomické vlastnictví“ znamená právo fyzické či právnické osoby využívat výhod spojených s používáním kosmické lodě v rámci hospodářské činnosti a přijetí s tím spojených rizik.
2. Vypuštění kosmické lodě, u které došlo k převodu ekonomického vlastnictví mezi fyzickou či právnickou osobou usazenou v třetí zemi a fyzickou či právnickou osobou usazenou v členském státě, se vykazuje:
a)
jako dovoz v členském státě, ve kterém je usazen nový vlastník;
b)
jako vývoz v členském státě, ve kterém byla hotová kosmická loď postavena.
3. Následující zvláštní ustanovení se použijí pro statistiku uvedenou v odstavci 2:
a)
statistická hodnota je definována jako hodnota kosmické lodi bez započtení nákladů na dopravu a pojištění;
b)
partnerskou zemí je třetí země, ve které byla hotová kosmická loď postavena (pokud se jedná o dovoz), při vývozu pak třetí země, ve které je usazen nový vlastník.
4. Pokud nedochází k rozporu s jinými předpisy práva Unie, mají národní statistické úřady přístup nejenom k celním prohlášením, ale i k veškerým dostupným zdrojům údajů nezbytným k zajištění shody s tímto článkem.
Článek 24
Elektřina a plyn
1. Kromě celních prohlášení mohou národní statistické úřady požadovat, aby příslušné údaje týkající se zaznamenávání dovozu a vývozu elektřiny a plynu mezi statistickým územím členského státu a třetími zeměmi byly poskytovány přímo hospodářskými subjekty, které vlastní nebo provozují sítě přenosových soustav pro elektřinu nebo plyn.
2. Údaje o statistické hodnotě předávané Komisi (Eurostatu) lze založit na odhadech. O metodice, kterou hodlají použít k provedení odhadu, informují členské státy Komisi (Eurostat) předem.
Článek 25
Zboží vojenské povahy
1. Statistiky zahraničního obchodu zahrnují dovoz a vývoz zboží určeného pro vojenské účely.
2. Členské státy mohou předávat méně podrobné informace, než je uvedeno v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 471/2009, spadají-li tyto informace do vojenského tajemství v souladu s platnými definicemi v členském státě. Komisi (Eurostatu) je však třeba předávat alespoň údaje o celkové měsíční statistické hodnotě dovozu a vývozu.
KAPITOLA 5
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Předávání evropských statistik týkajících se dovozu a vývozu zboží
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření, aby zajistily, že údaje předávané Komisi (Eurostatu) jsou vyčerpávající a vyhovují kritériím kvality uvedeným v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 471/2009.
2. Statistické údaje předávané Komisi (Eurostatu) jsou uváděny v národní měně členského státu, který statistiku sestavil.
3. Jestliže jsou měsíční výsledky předávané Komisi (Eurostatu) revidovány, členské státy předají revidované údaje nejpozději během měsíce, který následuje po měsíci, ve kterém byly revidované údaje k dispozici.
Článek 27
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1917/2000 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2010.
Nadále se použije pro údaje týkající se referenčních období před 1. lednem 2010.
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. února 2010.
REGULAMENTO (UE) N.o 113/2010 DA COMISSÃO
de 9 de Fevereiro de 2010
que aplica o Regulamento (CE) n.o 471/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo às estatísticas comunitárias do comércio externo com países terceiros, no que diz respeito à cobertura do comércio, à definição dos dados, à compilação de estatísticas sobre o comércio segundo as características das empresas e a moeda de facturação, bem como a bens e movimentos especiais
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 471/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 6 de Maio de 2009, relativo às estatísticas comunitárias do comércio externo com países terceiros, que revoga o Regulamento (CE) n.o 1172/95 (1), e, nomeadamente, o seu artigo 3.o, n.os 2, 3 e 4, o seu artigo 4.o, n.o 5, o seu artigo 5.o, n.os 2 e 4, o seu artigo 6.o, n.os 2 e 3, e o seu artigo 8.o, n.os 1 e 2,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 471/2009 estabelece um quadro comum para a produção sistemática de estatísticas europeias relativas às trocas de bens com os países terceiros.
(2)
É necessário alinhar o âmbito de cobertura das estatísticas do comércio externo com regimes aduaneiros específicos para evitar a contagem dupla dos fluxos comerciais e especificar os bens ou movimentos isentos das estatísticas do comércio externo por razões metodológicas.
(3)
Para efeitos da elaboração harmonizada de estatísticas do comércio externo, devem ser especificados os dados de registos sobre importações e exportações, incluindo os códigos a utilizar.
(4)
Devem ser estabelecidas disposições aplicáveis a bens ou movimentos especiais, por razões metodológicas.
(5)
A fim de assegurar a elaboração de estatísticas harmonizadas do comércio segundo as características das empresas e de estatísticas agregadas do comércio segundo a moeda de facturação, deve definir-se a metodologia para a produção dessas estatísticas.
(6)
Devem elaborar-se disposições relativas à transmissão de dados pelos Estados-Membros à Comissão (Eurostat) e à revisão das estatísticas, a fim de garantir valores comparáveis e exactos.
(7)
Os códigos de natureza da transacção devem ser alterados para identificar os bens que se destinam a trabalho por encomenda que voltam a entrar no país inicial de exportação.
(8)
Devem adoptar-se medidas que garantam o fornecimento de dados estatísticos quando existam outras medidas de simplificação de formalidades e controlos aduaneiros que dariam origem à indisponibilidade de dados aduaneiros, em especial medidas de simplificação nos termos do artigo 116.o do Regulamento (CE) n.o 450/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de Abril de 2008, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (Código Aduaneiro Modernizado) (2).
(9)
O Regulamento (CE) n.o 1917/2000 da Comissão, de 7 de Setembro de 2000, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CE) n.o 1172/95 do Conselho no que se refere às estatísticas do comércio externo (3) deve, consequentemente, ser revogado.
(10)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Estatísticas das Trocas de Bens com os Países Terceiros,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO 1
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Bens e movimentos excluídos
Os bens e movimentos que figuram no anexo I são excluídos das estatísticas do comércio externo.
CAPÍTULO 2
DEFINIÇÃO E ESPECIFICAÇÃO DOS DADOS
Artigo 2.o
Códigos dos fluxos comerciais
Deverão ser utilizados os seguintes códigos das declarações aduaneiras sobre o fluxo comercial:
1
-
quando for registada uma importação,
2
-
quando for registada uma exportação.
Artigo 3.o
Período de referência
1. O período de referência indica o ano civil e o mês em que os bens forem importados ou exportados.
Se a declaração aduaneira for a fonte para os registos das importações e exportações, o período de referência indica o ano civil e o mês em que a declaração é aceite pelas autoridades aduaneiras.
2. Os dados relativos ao período de referência consistem num código numérico de seis dígitos, em que os primeiros quatro dígitos indicam o ano e os últimos dois dígitos indicam o mês.
Artigo 4.o
Valor estatístico
1. O valor estatístico baseia-se no valor dos bens no momento e lugar em que os bens passam a fronteira do Estado-Membro de destino, na importação, e do Estado-Membro de exportação real, na exportação.
O valor estatístico é calculado com base no valor dos bens referidos no n.o 2 e, se necessário, ajustado para ter em conta as despesas de transporte e de seguro, nos termos do n.o 4.
2. No que diz respeito aos princípios de avaliação estabelecidos no Acordo relativo à aplicação do artigo VII do Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio (Acordo da OMC sobre o Valor Aduaneiro), o valor dos bens para importações ou exportações é:
a)
Em caso de venda ou compra, o preço realmente pago ou a pagar pelos bens importados ou exportados, excluindo valores arbitrários ou fictícios;
b)
Noutros casos, o preço que teria sido pago em caso de venda ou compra.
Para os bens introduzidos em livre prática, é utilizado o valor aduaneiro se for determinado de acordo com o Código Aduaneiro.
3. O valor dos bens envolvidos em operações de aperfeiçoamento é determinado numa base bruta, do seguinte modo:
a)
O valor dos bens que não sofreram aperfeiçoamento é estabelecido para os bens com vista ao aperfeiçoamento;
b)
O valor dos bens que não sofreram aperfeiçoamento mais o valor acrescentado da actividade de aperfeiçoamento é estabelecido para bens após aperfeiçoamento.
4. O valor, tal como referido nos n.os 2 e 3, é ajustado, se necessário, de modo a que o valor estatístico contenha exclusiva e inteiramente as despesas de transporte e de seguro incorridas para entregar os bens após deixarem o seu local de partida:
a)
Na importação, na fronteira do Estado-Membro de destino (valor CIF);
b)
Na exportação, na fronteira do Estado-Membro de exportação real (valor FOB).
5. O valor estatístico é expresso na moeda nacional do Estado-Membro no qual é apresentada a declaração aduaneira. Se for necessária uma conversão da divisa para exprimir o valor estatístico na moeda nacional, a taxa de câmbio a utilizar é:
a)
A taxa aplicável de acordo com as disposições sobre a conversão de divisas estabelecidas no Código Aduaneiro no momento em que a declaração aduaneira é aceite; ou, não sendo assim,
b)
A taxa de referência aplicável no momento em que os bens são importados ou exportados estabelecida pelo Banco Central Europeu para os Estados-Membros da zona euro ou a taxa oficial fixada pelos Estados-Membros que não fazem parte da zona euro.
Artigo 5.o
Quantidades
Os dados relativos à quantidade são indicados do seguinte modo:
a)
A massa líquida expressa em quilogramas, que é a massa dos bens desprovida de todas as suas embalagens; e
b)
Se aplicável, a unidade suplementar expressa na respectiva unidade de medição, de acordo com a Nomenclatura Combinada em vigor.
Artigo 6.o
Estados-Membros importadores e exportadores
1. Os dados sobre os Estados-Membros de importação ou de exportação são codificados em conformidade com a nomenclatura dos países e territórios para as estatísticas do comércio externo da União Europeia e do comércio entre os seus Estados-Membros, tal como estabelecida pela Comissão, a seguir designada «Geonomenclatura».
2. Os dados sobre o Estado-Membro em que a declaração aduaneira é apresentada indicam o Estado-Membro a cuja administração aduaneira a declaração aduaneira é apresentada ou, se for utilizado um procedimento simplificado tal como definido no Código Aduaneiro, a cuja administração aduaneira a declaração suplementar é apresentada, incluindo, se as autoridades aduaneiras o autorizarem, a respectiva entrada nos registos do declarante.
3. Na importação, os dados sobre o Estado-Membro de destino indicam o Estado-Membro para o qual se sabe, na altura da introdução no regime aduaneiro, que os bens serão expedidos sem quaisquer transacções comerciais ou outras operações que alterem o estatuto jurídico dos bens em qualquer Estado-Membro intermédio.
Na falta destes, os dados indicam o Estado-Membro em que os bens se encontram na altura da introdução no regime aduaneiro.
Se os bens forem importados com vista a um aperfeiçoamento sob fiscalização aduaneira, o Estado-Membro de destino é o Estado-Membro onde tem lugar a primeira actividade de aperfeiçoamento.
4. Na exportação, os dados sobre o Estado-Membro de exportação real indicam o Estado-Membro a partir do qual se sabe, na altura da introdução no regime aduaneiro, que os bens são expedidos sem quaisquer transacções comerciais ou outras operações que alterem o estatuto jurídico dos bens em qualquer Estado-Membro intermédio antes da introdução no regime aduaneiro.
Se os bens forem exportados após aperfeiçoamento sob fiscalização aduaneira, o Estado-Membro de exportação real é o Estado-Membro onde tem lugar a última actividade de aperfeiçoamento.
Artigo 7.o
Países parceiros
1. Os dados sobre os países parceiros são codificados de acordo com a Geonomenclatura em vigor.
2. Na importação, os dados sobre o país de origem indicam o país no qual os bens são completamente produzidos ou onde teve lugar a última transformação substancial de acordo com as disposições do Código Aduaneiro que estabelece as regras de origem não preferencial.
Os dados sobre o país de proveniência/expedição indicam o país terceiro a partir do qual os bens foram expedidos para o Estado-Membro de destino sem quaisquer transacções comerciais ou outras operações que alterem o estatuto jurídico dos bens realizado em qualquer país terceiro intermédio.
3. Na exportação, os dados sobre o último país de destino conhecido indicam o último país terceiro no qual se sabe, na altura da introdução no regime aduaneiro ou do aperfeiçoamento com autorização aduaneira, que os bens devem ser entregues.
Artigo 8.o
Código dos bens
Os dados relativos aos bens são codificados:
a)
Na importação, de acordo com o código dos bens na rubrica TARIC;
b)
Na exportação, de acordo com o código dos bens na rubrica da Nomenclatura Combinada.
Artigo 9.o
Regime estatístico
1. O regime estatístico identifica as diferentes características utilizadas para distinguir as transacções comerciais, em especial de acordo com a sua sujeição a um regime aduaneiro.
2. O código do regime estatístico é um código derivado, se for aplicável, do código de quatro dígitos que indica o regime declarado nos termos do Código Aduaneiro. Devem ser utilizados os seguintes códigos:
1
-
importações ou exportações normais,
2
-
importações ou exportações abrangidas pelo regime aduaneiro de aperfeiçoamento activo,
3
-
importações ou exportações abrangidas pelo regime aduaneiro de aperfeiçoamento passivo,
9
-
importações ou exportações não registadas nas declarações aduaneiras.
Artigo 10.o
Natureza da transacção
1. A natureza da transacção identifica as diferentes características exigidas para determinar o âmbito do comércio de bens com base nas declarações aduaneiras, no intuito de conciliar as estatísticas do comércio para efeitos de balança de pagamentos e contas nacionais e para outras características de pertinência estatística.
2. Os dados sobre a natureza da transacção são codificados conforme se especifica no anexo II. Os Estados-Membros aplicam os códigos da coluna A ou uma combinação dos códigos da coluna A e das suas subdivisões da coluna B indicados nesse anexo.
Artigo 11.o
Tratamento preferencial das importações
1. Os dados sobre o tratamento preferencial consistem no tratamento pautal previsto pelo código de preferência de acordo com a classificação estabelecida pelo Código Aduaneiro.
2. Os dados referem-se ao tratamento preferencial aplicado ou concedido pelas autoridades aduaneiras.
Artigo 12.o
Modo de transporte
1. Os dados sobre o modo de transporte na fronteira e o modo de transporte interior são codificados como previsto no anexo III.
O modo de transporte na fronteira indica o meio de transporte activo pelo qual, na exportação, se presume que os bens deixaram o território estatístico da União Europeia e, na importação, se presume que os bens entraram no território estatístico da União Europeia.
O modo de transporte interior indica, se for aplicável, o meio de transporte interior activo pelo qual os bens dão entrada no local de chegada, na importação, ou se presume que deixaram o local de partida, na exportação.
2. Devem ser utilizados os seguintes códigos para os dados apresentados no contentor:
0
-
se os bens não forem transportados em contentores ao passar a fronteira do território estatístico da União Europeia,
1
-
se os bens forem transportados em contentores ao passar a fronteira do território estatístico da União Europeia.
Artigo 13.o
Identificação do operador comercial
Os dados relativos ao operador comercial devem consistir num número de identificação adequado atribuído ao importador/destinatário, no caso da importação, e ao exportador/expedidor, no caso da exportação.
Artigo 14.o
Moeda de facturação
Os dados sobre a moeda de facturação são derivados, se for aplicável, da declaração aduaneira e codificados do seguinte modo:
0
-
se a moeda for indicada na moeda nacional de Estados-Membros que não fazem parte da zona euro,
1
-
se a moeda for indicada em euros,
2
-
se a moeda for indicada em dólares dos EUA,
3
-
se a moeda for indicada numa moeda que não seja a moeda nacional de Estados-Membros que não fazem parte da zona euro, euros ou dólares dos EUA.
CAPÍTULO 3
COMPILAÇÃO DE ESTATÍSTICAS SOBRE O COMÉRCIO SEGUNDO AS CARACTERÍSTICAS DAS EMPRESAS E A MOEDA DE FACTURAÇÃO
Artigo 15.o
Compilação de estatísticas sobre o comércio segundo as características das empresas
1. As autoridades estatísticas nacionais devem compilar estatísticas anuais sobre o comércio segundo as características das empresas.
2. As unidades estatísticas são as empresas, conforme definido no anexo do Regulamento (CEE) n.o 696/93 do Conselho (4).
3. As unidades estatísticas são constituídas ligando o número de identificação do operador comercial, na acepção do artigo 13.o, à unidade jurídica do Ficheiro de Empresas, de acordo com a variável 1.7a a que se refere o anexo do Regulamento (CE) n.o 177/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (5).
4. Para assegurar a identificação do operador comercial e para gerir a ligação ao Ficheiro de Empresas, as autoridades estatísticas nacionais devem ter acesso aos dados de registo e identificação dos operadores económicos previstos pelas disposições aduaneiras da União Europeia. As autoridades responsáveis pela atribuição do número de identificação de registo de operador económico devem facultar às autoridades estatísticas nacionais, a pedido destas, acesso aos dados referidos no anexo 38D do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão (6).
5. Devem compilar-se as seguintes características:
a)
Fluxo comercial;
b)
Valor estatístico;
c)
País parceiro;
d)
Código dos bens, de acordo com a secção ou o nível de dois dígitos, conforme definido no anexo do Regulamento (CE) n.o 451/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (7);
e)
Número de empresas;
f)
Actividade económica da empresa, de acordo com a secção ou o nível de dois dígitos da nomenclatura estatística das actividades económicas (NACE), conforme definido no anexo I do Regulamento (CE) n.o 1893/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho (8);
g)
Classe de dimensão, medida em função do número de pessoas ao serviço, de acordo com as definições das características para as estatísticas estruturais das empresas, conforme estabelecido no anexo I do Regulamento (CE) n.o 250/2009 da Comissão (9).
6. Devem compilar-se os seguintes conjuntos de dados:
a)
Taxas de correspondência entre o registo comercial (operadores) e o Ficheiro de Empresas;
b)
Comércio por actividade e classe de dimensão da empresa;
c)
Percentagem das maiores empresas em termos de valor do comércio por actividade;
d)
Comércio por país parceiro e actividade;
e)
Comércio por número de países parceiros e actividade;
f)
Comércio por bens e actividade.
7. O primeiro ano de referência em relação ao qual devem ser compiladas estatísticas é 2010. A partir daí, os Estados-Membros fornecem dados relativos a todos os anos civis.
8. As estatísticas são transmitidas num prazo de 18 meses a contar do final do ano de referência.
9. Os Estados-Membros asseguram que as estatísticas são fornecidas de modo a que a difusão pela Comissão (Eurostat) não possibilite a identificação de uma empresa ou de um operador comercial. As autoridades estatísticas nacionais especificam os dados que são abrangidos por disposições de confidencialidade.
Artigo 16.o
Compilação de estatísticas sobre o comércio segundo a moeda de facturação
1. As autoridades estatísticas nacionais devem compilar estatísticas anuais sobre o comércio segundo a moeda de facturação.
2. As estatísticas devem conter as seguintes características:
a)
Fluxo comercial;
b)
Valor estatístico;
c)
Moeda de facturação de acordo com a codificação do artigo 14.o;
d)
Total e repartição por produtos de acordo com as secções e divisões da Classificação-Tipo para o Comércio Internacional (CTCI) em vigor, indicando os seguintes códigos:
1
-
matérias-primas, excepto os óleos, de acordo com a secção 0-4 da CTCI, com exclusão da divisão 33,
2
-
óleos, de acordo com a divisão 33 da CTCI,
3
-
produtos manufacturados, de acordo com as secções 5-8 da CTCI.
3. O primeiro ano de referência em relação ao qual devem ser compiladas estatísticas anuais é 2010. A partir daí, os Estados-Membros compilam dados de dois em dois anos.
4. As estatísticas são transmitidas à Comissão (Eurostat) no prazo de três meses a contar do final do ano de referência.
5. A fonte dos dados é a informação registada na declaração aduaneira nos termos do artigo 4.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 471/2009. Contudo, se a moeda de facturação para as exportações não constar da declaração aduaneira, os Estados-Membros devem realizar um inquérito para compilar as exportações repartidas por moeda de facturação, que fornecerá estatísticas com resultados precisos.
CAPÍTULO 4
BENS OU MOVIMENTOS ESPECIAIS
Artigo 17.o
Conjuntos industriais
1. Para efeitos do disposto no presente artigo, entende-se por:
a)
«Conjunto industrial» uma combinação de máquinas, de aparelhos, de mecanismos, de equipamentos, de instrumentos e de materiais, que, reunidos, formam estabelecimentos fixos, de grandes dimensões, tendo por objectivo a produção de bens ou o fornecimento de serviços;
b)
«Componente» uma entrega destinada a um conjunto industrial constituída por bens pertencendo todos ao mesmo capítulo da NC;
c)
O código de uma componente é composto pelo seguinte:
i)
os quatro primeiros dígitos são 9880,
ii)
o quinto e o sexto dígitos correspondem ao capítulo NC a que pertencem os bens da componente,
iii)
o sexto e o oitavo dígitos são 0.
2. Os Estados-Membros podem compilar estatísticas das exportações ao nível das componentes se o valor estatístico global de determinado conjunto industrial for superior a três milhões de euros, excepto se se tratar de conjuntos industriais destinados a reutilização. A compilação da quantidade é facultativa.
Artigo 18.o
Envios escalonados
1. Para efeitos do presente artigo, entende-se por «envios escalonados» a entrega de componentes de uma peça completa, não montada ou desmontada, expedida em vários períodos de referência, para responder a exigências comerciais ou de transporte.
2. O período de referência para as importações ou exportações de envios escalonados pode ser ajustado de forma que esses dados sejam comunicados apenas uma vez, no mês de importação ou de exportação do último envio.
Artigo 19.o
Embarcações e aeronaves
1. Para efeitos do disposto no presente artigo, entende-se por:
a)
«Embarcações» as embarcações que se considera ligadas à navegação marítima de acordo com a NC, capítulo 89, bem como os rebocadores, navios de guerra e estruturas flutuantes;
b)
«Aeronaves» os aviões referidos nos códigos NC 8802 30 e 8802 40;
c)
«Propriedade económica» o direito de uma pessoa singular ou colectiva exigir os benefícios associados à utilização de uma embarcação ou de uma aeronave, no âmbito de uma actividade económica, por força da aceitação dos riscos associados.
2. As estatísticas do comércio externo abrangem apenas as seguintes importações e exportações de embarcações e aeronaves:
a)
A transferência da propriedade económica de uma embarcação ou aeronave, de uma pessoa singular ou colectiva estabelecida num país terceiro, para outra pessoa singular ou colectiva estabelecida no Estado-Membro de importação, sendo esta transacção considerada uma importação;
b)
A transferência da propriedade económica de uma embarcação ou aeronave, de uma pessoa singular ou colectiva estabelecida no Estado-Membro de exportação, para outra pessoa singular ou colectiva estabelecida num país terceiro, sendo esta transacção considerada uma exportação. Tratando-se de uma embarcação ou de uma aeronave nova, a exportação é registada no Estado-Membro de construção;
c)
A importação ou a exportação de uma embarcação ou de uma aeronave antes de um trabalho por encomenda ou na sua sequência, de acordo com a definição que consta do anexo II, nota 2.
3. As estatísticas do comércio externo respeitantes ao comércio de embarcações e aeronaves devem ser compiladas da seguinte forma:
a)
A quantidade exprime-se em número de peças e quaisquer outras unidades suplementares previstas pela NC, para as embarcações, e em massa líquida e em unidades suplementares, para as aeronaves;
b)
As despesas de transporte e de seguro são excluídas do valor estatístico;
c)
O país parceiro é:
i)
o país terceiro onde estiver estabelecida a pessoa singular ou colectiva que transfere a propriedade económica da embarcação ou da aeronave, na importação, ou a pessoa singular ou colectiva para a qual for transferida a propriedade da embarcação ou da aeronave, na exportação, relativamente aos movimentos referidos no n.o 2, alíneas a) e b),
ii)
o país terceiro de construção, na importação, caso se trate de embarcações ou aeronaves novas construídas fora da União Europeia,
iii)
o país terceiro onde estiver estabelecida a pessoa singular ou colectiva que exerce a propriedade económica da embarcação ou da aeronave, na importação, ou o país terceiro que realiza um trabalho por encomenda, na exportação, relativamente aos movimentos referidos no n.o 2, alínea c);
d)
O período de referência para as importações e exportações referidas no n.o 2, alíneas a) e b), é o mês em que ocorre a transferência de propriedade económica.
4. A pedido das autoridades estatísticas nacionais, as autoridades responsáveis pela gestão dos registos de navios e aeronaves devem facultar toda a informação disponível para que seja possível identificar uma mudança de propriedade económica de uma embarcação ou aeronave entre uma pessoa singular ou colectiva estabelecida num Estado-Membro e uma pessoa singular ou colectiva estabelecida num país terceiro.
Artigo 20.o
Provisões de bordo e de paiol
1. Para efeitos do disposto no presente artigo, entende-se por:
a)
«Provisões de bordo e de paiol» a entrega de produtos destinados tanto à tripulação como aos passageiros e necessários ao funcionamento dos motores, máquinas e outros aparelhos das embarcações ou aeronaves;
b)
Considera-se que as embarcações ou aeronaves pertencem ao país onde estiver estabelecida a pessoa singular ou colectiva que exerce a propriedade da embarcação ou da aeronave, conforme definida no artigo 19.o, n.o 1, alínea c).
2. As estatísticas do comércio externo abrangem as exportações de bens a partir do território do Estado-Membro de exportação para embarcações e aeronaves pertencentes a um país terceiro.
3. Os Estados-Membros podem utilizar a seguinte codificação para as provisões de bordo e de paiol:
-
:
9930 24 00
:
bens dos capítulos 1 a 24 da NC,
-
:
9930 27 00
:
bens do capítulo 27 da NC,
-
:
9930 99 00
:
bens classificados noutros códigos.
A transmissão dos dados relativos à quantidade é facultativa, excepto para os bens do capítulo 27 da NC.
Pode ainda utilizar-se o código simplificado de país parceiro «QS».
Artigo 21.o
Bens destinados a instalações de alto mar ou delas provenientes
1. Para efeitos do disposto no presente artigo, entende-se por:
a)
«Instalações de alto mar» os equipamentos e dispositivos instalados e fixos no alto mar fora do território estatístico de qualquer país;
b)
«Bens destinados a instalações de alto mar» a entrega de produtos destinados à tripulação e necessários ao funcionamento dos motores, máquinas e outros aparelhos das instalações de alto mar;
c)
«Bens obtidos ou produzidos em instalações de alto mar» os produtos extraídos do solo ou do subsolo marinho, ou fabricados pela instalação de alto mar.
2. As estatísticas do comércio externo registam:
a)
Uma importação, nos casos em que os bens são entregues por:
i)
um país terceiro a uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que o Estado-Membro de importação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho,
ii)
uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que um país terceiro de importação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho ao Estado-Membro de importação,
iii)
uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que um país terceiro de importação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho a uma instalação de alto mar numa área em que o Estado-Membro de importação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho;
b)
Uma exportação, nos casos em que os bens são entregues a:
i)
um país terceiro a partir de uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que o Estado-Membro de exportação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho,
ii)
uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que um país terceiro de importação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho a partir do Estado-Membro de exportação,
iii)
uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que um país terceiro de importação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho a partir de uma instalação de alto mar estabelecida numa área em que o Estado-Membro de exportação exerça, para efeitos de exploração, direitos exclusivos sobre esse solo ou subsolo marinho.
3. Os Estados-Membros podem utilizar a seguinte codificação para os bens destinados a instalações de alto mar:
-
:
9931 24 00
:
bens dos capítulos 1 a 24 da NC,
-
:
9931 27 00
:
bens do capítulo 27 da NC,
-
:
9931 99 00
:
bens classificados noutros códigos.
A transmissão dos dados relativos à quantidade é facultativa, excepto para os bens do capítulo 27 da NC.
Pode ainda utilizar-se o código simplificado de país parceiro «QW».
Artigo 22.o
Produtos do mar
1. Para efeitos do disposto no presente artigo, entende-se por:
a)
«Produtos do mar» os produtos da pesca, minerais, produtos de recuperação e todos os outros produtos que ainda não tenham sido desembarcados por navios de mar;
b)
Considera-se que as embarcações pertencem ao país onde estiver estabelecida a pessoa singular ou colectiva que exerce a propriedade da embarcação, conforme definida no artigo 19.o, n.o 1, alínea c).
2. As estatísticas do comércio externo abrangem as seguintes importações e exportações de produtos do mar:
a)
O desembarque de produtos do mar nos portos do Estado-Membro de importação ou a sua aquisição por embarcações registadas no Estado-Membro de importação a embarcações pertencentes a um país terceiro, sendo estas transacções tratadas como importações;
b)
O desembarque de produtos do mar nos portos de um país terceiro por uma embarcação pertencente ao Estado-Membro de exportação ou a aquisição desses produtos por embarcações pertencentes a um país terceiro junto de embarcações pertencentes ao Estado-Membro de exportação, sendo estas transacções tratadas como exportações.
3. O país parceiro é, na importação, o país terceiro onde estiver estabelecida a pessoa singular ou colectiva que exerce a propriedade económica da embarcação que efectua a captura e, na exportação, o país terceiro onde se desembarcam os produtos do mar ou onde estiver estabelecida a pessoa singular ou colectiva que exerce a propriedade económica da embarcação que adquire esses produtos.
4. Não havendo conflito com outros actos legislativos da União, as autoridades estatísticas nacionais podem aceder a fontes de dados para além das declarações aduaneiras, como a informação relativa a declarações de embarcações nacionais registadas sobre produtos do mar desembarcados em países terceiros.
Artigo 23.o
Veículos espaciais
1. Para efeitos do disposto no presente artigo, entende-se por:
a)
«Veículos espaciais» os engenhos susceptíveis de se deslocar no espaço situado além da atmosfera terrestre;
b)
«Propriedade económica» o direito de uma pessoa singular ou colectiva exigir os benefícios associados à utilização de um veículo espacial, no âmbito de uma actividade económica, por força da aceitação dos riscos associados.
2. O lançamento de um veículo espacial que tenha sido objecto de transferência de propriedade económica entre uma pessoa singular ou colectiva estabelecida num país terceiro e uma pessoa singular ou colectiva estabelecida num Estado-Membro deve ser registado:
a)
No Estado-Membro onde está estabelecido o novo proprietário, como importação;
b)
No Estado-Membro construtor do veículo espacial acabado, como exportação.
3. Às estatísticas referidas no n.o 2 aplicam-se as seguintes disposições especiais:
a)
Os dados referentes ao valor estatístico definem-se como o valor do veículo espacial, com exclusão das despesas de transporte e de seguro;
b)
Os dados sobre o país parceiro referem-se ao país terceiro construtor do veículo espacial acabado, quanto à importação, e ao país terceiro onde está estabelecido o novo proprietário, quanto à exportação.
4. Não havendo conflito com outra legislação comunitária, as autoridades estatísticas nacionais podem aceder a todas as fontes de dados disponíveis, necessárias para o cumprimento do presente artigo, para além das declarações aduaneiras.
Artigo 24.o
Electricidade e gás
1. Para além das declarações aduaneiras, as autoridades estatísticas nacionais podem exigir que os operadores que são detentores ou operadores de uma rede de distribuição de electricidade ou gás, lhes forneçam informações pertinentes para o registo das importações e exportações de electricidade e gás entre o território estatístico do Estado-Membro e os países terceiros.
2. O valor estatístico transmitido à Comissão (Eurostat) pode basear-se em estimativas. Os Estados-Membros informam a Comissão (Eurostat) sobre a metodologia utilizada para a estimativa, antes da respectiva aplicação.
Artigo 25.o
Bens militares
1. As estatísticas do comércio externo abrangem as importações e exportações de bens para uso militar.
2. Os Estados-Membros podem transmitir informação menos pormenorizada que a indicada no artigo 6.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 471/2009, caso a informação esteja sujeita a segredo militar nos termos das definições vigentes no Estado-Membro. Todavia, no mínimo, devem ser transmitidos à Comissão (Eurostat) os dados sobre o valor estatístico mensal total das importações e das exportações.
CAPÍTULO 5
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 26.o
Transmissão das estatísticas europeias de importações e exportações de bens
1. Os Estados-Membros adoptam todas as medidas necessárias para assegurar que os dados transmitidos à Comissão (Eurostat) são exaustivos e cumprem os critérios de qualidade especificados no artigo 9.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 471/2009.
2. As estatísticas transmitidas à Comissão (Eurostat) são expressas na moeda nacional do Estado-Membro de compilação.
3. Se os resultados mensais já transmitidos à Comissão (Eurostat) forem objecto de revisão, os Estados-Membros devem enviar os resultados revistos o mais tardar no mês seguinte ao da disponibilidade dos dados revistos.
Artigo 27.o
Revogação
O Regulamento (CE) n.o 1917/2000 é revogado com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2010.
O referido regulamento continua a ser aplicável aos dados relativos a períodos de referência anteriores a 1 de Janeiro de 2010.
Artigo 28.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2010.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 9 de Fevereiro de 2010.