NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
REGULAMENTO (UE) N.o 699/2012 DA COMISSÃO
de 30 de julho de 2012
que institui um direito anti-dumping provisório sobre as importações de determinados acessórios para tubos de ferro ou aço, originários da Rússia e da Turquia
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 7.o,
Após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCEDIMENTO
1. Início
(1)
Em 1 de novembro de 2011, a Comissão Europeia («Comissão») anunciou, através de um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (2) («aviso de início»), o início de um processo anti-dumping relativo às importações de determinados acessórios para tubos de ferro ou aço, originários da Rússia e da Turquia («países em causa»).
(2)
O processo foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada em 20 de setembro de 2011 pelo Comité de Defesa da Indústria dos Acessórios para Tubos de Aço da União Europeia («autores da denúncia») em nome de produtores que representam uma parte importante, neste caso mais de 40 %, da produção total da UE de determinados acessórios para tubos de ferro ou aço. A denúncia continha elementos de prova prima facie da existência de dumping do referido produto e de um prejuízo importante dele resultante, considerados suficientes para justificar a abertura de um processo.
2. Partes interessadas no processo
(3)
A Comissão informou oficialmente do início do processo os autores da denúncia, outros produtores da União conhecidos, os produtores-exportadores conhecido e os representantes dos países em causa, bem como os importadores e utilizadores conhecidos. Foi dada às partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista por escrito e de solicitarem uma audição no prazo fixado no aviso de início.
(4)
Foi concedida uma audição a todas as partes interessadas que a solicitaram e que demonstraram haver motivos especiais para serem ouvidas.
a) Amostra de produtores da União
(5)
Tendo em conta o número aparentemente elevado de produtores da União, foi previsto, no aviso de início, proceder por amostragem para a determinação do prejuízo, em conformidade com o disposto no artigo 17.o do regulamento de base.
(6)
No aviso de início, a Comissão anunciara que tinha selecionado provisoriamente uma amostra de produtores da União. Esta amostra era constituída por três empresas, dos 22 produtores da União conhecidos como produtores do produto similar antes do início do inquérito.
(7)
A amostra foi selecionada com base nos volumes de vendas e de produção sobre os quais podia razoavelmente incidir o inquérito no prazo disponível. Os produtores da União incluídos na amostra baseiam-se em quatro Estados-Membros e representam 48 % do total das vendas na UE de todos os produtores da União e 64 % dos produtores que se deram a conhecer. Nenhuma das partes interessadas se opôs à amostra proposta.
b) Amostra de importadores independentes
(8)
Dado o número potencialmente elevado de importadores independentes, previa-se no aviso de início a possibilidade de recorrer ao método de amostragem, em conformidade com o artigo 17.o do regulamento de base. Para que a Comissão pudesse decidir se era necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, selecionar uma amostra, foi solicitado a todos os importadores que se dessem a conhecer contactando a Comissão, tal como especificado no aviso de início, e que apresentassem informações de base sobre as suas atividades relacionadas com o produto objeto de inquérito durante o período de inquérito, isto é, de 1 de outubro de 2010 a 30 de setembro de 2011.
(9)
Dos 38 importadores independentes que a Comissão contactou, só cinco empresas responderam dentro do prazo às perguntas que lhes foram dirigidas relativamente à amostragem. Uma empresa era afinal um utilizador em vez de um importador. Por conseguinte, considerou-se que não era necessário recorrer à amostragem, tendo sido enviados questionários a todos os quatro importadores que se deram a conhecer. No final, só dois importadores responderam ao questionário e colaboraram plenamente no inquérito.
c) Amostra de produtores-exportadores
(10)
Tendo em conta o número aparentemente elevado de produtores-exportadores, foi previsto proceder por amostragem, no aviso de início, para a determinação do dumping, em conformidade com o disposto no artigo 17.o do regulamento de base. Para que a Comissão pudesse decidir se era necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, selecionar uma amostra, foi solicitado a todos os produtores-exportadores que se dessem a conhecer contactando a Comissão, tal como especificado no aviso de início, e que apresentassem informações de base sobre as suas atividades relacionadas com o produto objeto de inquérito durante o período de inquérito, isto é, de 1 de outubro de 2010 a 30 de setembro de 2011. As autoridades dos países em causa foram igualmente consultadas.
(11)
No que respeita à Rússia, nenhum produtor-exportador colaborou no inquérito. Quanto aos produtores-exportadores turcos, três empresas deram-se a conhecer, pelo que a Comissão decidiu que a amostragem não era necessária no que respeita à Turquia. As três empresas colaborantes turcas representam a maior parte das exportações turcas para a União durante o período de inquérito.
d) Respostas ao questionário e verificações
(12)
A fim de realizar a sua análise, a Comissão enviou questionários a todos os três produtores-exportadores colaborantes turcos, bem como aos produtores da União incluídos na amostra e aos utilizadores e importadores independentes colaborantes.
(13)
Responderam ao questionário todos os três produtores-exportadores colaborantes turcos, todos os produtores da União incluídos na amostra, dois importadores independentes na União e quatro utilizadores.
(14)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações que considerou necessárias para a determinação provisória do dumping, do prejuízo dele decorrente e do interesse da União. Foram realizadas visitas de verificação nas instalações das seguintes empresas.
Produtores-exportadores na Turquia
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istambul, Turquia;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istambul, Turquia;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istambul, Turquia.
Produtores da União
-
ERNE Fittings, Schlinz, Áustria;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itália.
3. Período de inquérito
(15)
O inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de outubro de 2010 e 30 de setembro de 2011 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências pertinentes para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 2008 e o final do período de inquérito («período considerado»).
4. Medidas em vigor relativamente a outros países terceiros
(16)
Existem medidas anti-dumping em vigor, no que respeita a determinados acessórios para tubos de ferro ou aço originários da Malásia, da República Popular da China, da República da Coreia e da Tailândia, e, no seguimento de práticas de evasão, também no que respeita a determinados acessórios para tubos de ferro ou aço originários da República Popular da China e expedidos da Indonésia, do Sri Lanka, das Filipinas e de Taiwan (com algumas exceções) (3). Os países mencionados na frase precedente serão seguidamente referidos como «países sujeitos a medidas anti-dumping».
B. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
1. Produto em causa
(17)
O produto em causa consiste em acessórios para tubos (com exceção dos acessórios moldados por fundição, flanges e acessórios roscados), de ferro ou aço (exceto de aço inoxidável), cujo maior diâmetro exterior não exceda 609,6 mm, do tipo utilizado para soldar topo a topo ou para outros fins, atualmente classificados nos códigos NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 e ex 7307 99 80 («produto em causa»).
(18)
No processo de produção, utilizam-se os tubos de aço sem costura ou soldados para a produção de cotovelos, conectores de redução e junções em T, enquanto, para o fabrico de tampões, utilizam-se normalmente as chapas de aço como matéria-prima. Os cotovelos e os conectores de redução são obtidos por corte e enformação, flexão ou redução. As junções em T são obtidas por hidropressão, e os tampões por enformação das chapas ou placas. Segue-se normalmente a chanfragem e a granalhagem, antes da embalagem. Em certos casos, aplica-se também a galvanização ao produto. Todos os tipos do produto têm as mesmas características físicas, químicas e técnicas de base e as mesmas utilizações de base.
(19)
Os acessórios para tubos são usados na indústria petroquímica, na construção, na produção de energia, na construção naval e em instalações industriais. São utilizados para ligar tubos entre si em todas as aplicações acima mencionadas.
2. Produto similar
(20)
Verificou-se que o produto em causa e determinados acessórios para tubos de ferro ou aço vendidos no mercado interno nos países em causa, assim como determinados acessórios para tubos de ferro ou aço vendidos na União pela indústria da União têm as mesmas características físicas, químicas e técnicas de base e as mesmas utilizações de base. Considera-se, assim, provisoriamente, que são produtos similares na aceção do artigo 1.o, n.o 4, do regulamento de base.
C. DUMPING
1. Rússia
(21)
Tal como mencionado no considerando 11, nenhum produtor-exportador russo colaborou no presente no inquérito. Por conseguinte, em conformidade com o artigo 18.o do regulamento de base, os cálculos de dumping relativos à Rússia foram realizados com base nos dados disponíveis, como se explica em seguida.
1.1. Valor normal
(22)
Na ausência de colaboração por parte de qualquer produtor-exportador russo, o valor normal para a Rússia foi calculado com base nos dados disponíveis.
(23)
Convém recordar que a denúncia incluía elementos de prova prima facie de dumping, no que diz respeito às importações russas do produto em causa. O cálculo que conduziu ao estabelecimento desses elementos de prova baseou-se num valor normal calculado para a Rússia, atendendo à ausência de informações mais pormenorizadas. No entanto, para efeitos do estabelecimento de um valor normal mais preciso, a Comissão decidiu, provisoriamente, que o valor normal para a Rússia seria calculado com base nas informações obtidas durante o inquérito, junto dos produtores-exportadores turcos que utilizam tubos de aço sem costura como input na produção do produto em causa. De facto, o custo da matéria-prima representa a maior parte dos custos de fabrico do produto em causa, pelo que esta metodologia foi considerada a mais razoável para estabelecer o valor normal para a Rússia com base nos dados disponíveis.
(24)
O valor normal para a Rússia foi, assim, calculado mediante a determinação do valor normal médio ponderado dos produtores-exportadores turcos colaborantes que compram parte da sua matéria-prima à Rússia.
(25)
É importante assinalar que o valor normal resultante foi determinado para o tipo do produto (cotovelos) com o volume de importações mais elevado, e não para todos os tipos do produto em causa, a fim de permitir uma comparação representativa com o preço de exportação (ver considerandos seguintes).
1.2. Preço de exportação
(26)
Na ausência de informações mais pormenorizadas sobre preços, o preço de exportação para as importações do produto em causa originário da Rússia foi estabelecido com base nos dados sobre importação do Eurostat. Atendendo à grande variedade da gama de produtos declarada em certos códigos NC, o preço de exportação foi determinado limitando a utilização dos dados do Eurostat ao tipo do produto (cotovelos) com o volume de importações mais elevado, que é considerado como representativo de todo o produto em causa. O preço de exportação baseou-se, portanto, no código NC 7307 93 11.
(27)
Os valores do Eurostat sobre importação tiveram de ser ajustados, uma vez que certas transações de importação da Rússia para a Bulgária, a Estónia e a Lituânia continham declarações erróneas, muito provavelmente devido a incorreções na classificação do produto. Essas transações foram identificadas utilizando as estatísticas sobre importação disponibilizadas na base de dados, nos termos do artigo 14.o, n.o 6, do regulamento de base, e foram eliminadas do cálculo do preço de exportação, a fim de evitar que fosse utilizado um preço de exportação distorcido no cálculo do dumping.
1.3. Comparação
(28)
A margem de dumping foi estabelecida comparando o preço de exportação à saída da fábrica, com base nos dados do Eurostat, com o valor normal para a Rússia como acima estabelecido.
(29)
A fim de estabelecer o preço de exportação à saída da fábrica, o preço de exportação CIF baseado nos dados do Eurostat (e corrigido, a fim de eliminar as distorções acima indicadas) foi ajustado pelo custo de transporte. Para o efeito, foi utilizado o custo de transporte, tal como calculado na denúncia, uma vez que se considerou que era uma estimativa razoável.
1.4. Margem de dumping
(30)
A margem de dumping a nível nacional foi expressa em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado.
(31)
Atendendo ao que precede, a margem de dumping a nível nacional, expressa em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado, é a que se segue:
Empresa
Margem de dumping provisória
Todas as empresas
23,8 %
2. Turquia
2.1. Valor normal
(32)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base, a Comissão apurou, primeiramente, para cada um dos três produtores-exportadores colaborantes, se o total das suas vendas do produto similar no mercado interno era representativo, ou seja, se o volume total dessas vendas representava, pelo menos, 5 % do volume total das vendas de exportação do produto em causa para a União. O inquérito estabeleceu que as vendas do produto similar no mercado interno eram representativas no caso de todos os produtores-exportadores colaborantes.
(33)
Seguidamente, a Comissão identificou os tipos do produto em causa vendidos no mercado interno pelas empresas com vendas globais representativas no mercado interno que eram idênticos ou muito semelhantes aos tipos desse produto vendidos para exportação para a União.
(34)
Para cada tipo do produto similar vendido pelos produtores-exportadores nos respetivos mercados internos que se constatou ser comparável ao tipo do produto em causa vendido para exportação para a União, foi examinado se as vendas no mercado interno eram suficientemente representativas para efeitos do artigo 2.o, n.o 2, do regulamento de base. As vendas de um determinado tipo do produto no mercado interno foram consideradas suficientemente representativas quando o volume desse tipo do produto vendido no mercado interno a clientes independentes, durante o PI, representou, pelo menos, 5 % do volume total do tipo do produto comparável vendido para exportação para a União. O inquérito estabeleceu que no caso de cada uma das três empresas, para a maior parte dos tipos do produto, as vendas no mercado interno eram representativas.
(35)
Posteriormente, a Comissão analisou se se poderia considerar que as vendas de cada um dos tipos do produto em causa, realizadas no mercado interno em quantidades representativas, haviam sido efetuadas no decurso de operações comerciais normais, nos termos do artigo 2.o, n.o 4, do regulamento de base. Para o efeito, estabeleceu-se, para cada tipo do produto, a proporção de vendas rentáveis a clientes independentes no mercado interno durante o período de inquérito.
(36)
Nos casos em que o volume de vendas de um tipo do produto, realizadas a um preço líquido igual ou superior ao custo de produção calculado, representou mais de 80 % do volume total de vendas desse tipo do produto, e em que o preço de venda médio ponderado foi igual ou superior ao custo unitário, o valor normal, por tipo do produto, foi calculado enquanto preço médio ponderado de todas as vendas no mercado interno do tipo do produto em questão.
(37)
Quando o volume de vendas rentáveis de um tipo do produto representou 80 % ou menos do volume total de vendas desse tipo do produto, ou quando o preço médio ponderado desse tipo do produto foi inferior ao custo unitário, o valor normal baseou-se no preço efetivamente praticado no mercado interno, calculado enquanto preço médio ponderado exclusivamente das vendas rentáveis do tipo do produto em questão realizadas no mercado interno.
(38)
O inquérito apurou que as vendas rentáveis de certos tipos do produto comparáveis eram superiores a 80 % do total das vendas no mercado interno, pelo que, para estas vendas, foram utilizadas todas as vendas no mercado interno no cálculo do preço médio para o valor normal. Para os outros tipos do produto, que também se considerou terem sido vendidos no decurso de operações comerciais normais, apenas foram utilizadas as vendas rentáveis.
(39)
Sempre que todos os tipos do produto foram vendidos com prejuízo, considerou-se que não foram vendidos no decurso de operações comerciais normais. No que respeita aos tipos do produto cujas vendas não foram efetuadas no decurso de operações comerciais normais, bem como aos tipos do produto que não foram vendidos em quantidades representativas no mercado interno, foi necessário calcular o valor normal. Todas as três empresas objeto de inquérito venderam estes tipos do produto para exportação para a União, apesar de em pequenas quantidades.
(40)
A fim de proceder ao cálculo do valor normal nos termos do artigo 2.o, n.o 6, do regulamento de base, os encargos de venda, as despesas administrativas e outros encargos gerais («VAG») incorridos, bem como o lucro médio ponderado obtido pelos produtores-exportadores colaborantes em causa com as vendas do produto similar realizadas no mercado interno no decurso de operações comerciais normais durante o período de inquérito, foram acrescidos aos seus próprios custos de fabrico durante o período de inquérito. Para os tipos do produto que não foram vendidos em quantidades representativas no mercado interno, o lucro médio ponderado e os VAG no decurso de operações comerciais normais destas vendas não representativas foram utilizados no cálculo do valor normal.
2.2. Preço de exportação
(41)
Em todos os casos, o produto em causa foi exportado para clientes independentes na União, pelo que o preço de exportação foi determinado em conformidade com o artigo 2.o, n.o 8, do regulamento de base, ou seja, com base nos preços de exportação efetivamente pagos ou a pagar.
(42)
Uma das três empresas colaborantes turcas realizou vendas de exportação muito limitadas para a União durante o período de inquérito. A empresa em causa alegou que gostaria de exportar mais para a União, mas não podia oferecer preços suficientemente baixos aos importadores, e solicitou que esse facto fosse tido em consideração na análise da Comissão.
(43)
Contudo, no que respeita ao cálculo do dumping para esta empresa, foi necessário basear-se nas suas vendas limitadas. De facto, embora as vendas da empresa para a União tenham sido limitadas, não podem ser ignoradas e constituem a única base para o cálculo de uma margem de dumping individual para esta empresa. Em qualquer caso, a incapacidade de a empresa vender mais devido aos seus preços alegadamente elevados não pode ser encarada como um fator com influência no cálculo do dumping relativo a esta empresa.
2.3. Comparação
(44)
O valor normal e os preços de exportação foram comparados no estádio à saída da fábrica. A fim de assegurar uma comparação equitativa entre o valor normal e o preço de exportação, procedeu-se aos devidos ajustamentos para ter em conta as diferenças que afetam os preços e sua comparabilidade, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 10, do regulamento de base. Foram efetuados os necessários ajustamentos em todos os casos considerados razoáveis, exatos e confirmados por elementos de prova verificados. Em especial, foi concedido um ajustamento para ter em conta os custos de frete e seguro, incluindo frete no país de exportação, descontos, comissões, custos de crédito e despesas bancárias.
2.4. Margens de dumping
(45)
As margens de dumping provisórias foram expressas em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado.
a) Margem de dumping das empresas objeto de inquérito
(46)
Em conformidade com o artigo 2.o, n.os 11 e 12, do regulamento de base, a margem de dumping individual para um dos três produtores-exportadores colaborantes foi determinada com base numa comparação entre o valor normal médio ponderado e o preço de exportação médio ponderado do produto em causa para a União.
(47)
Contudo, no que respeita aos dois outros produtores colaborantes turcos, os cálculos do dumping respetivos mostraram que as empresas praticaram um dumping seletivo, em termos de um dado período, bem como no que respeita a certos clientes e regiões. Na realidade, os seus preços de exportação obedeceram a um padrão claro, que se alterava significativamente em função dos diferentes compradores e das regiões, bem como dos períodos. Acresce que o cálculo de dumping baseado na comparação do valor normal médio ponderado com a média ponderada dos preços de exportação não refletiu integralmente o grau de dumping praticado pelos dois produtores em causa.
(48)
Assim, a fim de refletir o montante integral do dumping praticado pelas duas empresas em causa, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 11, do regulamento de base, o valor normal determinado com base numa média ponderada foi comparado, no caso destes dois produtores, com os preços de todas as transações de exportação individuais para a União.
b) Margem de dumping das empresas não colaborantes
(49)
No que respeita aos produtores-exportadores turcos não colaborantes, foi estabelecida uma margem de dumping residual. Atendendo que se considerou que o nível de colaboração foi relativamente baixo (o volume de exportação das três empresas colaborantes turcas representou menos de 80 % do total das exportações turcas para a União durante o PI), a margem de dumping residual baseou-se numa metodologia razoável, que conduziu a uma margem superior à mais elevada das margens individuais das três empresas colaborantes. Essa margem foi estabelecida com base nas vendas representativas dos tipos do produto realizadas pelo produtor colaborante turco com a margem de dumping mais elevada entre as três empresas colaborantes.
(50)
Atendendo ao que precede, as margens de dumping provisórias, expressas em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado, são as seguintes:
Empresa
Margem de dumping provisória
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Todas as outras empresas
16,7 %
D. PREJUÍZO
1. Produção da União e indústria da União
(51)
Durante o PI, o produto similar foi fabricado por 22 produtores da União. Os 22 produtores constituem, deste modo, a indústria da União, na aceção do artigo 4.o, n.o 1, e do artigo 5.o, n.o 4, do regulamento de base, sendo designados em seguida por «indústria da União».
(52)
Como indicado no considerando 7, os três produtores da União incluídos na amostra representam cerca de 50 % do total das vendas na União do produto similar.
2. Consumo da União
(53)
O consumo da União foi calculado com base no volume de vendas da indústria da União no mercado da União, com base nas informações obtidas nas respostas ao questionário enviadas pelas empresas incluídas na amostra, nas estimativas facultadas na denúncia para os restantes produtores da União e nos dados sobre volumes de importação do Eurostat.
(54)
O consumo da União diminuiu consideravelmente, em 40 %, entre 2008 e o PI. Baixou 44 % em 2009, manteve-se a esse nível em 2010, antes de aumentar ligeiramente em 4 pontos percentuais no PI.
Quadro 1
Consumo da União
2008
2009
2010
PI
Unidades (em toneladas)
98 197
55 172
54 878
58 706
Índice (2008=100)
100
56
56
60
3. Importações provenientes dos países em causa
3.1. Avaliação cumulativa dos efeitos das importações em causa
(55)
A Comissão procurou determinar se as importações do produto em causa originário da Rússia e da Turquia deviam ser avaliadas cumulativamente, em conformidade com o artigo 3.o, n.o 4, do regulamento de base.
(56)
Para ambos os países em causa, o inquérito mostrou que as margens de dumping estavam acima do limiar de minimis, tal como definido no artigo 9.o, n.o 3, do regulamento de base, e que o volume das importações objeto de dumping provenientes destes dois países não era negligenciável na aceção do artigo 5.o, n.o 7, do regulamento de base.
(57)
No que se refere às condições de concorrência entre as importações provenientes da Rússia e da Turquia e o produto similar, o inquérito revelou que os produtores destes países usam os mesmos canais de vendas e vendem a categorias similares de clientes. Além disso, o inquérito também revelou que as importações provenientes de ambos estes países registaram uma tendência crescente em termos de partes de mercado no período considerado.
(58)
Dois exportadores turcos colaborantes defenderam que a cumulação das importações provenientes da Rússia e da Turquia não é adequada no caso vertente, uma vez que as importações provenientes destes dois países mostram evoluções diferentes em termos de volume e preços.
(59)
Note-se, a este respeito, que o inquérito estabeleceu que, enquanto as importações provenientes da Turquia se mantêm relativamente estáveis em termos de volumes, as importações provenientes da Rússia estão a aumentar. Contudo, atendendo à contração da procura no período considerado, as partes de mercado das importações provenientes de ambos os países estão a aumentar. Simultaneamente, os preços não parecem ser substancialmente diferentes, pelo menos no período entre 2009 e o PI (o preço médio elevado das importações russas em 2008 deve-se provavelmente a uma transmissão incorreta), estando os preços médios russos um pouco abaixo mas muito perto dos preços médios turcos.
(60)
Tendo em conta o que precede, considerou-se provisoriamente que estavam reunidos todos os critérios previstos no artigo 3.o, n.o 4, do regulamento de base e que as importações provenientes da Rússia e da Turquia deveriam ser examinadas cumulativamente.
3.2. Volume das importações objeto de dumping
(61)
O volume das importações objeto de dumping do produto em causa proveniente dos países em causa no mercado da União aumentou 46 % durante o período considerado. Mais especificamente, as importações diminuíram 31 % em 2009, imediatamente antes de um aumento maciço em 2010, de 89 pontos percentuais, seguido de uma ligeira diminuição no PI, na ordem dos 12 pontos percentuais. O volume das importações objeto de dumping no PI foi de 2 935 toneladas.
Quadro 2
Importações objeto de dumping provenientes dos países em causa
2008
2009
2010
PI
Unidades (em toneladas)
2 009
1 392
3 174
2 935
Índice (2008=100)
100
69
158
146
Parte de mercado
2 %
3 %
6 %
5 %
Fonte: Eurostat
3.3. Parte de mercado das importações objeto de dumping
(62)
A correspondente parte de mercado das importações objeto de dumping provenientes dos países em causa mais do que duplicou durante o período considerado, aumentando de 2 % para 5 %.
3.4. Preços
a) Evolução dos preços
(63)
O quadro que se segue mostra o preço médio das importações objeto de dumping provenientes dos países em causa, na fronteira da União, do produto não desalfandegado, segundo os dados do Eurostat. Durante o período considerado, o preço médio das importações provenientes dos países em causa manteve-se geralmente estável, a 1 961 EUR/tonelada, à exceção de 2010, quando desceu cerca de 150 EUR.
Quadro 3
Preço médio das importações objeto de dumping
2008
2009
2010
PI
Preços médios de venda por tonelada
1 961
1 936
1 788
1 961
Índice (2008=100)
100
99
91
100
Fonte: Eurostat
b) Subcotação dos preços
(64)
Foi efetuada uma comparação tipo a tipo entre os preços de venda praticados pelo produtores-exportadores colaborantes turcos e os preços de venda na União dos produtores da União incluídos na amostra. Atendendo a que os exportadores russos não colaboraram no inquérito, o cálculo da subcotação foi realizado utilizando os preços CIF médios comunicados pelo Eurostat e os preços de venda médios na União praticados pelos produtores da União. Foram feitos os ajustamentos necessários, no que respeita a ambos os países em causa, para ter em conta o estádio de comercialização e os custos pós-importação, incluindo direito aduaneiro no caso da Rússia.
(65)
A comparação mostrou que, durante o PI, o produto em causa objeto de dumping originário dos países em causa e vendido na União subcotou até cerca de 30 % os preços da indústria da União.
4. Situação da indústria da União
(66)
Em conformidade com o artigo 3.o, n.o 5, do regulamento de base, o exame da repercussão das importações objeto de dumping na indústria da União incluiu uma avaliação de todos os fatores e índices económicos que influenciaram a situação da indústria da União durante o período considerado.
(67)
Como acima explicado, a Comissão recorreu à amostragem dos produtores da União. Para efeitos da análise do prejuízo, os indicadores foram estabelecidos a dois níveis, nomeadamente:
-
os elementos macroeconómicos (produção, capacidade, volume de vendas, parte de mercado, crescimento, emprego, produtividade, preços e amplitude das margens de dumping e recuperação dos efeitos de anteriores práticas de dumping) foram avaliados a nível do conjunto da produção da União, com base nas informações recolhidas junto dos produtores colaborantes, tendo sido utilizada uma estimativa baseada nos dados constantes da denúncia, para os outros produtores da União,
-
a análise dos elementos microeconómicos (existências, salários, rendibilidade, retorno dos investimentos, cash flow, capacidade de obtenção de capitais e investimentos) relativa aos produtores da União incluídos na amostra foi efetuada com base nas respetivas informações.
4.1. Elementos macroeconómicos
a) Produção
(68)
A produção da União baixou 44 % entre 2008 e o PI. Mais especificamente, diminuiu 47 %, em 2009 e, novamente, 2 pontos percentuais, em 2010, antes de aumentar ligeiramente 5 pontos percentuais no PI, altura em que atingiu 53 653 toneladas.
Quadro 4
Produção
2008
2009
2010
PI
Unidades (em toneladas)
95 079
49 917
48 017
53 653
Índice (2008=100)
100
53
51
56
Fonte: respostas ao questionário e denúncia
b) Capacidade de produção e utilização da capacidade
(69)
A capacidade de produção dos produtores da União permaneceu estável ao longo do período considerado, em 179 912 toneladas.
Quadro 5
Capacidade de produção e utilização da capacidade
2008
2009
2010
PI
Unidades (em toneladas)
179 912
179 912
179 912
179 912
Índice (2008=100)
100
100
100
100
Taxa de utilização
53 %
28 %
27 %
30 %
Índice (2008=100)
100
53
51
56
Fonte: respostas ao questionário e denúncia
(70)
A utilização da capacidade atingiu 53 % em 2008, diminuiu para 28 % em 2009, para 27 % em 2010, e aumentou ligeiramente no PI, para 30 %. A evolução da taxa de utilização reflete claramente a tendência da produção, já que a capacidade se manteve estável.
c) Volume de vendas
(71)
O volume de vendas dos produtores da União a clientes independentes no mercado da União diminuiu 38 % no período considerado. As vendas baixaram 45 %, em 2009, mantiveram-se a esse nível em 2010 e aumentaram modestamente 7 pontos percentuais no PI. Durante o PI, as vendas da União atingiram 42 379 toneladas.
Quadro 6
Vendas da União
2008
2009
2010
PI
Unidades (em toneladas)
68 870
37 649
37 890
42 379
Índice (2008=100)
100
55
55
62
Fonte: respostas ao questionário e denúncia
d) Parte de mercado
(72)
A parte de mercado dos produtores da União manteve-se relativamente estável durante o período considerado, tendo mesmo aumentado no PI, para 72 %. O aumento da parte de mercado reflete o facto de os volumes de vendas dos produtores da União terem baixado ligeiramente menos que o consumo no mesmo período.
Quadro 7
Parte de mercado dos produtores da União
2008
2009
2010
PI
Parte de mercado
70 %
68 %
69 %
72 %
Índice (2008=100)
100
97
98
103
Fonte: respostas ao questionário, denúncia e Eurostat
e) Crescimento
(73)
Uma vez que o consumo baixou 40 % entre 2008 e o PI, conclui-se que os produtores da União não puderam beneficiar de qualquer crescimento do mercado.
f) Emprego
(74)
O nível de emprego dos produtores da União revela uma diminuição de 18 % entre 2008 e o PI. Mais especificamente, o número de pessoas empregadas diminuiu de forma significativa de 982, em 2008, para 824, em 2009, ou seja, 16 %, e permaneceu próximo deste nível em 2010, antes de baixar para 801, no PI.
Quadro 8
Emprego
2008
2009
2010
PI
Unidades (pessoas)
982
824
833
801
Índice (2008=100)
100
84
85
82
Fonte: respostas ao questionário e denúncia
g) Produtividade
(75)
A produtividade da mão de obra dos produtores da União, medida em produção anual (toneladas) por trabalhador, baixou 31% no período considerado. Tal reflete o facto de a produção ter diminuído a um ritmo superior ao nível de emprego.
Quadro 9
Produtividade
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas por trabalhador)
194
121
115
134
Índice (2008=100)
100
63
60
69
Fonte: respostas ao questionário e denúncia
h) Preços de venda
(76)
Os preços de venda médios anuais dos produtores da União, no mercado da União, a clientes independentes diminuíram mais de 10 % no período considerado. Mais pormenorizadamente, os preços médios aumentaram cerca de 12 % no início, em 2009, para caírem bruscamente 23 pontos percentuais em 2010, tendo-se mantido a esse nível no PI. No PI, o preço médio dos produtores da União foi de 3 096 EUR por tonelada.
Quadro 10
Preços médios dos produtores da União
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR/tonelada)
3 489
3 911
3 116
3 096
Índice (2008=100)
100
112
89
89
Fonte: respostas ao questionário e denúncia
(77)
Tal como indicado supra, os preços de venda da indústria da União foram subcotados pelas importações objeto de dumping provenientes da Rússia e da Turquia.
i) Amplitude da margem de dumping e recuperação de anteriores práticas de dumping
(78)
Tendo em conta o volume, a parte de mercado e os preços das importações provenientes da Rússia e da Turquia, o impacto das margens de dumping efetivas na indústria da União não pode ser considerado negligenciável. É importante recordar que, como indicado no considerando 16, estão em vigor medidas anti-dumping contra oito países. Uma vez que, no período abrangido pelo presente inquérito, a indústria da União perdeu vendas e sofreu perdas, não é possível estabelecer nenhuma recuperação efetiva das anteriores práticas de dumping e considera-se que a produção da União permanece vulnerável ao efeito prejudicial de quaisquer importações objeto de dumping no mercado da União.
4.2. Elementos microeconómicos
a) Existências
(79)
O nível das existências finais dos produtores da União incluídos na amostra diminuiu 18 % entre 2008 e o PI. Em maior pormenor, as existências aumentaram moderadamente em 2009, em 2 %, e, mais tarde, em 2010, diminuíram 13 pontos percentuais, baixando novamente 7 pontos percentuais no PI. No PI, as existências finais dos produtores da União incluídos na amostra cifraram-se em 5 338 toneladas.
Quadro 11
Existências
Amostra
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
6 526
6 661
5 822
5 338
Índice (2008=100)
100
102
89
82
Fonte: respostas ao questionário
b) Salários
(80)
O custo anual da mão de obra diminuiu 10 % entre 2008 e o PI. Em específico, o custo da mão de obra diminuiu significativamente em 2009, em quase 20 % (correspondendo à redução do emprego), tendo aumentado, em seguida, 4 pontos percentuais em 2010 e, de novo, 5 pontos percentuais no PI.
Quadro 12
Custo anual da mão de obra
Amostra
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Índice (2008=100)
100
81
85
90
Fonte: respostas ao questionário
c) Rendibilidade e retorno dos investimentos
(81)
No período considerado, a rendibilidade das vendas do produto similar dos produtores incluídos na amostra, a clientes independentes no mercado da União, expressa em percentagem de vendas líquidas, diminuiu, dando os francos lucros lugar a perdas significativas. Mais especificamente, os lucros baixaram de 9,6 %, em 2008, para - 1,2 %, em 2009, e deterioram-se novamente em 2010, caindo para - 7,8 %. A situação melhorou ligeiramente no PI, tendo as perdas nessa altura registado - 7,0 %.
Quadro 13
Rendibilidade e retorno dos investimentos
Amostra
2008
2009
2010
PI
Rendibilidade das vendas da União
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Índice (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Retorno dos investimentos
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Índice (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Fonte: respostas ao questionário
(82)
O retorno dos investimentos («RI»), que corresponde ao lucro expresso em percentagem do valor contabilístico líquido dos investimentos, acompanhou de um modo geral a tendência manifestada pela rendibilidade.
d) Cash flow e capacidade de obtenção de capitais
(83)
O cash flow líquido resultante das atividades de exploração foi positivo em 2008, atingindo 9,3 milhões de EUR. Aumentou modestamente em 2009, para 9,8 milhões de EUR, mas deteriorou-se em 2010, caindo para apenas 1,5 milhões de EUR, tendo em seguida registado um valor negativo no PI, de - 4,6 milhões de EUR.
(84)
Não houve quaisquer indicações de que a indústria da União tenha tido dificuldades em obter capital, devido sobretudo ao facto de alguns dos produtores estarem constituídos em grupos maiores.
Quadro 14
Cash flow
Amostra
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Índice (2008=100)
100
106
16
-50
Fonte: respostas ao questionário
e) Investimentos
(85)
Os investimentos anuais na produção do produto similar efetuados pelas empresas incluídas na amostra diminuíram constantemente durante o período considerado. A diminuição mais acentuada registou-se em 2009, com uma queda de 32 %, seguida de uma descida de 25 pontos percentuais em 2010 e de uma nova descida de 8 pontos percentuais no PI. Globalmente, o investimento anual diminuiu de 8,3 milhões de EUR, em 2008, para 2,9 milhões de EUR no PI.
Quadro 15
Investimentos líquidos
Amostra
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Índice (2008=100)
100
68
43
35
Fonte: respostas ao questionário
5. Conclusão sobre o prejuízo
(86)
A análise dos dados macroeconómicos mostra que os produtores da União diminuíram significativamente a sua produção e as suas vendas durante o período considerado. Tal coincidiu com uma queda na procura no mercado da União, o que ocasionou um ligeiro aumento na parte de mercado da indústria da União. A utilização da capacidade desceu de 53 %, em 2008 (um nível já baixo), para um nível ainda mais baixo, 30 %, no PI. O emprego também desceu 18 %.
(87)
Ao mesmo tempo, os indicadores microeconómicos pertinentes mostram uma deterioração clara da situação económica dos produtores da União incluídos na amostra. A evolução dos preços, da rendibilidade e do retorno do investimento mostra uma imagem muito negativa, baixando dos níveis saudáveis de 2008 para perdas substanciais no PI. O cash flow também se deteriorou significativamente.
(88)
Tendo em conta o que precede, conclui-se provisoriamente que a indústria da União sofreu um prejuízo importante, na aceção do artigo 3.o, n.o 5, do regulamento de base.
E. NEXO DE CAUSALIDADE
1. Introdução
(89)
Em conformidade com artigo 3.o, n.os 6 e 7, do regulamento de base, a Comissão apurou se as importações objeto de dumping provocaram à indústria da União um prejuízo que possa ser considerado importante. Para além das importações objeto de dumping, foram igualmente examinados outros fatores conhecidos que pudessem ter causado prejuízo à indústria da União no mesmo período, a fim de assegurar que o eventual prejuízo causado por esses outros fatores não fosse atribuído às importações objeto de dumping.
2. Efeito das importações objeto de dumping
(90)
Entre 2008 e o PI, as importações objeto de dumping do produto em causa aumentaram 46 % em termos de volume, tendo o mercado registado uma contração de 40 %, o que resultou num aumento da respetiva parte de mercado de 2 % para 5 %.
(91)
O aumento das importações objeto de dumping do produto em causa proveniente dos países em causa, durante o período considerado, coincidiu com uma tendência descendente de todos os indicadores de prejuízo da indústria da União, à exceção da parte de mercado. A indústria da União perdeu 38 % das suas vendas da União e os seus preços de venda diminuíram 11 %, devido à pressão exercida sobre os preços pelas importações a baixo preço objeto de dumping no mercado da União.
(92)
A subcotação significativa dos preços impediu a indústria da União de repercutir o aumento dos custos de produção, o que resultou em níveis de rendibilidade inferiores e negativos durante o PI.
(93)
Com base no exposto, conclui-se provisoriamente que as importações a baixo preço objeto de dumping provenientes da Rússia e da Turquia estão a causar um importante prejuízo à indústria da União.
3. Efeito de outros fatores
3.1. Importações provenientes de outros países terceiros
(94)
Durante o período considerado, registaram-se importações significativas provenientes de outros países terceiros, incluindo de países sujeitos a medidas anti-dumping. A parte de mercado total das importações provenientes de países que não a Rússia e a Turquia desceu entre 2008 e o PI, de 28 % para 23 %.
(95)
O quadro que se segue mostra a evolução dos volumes de importação, dos preços e das partes de mercado dos países sujeitos a medidas anti-dumping e de outros países terceiros, com base em dados do Eurostat.
Quadro 16
Importações provenientes de outros países
País
2008
2009
2010
PI
Países sujeitos a medidas anti-dumping
Volumes (toneladas)
20 614
13 286
9 721
9 784
Parte de mercado (%)
21 %
24 %
18 %
17 %
Preço médio (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Outros países terceiros
Volumes (toneladas)
6 705
2 844
4 093
3 608
Parte de mercado (%)
7 %
5 %
7 %
6 %
Preço médio (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Total de todos os países terceiros, exceto Rússia e Turquia
Volumes (toneladas)
27 319
16 131
13 814
13 392
Parte de mercado (%)
28 %
29 %
25 %
23 %
Preço médio (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Como indicado no quadro supra, as importações provenientes dos oito países sujeitos a medidas anti-dumping continuam a penetrar no mercado da União, apesar de a sua parte de mercado ter diminuído de 21 %, em 2008, para 17 %, no PI. Os preços médios dessas importações são geralmente inferiores aos das importações objeto de dumping provenientes dos países em causa. O quadro em cima baseia-se em dados do Eurostat e mostra, evidentemente, os preços CIF médios, antes da aplicação de direitos. Contudo, mesmo tendo em consideração o direito anti-dumping, os preços destas importações continuam a ser baixos e comparáveis aos preços das importações russas e turcas, sendo muito inferiores aos preços médios dos produtores da União.
(97)
Reconhece-se, no entanto, que o produto objeto de inquérito possui um número significativo de tipos diferentes e que a comparação dos preços médios globais poderá não ser um indicador significativo. Ao mesmo tempo, considera-se que as medidas anti-dumping atualmente em vigor eliminam o efeito prejudicial dessas importações.
(98)
Em consequência, e atendendo ao facto de a parte de mercado das importações provenientes de países sujeitos a medidas estar a diminuir, conclui-se provisoriamente que qualquer efeito negativo destas importações a baixo preço não é de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes dos países em causa e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
(99)
A parte de mercado das importações provenientes de outros países terceiros declinou ligeiramente durante o período considerado, de 7 %, em 2008, para 6 %, no PI. Os preços médios dessas importações são geralmente superiores aos das importações objeto de dumping provenientes dos países em causa, mas um pouco inferiores aos preços médios dos produtores da União.
(100)
Mesmo que a comparação dos preços médios globais possa não ser considerada como um indicador significativo, devido à variedade dos tipos do produto, atendendo à tendência decrescente dessas importações, conclui-se provisoriamente que qualquer efeito negativo das importações provenientes de outros países terceiros também não é de molde a quebrar o nexo de causalidade entre as importações objeto de dumping provenientes dos países em causa e o prejuízo sofrido pela indústria da União.
3.2. Impacto da contração do mercado e da crise económica
(101)
A crise financeira e económica de 2008/2009 constitui muito provavelmente a razão pela qual se registou uma diminuição no consumo de acessórios para tubos. O consumo baixou mais de 40 % entre 2008 e 2009, tendo-se mantido a esse nível baixo durante todo o resto do período considerado (apesar de ter aumentado ligeiramente no PI). Uma vez que os custos fixos correspondem a 40 % dos custos de fabrico dos produtores da União, a diminuição da procura, das vendas e da produção dão origem a custos de fabrico unitários significativamente mais elevados. Tal tem obviamente um impacto importante na rendibilidade da indústria da União.
(102)
Embora se reconheça que a queda na produção poderá ter tido um impacto na situação da indústria da União, especialmente em 2009 (quando a queda ocorreu realmente), seria razoável supor que a indústria da União poderia normalmente aumentar os seus preços, pelo menos a médio ou longo prazo, e repercutir o aumento do custo nos anos seguintes. Contudo, como evidenciado pela descida dos preços da União, não foi o que se passou, considerando-se que tal não foi possível devido a uma forte subcotação por parte das importações objeto de dumping.
(103)
Atendendo às circunstâncias acima descritas, conclui-se provisoriamente que qualquer efeito negativo da contração da procura não é de molde a quebrar o nexo de causalidade entre o prejuízo sofrido pela indústria da União e as importações objeto de dumping provenientes da Rússia e da Turquia.
4. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(104)
Concluindo, as importações objeto de dumping provenientes da Rússia e da Turquia causaram o importante prejuízo sofrido pela indústria da União.
(105)
Foram igualmente analisados outros fatores suscetíveis de terem causado prejuízo à indústria da União. A este propósito, constatou-se que as importações provenientes de outros países terceiros, incluindo de países sujeitos a medidas anti-dumping e o impacto da contração da procura, embora contribuam eventualmente para o prejuízo, não quebram o nexo de causalidade.
(106)
Com base na análise supra, que distinguiu e separou devidamente as repercussões de todos os fatores conhecidos na situação da indústria da União dos efeitos prejudiciais das importações objeto de dumping, conclui-se provisoriamente que as importações objeto de dumping provenientes dos países em causa provocaram um prejuízo importante à indústria da União, na aceção do artigo 3.o, n.o 6, do regulamento de base.
F. INTERESSE DA UNIÃO
(107)
Em conformidade com o artigo 21.o do regulamento de base, a Comissão examinou se, não obstante as conclusões provisórias sobre o dumping prejudicial, existiam razões imperiosas para concluir que não é do interesse da União adotar medidas neste caso específico. A análise do interesse da União baseou-se na avaliação de todos os interesses envolvidos, incluindo os da indústria da União, dos importadores e dos utilizadores do produto em causa.
1. Interesse da indústria da União
(108)
Espera-se que, se forem instituídas medidas, a baixa dos preços e a perda de parte de mercado sejam atenuadas e que os preços de venda da indústria da União comecem a recuperar, o que resultará numa melhoria significativa da situação financeira da indústria da União.
(109)
Por outro lado, se não forem instituídas medidas anti-dumping, é muito provável que a situação da indústria da União continue a deteriorar-se. Em tal cenário, é de esperar que a indústria da União perdesse parte de mercado, já que não é capaz de seguir os preços de mercado impostos pelas importações objeto de dumping provenientes dos países em causa. Entre os prováveis efeitos, contam-se reduções de custos desnecessárias e o encerramento de unidades de produção na União, o que provocará perdas substanciais de postos de trabalho.
(110)
Atendendo aos fatores supra, conclui-se provisoriamente que a instituição de medidas anti-dumping seria do interesse da indústria da União.
2. Interesse dos importadores independentes na União
(111)
Como acima indicado, apenas dois importadores independentes colaboraram plenamente no presente inquérito, enviando respostas ao questionário. Só uma pequena parte do volume de negócios destes dois importadores estava relacionada com revendas do produto em causa. Em consequência, o impacto das medidas irá provavelmente ser mínimo.
3. Interesse dos utilizadores
(112)
Quatro utilizadores colaboraram no presente processo, enviando respostas ao questionário. Nenhum deles importa o produto em questão dos países em causa e todos indicaram que o impacto das medidas, caso exista, não será significativo.
(113)
Atendendo a que não se deu a conhecer qualquer utilizador que importe dos países em causa, e na ausência de qualquer informação que indique o contrário, pode concluir-se provisoriamente que o impacto das medidas na rendibilidade e na situação económica da indústria utilizadora será bastante limitado.
4. Conclusão sobre o interesse da União
(114)
Pode concluir-se que a instituição de medidas sobre as importações objeto de dumping do produto em causa proveniente da Rússia e da Turquia deverá proporcionar à indústria da União uma oportunidade para melhorar a sua situação, graças a um aumento dos volumes de vendas, dos preços de vendas e dos lucros. Embora se possam registar alguns efeitos negativos, sob a forma de aumentos de custo para alguns importadores, estes serão provavelmente limitados.
(115)
Dois exportadores colaborantes turcos argumentaram que a instituição de medidas contra um pequeno país exportador como a Turquia iria deixar praticamente todo o mercado da União nas mãos de alguns produtores, com o impacto negativo daí decorrente no ambiente concorrencial.
(116)
Note-se, a este respeito, que, por regra, um direito anti-dumping não pretende ser proibitivo e vedar os canais comerciais dos países objeto de inquérito. As medidas pretendem instaurar condições equitativas entre os diferentes intervenientes no mercado. Assinale-se também que existem mais de 20 fabricantes europeus no mercado da União e que as importações provenientes de outros países terceiros são significativas. Consequentemente, não parecem justificar-se quaisquer reservas no que respeita ao ambiente concorrencial no mercado da União.
(117)
À luz do que precede, conclui-se provisoriamente que não há razões imperiosas para não adotar medidas provisórias sobre as importações do produto em causa originário da Rússia e da Turquia.
G. MEDIDAS ANTI-DUMPING PROVISÓRIAS
(118)
Tendo em conta as conclusões sobre o dumping, o prejuízo, o nexo de causalidade e o interesse da União, devem ser instituídas medidas provisórias sobre as importações do produto em causa originário da Rússia e da Turquia, para evitar que as importações objeto de dumping continuem a causar prejuízo à indústria da União.
1. Nível de eliminação do prejuízo
(119)
As medidas provisórias a instituir sobre as importações originárias dos países em causa devem ser instituídas a um nível suficiente para eliminar o dumping, sem exceder o nível do prejuízo causado à indústria da União pelas importações objeto de dumping. Para calcular o montante do direito necessário para eliminar os efeitos prejudiciais do dumping, considera-se que essas medidas deverão permitir à indústria da União cobrir os seus custos de produção e obter um lucro global, antes de impostos, que poderia razoavelmente obter em condições normais de concorrência, ou seja, na ausência de importações objeto de dumping.
(120)
Atendendo a que as margens de subcotação estabelecidas são, em todos os casos, superiores às respetivas margens de dumping, e que a indústria da União sofreu perdas durante o PI, qualquer nível de eliminação do prejuízo calculado seria sempre per se ainda mais elevado. Assim, considerou-se não ser necessário um cálculo pormenorizado dos níveis de prejuízo.
2. Medidas provisórias
(121)
Tendo em conta o que precede, e em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do regulamento de base, considera-se que deve ser instituído um direito anti-dumping provisório sobre as importações do produto em causa originário da Rússia e da Turquia, ao nível das mais baixas margens de dumping e de prejuízo estabelecidas, em conformidade com a regra do direito inferior, que é em todos os casos a margem de dumping.
(122)
Quanto à Rússia, na ausência de colaboração por parte dos produtores-exportadores russos, foi calculada uma margem de dumping a nível nacional como explicado nos considerandos 21 a 31.
(123)
No caso da Turquia, uma vez que se considerou que o nível de colaboração foi relativamente baixo, a margem de dumping residual baseou-se numa metodologia razoável, que conduziu a uma margem que é superior à mais elevada das margens individuais das três empresas colaborantes, como explicado no considerando 49.
(124)
Com base no que precede, as taxas do direito propostas são:
País
Empresa
Direito anti-dumping provisório
Rússia
Todas as empresas
23,8 %
Turquia
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Todas as outras empresas
16,7 %
(125)
As taxas do direito anti-dumping aplicáveis a cada uma das empresas especificadas no presente regulamento foram fixadas com base nas conclusões do presente inquérito. Traduzem, assim, a situação verificada durante o inquérito no tocante a essas empresas. As taxas do direito (contrariamente ao direito a nível nacional aplicável a «Todas as outras empresas») aplicam-se, assim, exclusivamente às importações de produtos originários dos países em causa produzidos por essas empresas e, por conseguinte, pelas entidades jurídicas específicas mencionadas. Os produtos importados fabricados por qualquer outra empresa, cuja firma e endereço não sejam expressamente mencionados na parte dispositiva do presente regulamento, incluindo as entidades ligadas às empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar dessas taxas, e serão sujeitos à taxa do direito aplicável a «todas as outras empresas».
(126)
Qualquer pedido de aplicação destas taxas do direito individual anti-dumping a cada uma das empresas especificadas (por exemplo, na sequência de uma alteração do nome da entidade ou da criação de novas entidades de produção ou de venda) deve ser imediatamente apresentado à Comissão (4) e conter todas as informações pertinentes, em especial sobre uma eventual alteração das atividades da empresa relacionadas com a produção, com as vendas no mercado interno e com as vendas de exportação, que resulta dessa alteração do nome ou dessa alteração das entidades de produção ou de venda. Caso se afigure adequado, o regulamento será alterado em conformidade, mediante a atualização da lista das empresas que beneficiam de taxas do direito individual.
(127)
A fim de assegurar a aplicação adequada do direito anti-dumping, o nível do direito para todas as outras empresas deve ser aplicável não só aos exportadores que não colaboraram no inquérito, mas igualmente aos produtores que não efetuaram qualquer exportação para a União durante o período de inquérito.
H. DISPOSIÇÃO FINAL
(128)
No interesse de uma boa administração, é conveniente estabelecer um prazo dentro do qual as partes interessadas que se deram a conhecer dentro do prazo fixado no aviso de início possam apresentar as suas observações por escrito e solicitar uma audição. Além disso, importa salientar que as conclusões respeitantes à instituição de direitos para efeitos do presente regulamento são provisórias e poderão ter de ser reexaminadas para efeitos da instituição de medidas definitivas,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping provisório sobre as importações de acessórios para tubos (com exceção dos moldados por fundição, flanges e acessórios roscados), de ferro ou aço (exceto de aço inoxidável), cujo maior diâmetro exterior não exceda 609,6 mm, do tipo utilizado para soldar topo a topo ou para outros fins, atualmente classificados nos códigos NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 e ex 7307 99 80 (códigos TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 e 7307998098) e originários da Rússia e da Turquia.
2. A taxa do direito anti-dumping provisório aplicável ao preço líquido, franco-fronteira da União, dos produtos não desalfandegados referidos no n.o 1 e produzidos pelas empresas a seguir enumeradas é a seguinte:
País
Empresa
Direito anti-dumping provisório
Código adicional TARIC
Rússia
Todas as empresas
23,8 %
-
Turquia
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istambul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istambul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istambul
12,1 %
B297
Todas as outras empresas
16,7 %
B999
3. A introdução em livre prática na União do produto referido no n.o 1 fica sujeita à constituição de uma garantia equivalente ao montante do direito provisório.
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
Sem prejuízo do disposto no artigo 20.o do Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, as partes interessadas podem solicitar a divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais o presente regulamento foi adotado, apresentar as suas observações por escrito e solicitar uma audição à Comissão no prazo de um mês a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento.
Em conformidade com o artigo 21.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 1225/2009, as partes interessadas podem apresentar as suas observações sobre a aplicação do presente regulamento no prazo de um mês a partir da data da sua entrada em vigor.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O artigo 1.o do presente regulamento é aplicável por um período de seis meses.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 30 de julho de 2012.