ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. března 2012
ve věci státní podpory č. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Podpůrná opatření ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(oznámeno pod číslem C(2012) 1369)
(Pouze rumunské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/246/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první odstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, jímž Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci státní podpory C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. července 2009 Rumunsko oznámilo dvě podpůrná opatření (dále jen „oznámení“) ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (dále jen „Oltchim“ nebo „společnost“): i) výměna dluhu za kmenové akcie v hodnotě 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR (3)) a ii) státní záruka pokrývající 80 % komerční půjčky v celkové výši 424 milionů EUR. Rumunsko oznámilo tyto dvě státní podpory z důvodu právní jistoty a uvedlo, že nejde o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(2)
Před tímto oznámením, dne 10. dubna 2008, předložila společnost PCC SE (dále jen „PCC“) se sídlem v Duisburgu v Německu, která má nyní menšinový podíl ve společnosti Oltchim představující 18,31 %, oficiální stížnost, podle níž plánovaná výměna dluhu za akcie představuje neslučitelnou státní podporu.
(3)
Komise si po zaregistrování stížnosti vyměnila dopisy a informace s rumunskými úřady, se společností Oltchim a se stěžovatelem a uspořádala jednak několik setkání s rumunskými úřady a se zástupci společnosti Oltchim, a jednak se stěžovatelem.
(4)
Dne 15. září 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně podpůrných opatření (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rumunsko zaslalo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 3. listopadu 2009.
(5)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. prosince 2009 (4). Komise v dopisech ze dne 21. prosince 2009 vyzvala osm společností potenciálně zainteresovaných na tomto řízení jako konkurenty společnosti Oltchim, aby podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.
(6)
Komise obdržela připomínky od pěti třetích stran: v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Vestolit GmbH & Co. KG (dále jen „Vestolit“), v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Ineos ChlorVinyls (dále jen „Ineos“), v dopisech ze dne 27. ledna a ze dne 28. ledna 2010 od dvou společností, které požádaly, aby nebyla sdělena jejich totožnost (dále jen „I. a II. nejmenovaná strana“), a v dopise ze dne 29. ledna 2010 od soukromé osoby (pan Virgil Bestea).
(7)
Tyto připomínky byly sděleny Rumunsku dopisem z 2. března 2010. Rumunsko odpovědělo na připomínky výše uvedených třetích stran dopisem z 8. dubna 2010.
(8)
Šestá třetí strana, investiční fond Firebird Management LLC (dále jen „Firebird“), který v dané době vlastnil 1,328 % akcií společnosti Oltchim, zaslal informace a připomínky prostřednictvím dopisů z 27. května 2010 a 8. července 2010. Připomínky fondu Firebird byly Rumunsku sděleny prostřednictvím dopisů z 25. července 2010 a 27. července 2010.
(9)
Stěžovatel PCC předložil připomínky k této věci v dopisech z 6. května 2010, 18. května 2010, 19. května 2010, 28. května 2010, 13. června 2010, 18. června 2010, 22. července 2010, 6. srpna 2010, 2. září 2010, 18. října 2010, 9. dubna 2011 a 14. dubna 2011. Kromě těchto dopisů zaslala společnost PCC celou řadu materiálů s informacemi týkajícími se dotyčné věci, které v zásadě obsahovaly různé články z tisku a další informace, většinou veřejného charakteru.
(10)
Dále I. a II. nejmenovaná strana (které rovněž zaslaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení a které žádaly, aby nebyla zveřejněna jejich totožnost) zaslaly dodatečné informace 21. září 2010, 22. února 2011, 28. února 2011, 26. července 2011 a 28. října 2011.
(11)
Komise zaslala rumunským úřadům připomínky uvedené v bodech odůvodnění 9 a 10 ve chvíli, kdy obsahovaly nové informace a argumenty a kdy byly relevantní pro dotyčné řízení, a to v dopisech z 25. června 2010, 2. srpna 2010, 9. září 2010, 22. září 2010, 20. října 2010 a 23. listopadu 2011.
(12)
Rumunsko odpovědělo na dodatečně obdržené připomínky v dopisech ze dne 30. července 2010, 2. září 2010, 12. října 2010, 26. října 2010, 23. listopadu 2010 a 7. prosince 2011. Rovněž zaslalo dodatečné informace týkající se věci v dopisech ze dne 29. března 2011, 14. dubna 2011, 27. července 2011, 9. září 2011 a 21. září 2011.
(13)
V důsledku přijetí rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu konalo několik setkání mezi útvary Komise a rumunskými úřady: 30. června 2010, 15. července 2010, 19. května 2011 a 12. září 2011. Útvary Komise se rovněž několikrát setkaly se zástupci stěžovatele PCC.
(14)
Rumunské úřady dopisem ze dne 22. června 2011 stáhly oznámení ze dne 17. července 2009 o státní záruce za půjčku ve výši 424 milionů EUR. Rumunské úřady rovněž Komisi informovaly, že nadále zachovávají oznámení o výměně dluhu za akcie.
(15)
Dne 10. srpna 2011 schválila rumunská vláda memorandum, jímž zástupci Ministerstva hospodářství, obchodu a podnikatelského prostředí, agentury AVAS (5) a společnosti Oltchim byli zmocněni, aby uzavřeli dohodu podle soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, na jejímž základě by společnost uznala úroky vážící se k veřejnému dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007.
(16)
Dopisem ze dne 9. září 2011 rumunské úřady sdělily, že společnost Oltchim a agentura AVAS hodlají uzavřít dříve uvedenou dohodu podle soukromého práva a že AVAS taktéž vymění takto akumulované úroky za akcie, a to společně s hlavním dluhem.
(17)
Dopisem ze dne 21. října 2011 zaslal předseda vlády Rumunska Emil Boc závazný příslib rumunské vlády privatizovat celou společnost Oltchim, včetně celého balíku akcií, který připadne po výměně dluhu státním úřadům. Oznámení o privatizaci mělo být provedeno koncem března 2012 a privatizace ukončena do konce května 2012. Dopisem ze dne 16. února 2012 tento závazek znovu potvrdil nový předseda vlády Rumunska Mihai-Răzvan Ungureanu.
(18)
Rumunsko předložilo dodatečné připomínky a informace v dopisech z 12. října 2011 a 23. prosince 2011.
(19)
Z dopisů zmíněných v bodech odůvodnění 17 a 18 vyplývá, že Rumunsko pozměnilo oznámení opatření č. 1 v tom smyslu, že po převedení dluhu vůči státním úřadům ve výši 538 milionů RON bude následovat privatizace takto vzniklých akcií společnosti Oltchim a že převod musí být posouzen s přihlédnutím k následné privatizaci.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Společnost
(20)
Oltchim je významný rumunský výrobce petrochemických produktů, jako je PVC, hydroxid sodný, chlor, DEHP a polyetherové polyoly. Hlavním výrobkem společnosti je PVC (v současné době tvoří asi 37,5 % z celkové výroby), v roce 2008 (6) s podílem 2,1 % na trhu Unie. Oltchim je s výrobou 78 druhů čtyřiceti základních chemických výrobků jednou z největších petrochemických společností v Rumunsku a v jihovýchodní Evropě. Společnost vyváží přibližně 80 % své výroby jak do Evropy, tak i mimo ni.
(21)
Oltchim je hlavní zaměstnavatel v oblasti průmyslu v rumunském regionu Vâlcea, který využívá pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. K 15. říjnu 2011 byl počet zaměstnanců 3 470 (7). Společnost z důvodu obtížné finanční situace, s níž se v současné době potýká, v prosinci 2011 dočasně propustila 1 000 zaměstnanců a dalších 993 zaměstnanců v lednu 2012 (8).
(22)
Společnost zahájila činnost v roce 1966, v roce 1990 byla reorganizována a v roce 1997 byla kótována na Burze cenných papírů v Bukurešti. Rumunský stát (v současné době prostřednictvím Ministerstva hospodářství) má ve společnosti většinový podíl představující 54,8 % společnosti. Hlavním menšinovým akcionářem je společnost PCC, která je v tomto řízení stěžovatelem, a vlastní také společnost Rokita SA, polského konkurenta společnosti Oltchim, ve které má podíl 18,31 %. Další akcie vlastní Nachbar Services Ltd. (14,02 %), různé fyzické osoby (11,04 %) a další právnické osoby (1,81 %).
II.2. Události předcházející přistoupení Rumunska k EU
II.2.1 Původ veřejného dluhu
(23)
V období 1992-2008 investovala společnost Oltchim celkem asi 371 milionů EUR do modernizace své výrobní linky (z toho 118,8 milionů EUR v období 2007-2008). Pokud jde o některé z těchto investic, společnost Oltchim uzavřela v období 1995-2000 sérii dvanácti komerčních půjček v celkové výši téměř 171 milionů DEM a 60 milionů USD. Půjčky byly kryty státními zárukami vydanými Ministerstvem financí.
(24)
Protože společnost Oltchim nebyla schopna půjčky splácet, banky od listopadu roku 1999 použily státní záruky.
(25)
V letech 1999 až 2002 provedlo Ministerstvo financí platby na základě záruk. Ministerstvo financí si naúčtovalo značně vysoké úroky a smluvní pokuty za částky takto zaplacené za záruky aktivované v letech 1999 až 2002. Ty se pohybovaly od 0,15 % do 0,3 % za den, přesněji řečeno od 54 % do 110 % za rok (9).
(26)
Do června roku 2002 celkový dluh společnosti Oltchim vůči Ministerstvu financí, pocházející ze státních záruk plus příslušných úroků a smluvních pokut, dosáhl 303 milionů RON (přibližně 72 milionů EUR). Tehdy byla uvedená částka převedena z Ministerstva financí na rumunskou agenturu AVAS (10), pověřenou vymáháním veřejných dluhů, a byla konsolidována v USD s cílem zachovat hodnotu dluhu v hyperinflačním prostředí. Výsledná částka činila 91 milionů USD.
(27)
Agentura AVAS neměla podle rumunské legislativy (OUG 51/1998) specifický mandát pro vybírání úroků a smluvních pokut z veřejného dluhu, který měla vymoci od dlužící společnosti.
II.2.2 Převod dluhu v roce 2003
(28)
První pokus o privatizaci společnosti se uskutečnil v roce 2001, kdy agentura AVAS se společností Exall Resources vyjednala a podepsala smlouvu o prodeji státního podílu ve společnosti. K odstoupení od smlouvy o prodeji došlo z důvodu neschopnosti kupujícího splnit platební povinnosti a proto, že kupující nemohl zaručit provedení technologických/environmentálních investic ve společnosti.
(29)
K dalšímu pokusu o privatizaci společnosti Oltchim došlo v říjnu 2003, kdy rumunská privatizační agentura APAPS zveřejnila oznámení o prodeji státního podílu. Potenciální investoři byli informováni, že veřejný dluh bude vyměněn za akcie s cílem zvýšit atraktivitu společnosti pro potenciální investory.
(30)
Přesto byla nabídka na privatizaci na začátku listopadu 2003 zrušena, protože potenciální investor (Rompetrol) a menšinoví akcionáři napadli u rumunských soudů převod dluhu z roku 2003. Navzdory této situaci byl v listopadu 2003 dluh vůči agentuře AVAS ve výši 95 milionů USD (a to převedených 91 milionů USD a dodatečné platby provedené Ministerstvem financí za záruky a převedené agentuře AVAS od června 2002), rovnající se 322 milionům RON, vyměněn za akcie na základě rozhodnutí valné hromady akcionářů společnosti Oltchim (na níž zástupci státu měli většinu hlasů). Tím se státní podíl ve společnosti Oltchim zvýšil z 53,26 % na 95,73 %.
(31)
V listopadu 2005 obchodní soud ve Vâlcea zrušil rozhodnutí valné hromady společnosti Oltchim o převodu dluhu, což zdůvodnil tím, že rozhodnutí bylo přijato, aniž by bylo menšinovým akcionářům umožněno, aby se zúčastnili navýšení kapitálu.
(32)
V červnu 2006 vydala rumunská vláda mimořádné nařízení (11), jímž zmocnila zástupce státu účastnící se valné hromady akcionářů společnosti Oltchim, aby hlasovali proti podání odvolání proti soudnímu rozhodnutí, které zrušilo první převod dluhu, a aby byla přijata nezbytná opatření pro zrušení všech následných aktů. Soudní rozhodnutí o zrušení převodu dluhu se stalo pravomocným v srpnu 2006. Ke skutečnému snížení vlastního kapitálu došlo v listopadu 2007. Dluh vzniklý ze zrušení převodu dluhu byl znovu zaveden do účtů ve své historické hodnotě 95 milionů USD, představujících pak 317 milionů RON.
II.2.3 Další růst dluhu
(33)
Po prvním převodu dluhu na agenturu AVAS v červnu 2002 pokračovalo Ministerstvo financí v období od června 2002 do prosince 2006 v provádění plateb na základě záruk, které byly aktivovány v listopadu 1999. V období 2003-2006, kdy převod dluhu z roku 2003 byl ještě platný, se celková částka dodatečných plateb provedených Ministerstvem financí na základě aktivovaných záruk zvýšila na 191 milionů RON. V rámci provádění dohody o převodu veřejného dluhu, uzavřené v červnu 2002 mezi Ministerstvem financí a agenturou AVAS, převedlo Ministerstvo financí na AVAS i všechny tyto pohledávky v postupných tranších, následujících po platbách uskutečněných na základě záruk. Agentura AVAS konsolidovala tyto pohledávky rovněž v USD a ty v roce 2006 představovaly celkovou částku 60 milionů USD.
(34)
Dne 1. ledna 2007, v den přistoupení Rumunska k Evropské unii, činil celkový dluh společnosti Oltchim vůči agentuře AVAS částku 60 milionů USD (12).
II.3. Události po přistoupení Rumunska k EU
II.3.1 Vývoj dluhu
(35)
Počínaje 1. lednem 2007 byly veškeré platby spojené s externími úvěry prováděny společností Oltchim. Ministerstvo financí již neprovedlo žádnou dodatečnou platbu v souvislosti se státními zárukami.
(36)
V listopadu 2007 bylo 95 milionů USD, tedy odpovídající částka po zrušení převodu dluhu, zavedeno do účetních výkazů společnosti Oltchim a připočteno k 60 milionům USD, spojeným s dodatečnými platbami, čímž vznikl veřejný dluh v celkové výši 155 milionů USD (508 milionů RON). Tento veřejný dluh ve výši 155 milionů USD je veden v účetních výkazech společnosti Oltchim v RON (tedy 508 milionů RON). Tento dluh vyjádřený v USD je od té doby uváděn v účtech společnosti Oltchim v RON a tato částka zůstává v rumunské měně nezměněna, protože v každém dalším výkazním termínu společnost vykazovala v účetní závěrce historickou hodnotu v RON (13), která byla vždy vyšší než hodnota platná v danou chvíli, protože RON během doby posílil vůči USD.
(37)
Výjimkou z obecného pravidla stanoveného zákonem OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27], podle čl. 2 odst. 2 mimořádného nařízení vlády č. 45/2006 (dále jen „OUG 45/2006“), agentura AVAS v roce 2007 u pohledávek společnosti Oltchim, které na ni byly převedeny Ministerstvem financí a které byly předmětem převodu dluhu z roku 2003, požadovala za období 2003-2006 úroky 29,9 milionu RON podle roční úrokové sazby LIBOR (14) na vklady v USD.
(38)
V důsledku toho v listopadu 2007 celková částka, již společnost Oltchim dlužila agentuře AVAS, dosáhla 155 milionů USD (508 milionů RON) plus 29 milionů RON, tedy celkem 538 milionů RON. Toto rozhodnutí bude dále uvádět dluh v RON, protože oznámený převod dluhu je rovněž udáván v RON.
II.3.2 Druhý převod dluhu
(39)
V lednu 2007 schválil rumunský parlament mimořádné nařízení vlády OUG č. 45/2006 prostřednictvím zákona č. 30/2007, který agentuře AVAS povolil zrušit první převod dluhu a zmocnil ji provést druhý převod, tentokrát při dodržení prioritních práv menšinových akcionářů.
(40)
Nicméně druhý pokus o výměnu dluhu za akcie byl napaden novým hlavním menšinovým akcionářem, společností PCC, která se odmítla účastnit této operace.
(41)
Společnost PCC získala podíl ve výši 1,2 % ve společnosti Oltchim, za který zaplatila 7,5 milionu EUR v květnu 2007, přesněji řečeno po datu, kdy nabylo právní moci rozhodnutí státního soudu rušící první převod dluhu, neboť společnost Oltchim ani rumunské úřady se neodvolaly. Poté, co byl převod dluhu na účtech společnosti zrušen, se podíl stěžovatele PCC ve výši 1,2 % stal podílem ve výši 12 % (15).
(42)
V dubnu 2008 podala společnost PCC ke Komisi stížnost, v níž uvedla, že dotyčný převod by představoval neslučitelnou státní podporu [viz výše uvedený bod odůvodnění 2].
(43)
Rumunské úřady se s cílem dodržet ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU rozhodly získat souhlas Komise podle pravidel pro státní podporu ještě před uskutečněním druhého převodu dluhu, a proto opatření oznámily.
II.4. Současná situace společnosti Oltchim
(44)
Rumunské úřady uvádějí, že v roce 2006 po zrušení převodu dluhu z roku 2003 se znovu pokusily zprivatizovat společnost i s dluhem, a to v roce 2006 a v roce 2008. Podle rumunských úřadů žádný investor neměl za takových podmínek zájem o koupi.
(45)
Podle rumunských úřadů se kromě toho společnost od roku 2008 potýká s těmito problémy: i) zastavení dodávek základních surovin od hlavního dodavatele - společnosti Arpechim, ii) negativní dopad na čistou hodnotu aktiv společnosti, který byl způsoben obnovením významného dluhu v listopadu 2007 v důsledku zrušení výměny dluhu za akcie z roku 2003, iii) nedostatečná kapitalizace společnosti způsobená rovněž zrušením převodu dluhu a konečně iv) dopady světové finanční a hospodářské krize.
(46)
V účetním roce 2008 zaznamenala společnost Oltchim provozní ztráty ve výši 71 milionů RON (17 milionů EUR), čistou ztrátu 226 milionů RON (54 milionů EUR) a ztráty celkem dosáhly 1,367 miliardy RON (325 milionů EUR). Po uzavření společnosti Arpechim v listopadu 2008, který byl hlavním dodavatelem ethylenu, byla společnost v provozu jen ze 45 % své kapacity a asi jedna třetina zaměstnanců byla dočasně propuštěna.
(47)
Koncem roku 2008 byly akcie společnosti Oltchim, které v té době vlastnila agentura AVAS, převedeny do portfolia Ministerstva hospodářství.
(48)
V prosinci 2009 zakoupila společnost Oltchim aktiva (zařízení na výrobu ethylenu) svého bývalého dodavatele společnosti Arpechim za cenu [0]-[10] EUR (16) a zaplatila za jeho zásoby/jeho inventář [10]-[20] milionů EUR. Podle rumunských úřadů bylo zakoupení financováno ze zálohových plateb zákazníků. Arpechim obnovil svoji činnost v květnu 2011.
(49)
Ke dni 31. prosince 2009 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za rok 2009 provozní ztráty v hodnotě 26 milionů EUR (109 milionů RON), čistou ztrátu 52,4 milionů EUR (220 milionů RON), ztráty celkem 377 milionů EUR (1,584 miliard RON) a záporný vlastní kapitál v hodnotě 112 milionů EUR (469 milionů RON).
(50)
Ke dni 31. prosince 2010 vykazují finanční výkazy společnosti Oltchim provozní zisk 56 milionů EUR, čistý zisk 32 milionů EUR (220 milionů RON) a ztráty celkem 383 milionů EUR. Kladného provozního výsledku a čistého výsledku bylo dosaženo díky tomu, že aktiva společnosti Arpechim zakoupená za cenu [0]-[10] EUR byla znovu oceněna na [80]-[100] milionů EUR a tento rozdíl byl zaveden do účetnictví jako „zisk z výhodného nákupu“.
(51)
Ke dni 30. června 2011 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za šest měsíců (17) provozní ztrátu ve výši 7,4 milionů EUR a čistou ztrátu 17,4 milionu EUR, ztráty celkem 401 milionů EUR a záporný vlastní kapitál v hodnotě 358 milionů EUR (aniž by byl brán v úvahu dluh vůči agentuře AVAS).
III. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(52)
Dne 15. září 2009 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení ohledně dvou podpůrných opatření ve prospěch společnosti Oltchim, která Rumunsko oznámilo v červenci 2009:
-
opatření č. 1: převod dluhu v celkové výši 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR); a
-
opatření č. 2:„záruky akcionáře“ pokrývající 80 % komerční půjčky ve výši 424 milionů EUR na pokračovaní investic za účelem modernizace (Rumunsko stáhlo oznámení týkající se opatření č. 2, a to dopisem ze dne 22. června 2011).
(53)
Komise vyjádřila pochybnost, zda v rozporu s argumentací Rumunska oznámená opatření neposkytují společnosti neoprávněné výhody a zda se tedy nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(54)
Navíc v rozhodnutí o zahájení řízení bylo označeno jako možná další státní podpora to, že ode dne 1. ledna 2007 stát nepožadoval úrok a/nebo smluvní pokuty v souvislosti s neuhrazeným veřejným dluhem (označeno jako „opatření č. 3“).
(55)
Nakonec Komise vyjádřila pochybnost, zda by opatření mohla být považována za slučitelná se SFEU z hlediska pravidel týkajících se státní podpory, jestliže by se zjistilo, že zahrnují státní podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(56)
Rumunské úřady ve své reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že žádné ze tří opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rumunský stát jednal v souladu s tržními zásadami.
(57)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že oznámená opatření (převod dluhu a záruky akcionáře) by zaručila rentabilitu společnosti Oltchim díky vyřešení problému příliš nízké míry kapitalizace a zabezpečení fondů nezbytných pro realizaci její strategie růstu. Navíc Rumunsko zdůraznilo skutečnost, že je třeba, aby Komise vzala na vědomí dvojí úlohu státu, jako akcionáře i jako věřitele společnosti Oltchim.
(58)
Nakonec Rumunsko uvedlo, že opatření č. 3 není státní podpora, protože chování státu ohledně nevymáhání předcházejícího dluhu se vztahovalo výhradně na plánovaný převod dluhu a pokud jde o tento dluh, rumunské úřady postupovaly důsledně v souladu s tím, co by v podobné situaci učinil jiný provozovatel na trhu.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(59)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 26. ledna 2010 vyjádřila společnost Vestolit své obavy ohledně balíčku státních podpor oznámených Rumunskem v červenci 2009. Společnost Vestolit se považuje za konkurenta společnosti Oltchim, protože obě strany provádějí činnost v oblasti výroby PVC. Podle společnosti Vestolit by žádný soukromý investor nepodpořil investiční program zaměřený výhradně na koupi a modernizaci zastaralého zařízení na výboru ethylenu od společnosti Aperchim.
(60)
Společnost Ineos ve svém dopise ze dne 21. ledna 2010 uvedla, že na základě informací z rozhodnutí o zahájení řízení se společnost Oltchim jevila jako podnik nacházející se v potížích a v důsledku toho bylo nepravděpodobné, že by soukromý investor přijal taková opatření na podporu, která měl v úmyslu přijmout ve prospěch společnosti Oltchim rumunský stát. Společnost Ineos rovněž upozornila, že pro evropský trh s PVC je charakteristická významně vzrůstající kapacita a že v důsledku toho by jakákoliv potenciální podpora poskytnutá některému z aktérů na tomto trhu mohla vést k mu narušení trhu.
(61)
Připomínky předložené fondem Firebird dne 28. května 2010 mají obdobný obsah jako připomínky předložené dříve uvedenými zainteresovanými stranami.
(62)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010 předložil připomínky ve stejném smyslu jako ty, které předložily společnosti Vestolit a Ineos, i další konkurent společnosti Oltchim, a to jako I. nejmenovaná strana. Ta rovněž zdůrazňuje, že provozní podpora nemůže být považována za slučitelnou se SFEU a že v případě společnosti Oltchim zřejmě neexistují jiné důvody pro slučitelnost.
(63)
Dopisem ze dne 27. ledna 2010 uvádí II. nejmenovaná strana, že veškerá opatření na podporu uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou neslučitelnou podporou. II. nejmenovaná strana rovněž tvrdí, že:
(a)
státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly nadále platné i po přistoupení Rumunska k EU, a to až do dne 31. října 2009, a proto by se k nim k datu přistoupení mělo přistupovat jako k novým podporám;
(b)
příčinou potíží, s nimiž se společnost Oltchim potýkala po aktivaci státních záruk v listopadu 1999, byly strukturální problémy společnosti (neefektivní řízení, přijetí nesprávné podnikatelské strategie, neprovedení skutečné a účinné restrukturalizace);
(c)
získání společnosti Arpechim je v rozporu s obchodními zájmy společnosti Oltchim: v budoucnu totiž nepřinese zisk;
(d)
pozdější platby uskutečněné Ministerstvem financí od června 2002 do prosince 2006 na základě aktivovaných státních záruk ukazuje, že společnost Oltchim se nacházela v potížích po celou tuto dobu;
(e)
ve skutečnosti se Rumunsko pokusilo privatizovat tuto společnost pouze jednou, a to v roce 2001, avšak následné „nepodařené“ pokusy o privatizaci z let 2003 a 2006 byly jen strategií s cílem nevymáhat veřejný dluh;
(f)
podnikatelský plán, který stojí u základů balíčku podpor, jak byl oznámen v červenci 2009, nebyl proveditelný, zejména pokud jde o rozbor citlivosti a odhadovanou návratnost investic;
(g)
podporou takto rozsáhlého investičního programu by stát býval zaznamenal významnou ztrátu, protože očekávané výnosy z privatizace společnosti Oltchim by nepokryly náklady na podpůrná opatření;
(h)
vzhledem k tomu, že oznámená opatření představovala státní podporu, Rumunsko mělo pro společnost Oltchim navrhnout plán restrukturalizace, který by umožnil posoudit slučitelnost podpory podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích (18).
(64)
Později, v průběhu řízení, stěžovatel PCC upozornil Komisi, že v červnu 2010 udělila rumunská Agentura pro ochranu životního prostředí společnosti Oltchim pokutu ve výši 14,34 milionu EUR za zpožděné vrácení povolenek na emise CO2 za rok 2009 (19). Podle názoru stěžovatele PCC je nevymáhání pokuty vlastně další státní podporou. Investiční fond Firebird ve svém dopise ze dne 8. července 2010 rovněž nastolil otázku zmíněné pokuty.
(65)
Společnost PCC v říjnu 2010 a v říjnu 2011 rovněž informovala Komisi o tom, že státní podnik dodávající elektrickou energii SC Electrica SA (dále jen „Electrica“) a další státní věřitelé (dodavatel solného a vápencového roztoku Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a dodavatel průmyslové páry SC CET Govora SA) mají v držení významné, nově rozvržené pohledávky vůči společnosti Oltchim.
VI. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(66)
Ve své odpovědi ze dne 8. dubna 2010 na připomínky zúčastněných stran Rumunsko uvádí převážně odkaz na svoje oznámení a předcházející připomínky k zahájení řízení.
(67)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že navzdory tomu, co uvedla jedna z třetích stran, získání a modernizace petrochemických aktiv společnosti Arpechim zahrnuje veškeré nezbytné restrukturalizace a je zásadní pro dlouhou životaschopnost společnosti a že provozování integrované petrochemické platformy Oltchim-Arpechim by mohlo být ziskové.
(68)
Rumunsko také opakuje své argumenty, podle nichž opatření přijatá vůči společnosti Oltchim ohledně vymáhání pohledávky neznamenala pro společnost Oltchim žádnou výhodu. Rumunsko také trvalo na svém záměru privatizovat společnost Oltchim.
VII. STAŽENÍ OZNÁMENÍ O STÁTNÍ ZÁRUCE (OPATŘENÍ Č. 2)
(69)
V souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), dotyčný členský stát může po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vzít zpět své oznámení, a to dříve, než Komise rozhodne o charakteru navrhovaného opatření jako podpory. V takovém případě ukončí Komise příslušné řízení rozhodnutím o bezpředmětnosti řízení.
(70)
Rumunské úřady vzaly zpět oznámení o státní záruce (která pokrývá 80 % půjčky do výše 424 milionů EUR). V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení prováděné Komisí u 2. opatření stalo bezpředmětným.
VIII. POZICE RUMUNSKA PO STAŽENÍ OPATŘENÍ Č. 2
VIII.1. Úprava opatření č. 1 - záměr Rumunska provést privatizaci
(71)
V únoru 2011 bylo požadováno vytvoření společného preventivního programu finanční pomoci EU/Mezinárodního měnového fondu (dále jen „MMF“) s cílem podpořit zahájení ekonomického růstu v Rumunsku s důrazem na strukturální reformy a zároveň na zlepšení fiskální udržitelnosti a konsolidaci finanční stability. V květnu 2011 přijala Rada rozhodnutí (21) poskytnout Rumunsku preventivní střednědobou finanční pomoc ve výši 1,4 miliardy EUR. V březnu 2011 MMF schválilo pro Rumunsko novou preventivní stand-by dohodu (22). Podle této dohody poskytne MMF Rumunsku na další dva roky finanční pomoc v hodnotě 3 090,6 miliardy DST (3,5 miliardy EUR). Toto financování je podmíněno splněním celé řady cílů zaměřených na snížení rozpočtového deficitu, které jsou uvedeny v dopise o záměru předaném rumunskými úřady a zapsány v technickém memorandu o porozumění („TMP“). Cíle TMP mimo jiné zahrnují snížení váznoucích plateb a ztrát státních podniků. V dopise o záměru a v TMP ze dne 2. prosince 2011 (23) se Rumunsko zavázalo oznámit nabídku na privatizaci společnosti Oltchim do konce dubna 2012.
(72)
K tomu dochází po celé řadě veřejných prohlášení, která vydaly rumunské úřady během roku 2011 a která se týkala záměru rumunské vlády privatizovat společnost Oltchim.
(73)
Rumunsko také oznámilo Komisi svůj závazek privatizovat společnost Oltchim. Přesněji řečeno, v dopise ze dne 21. října 2011, zaslaném místopředsedovi J. Almuniovi, předseda vlády Rumunska Emil Boc prohlásil, že se Rumunsko zavazuje zprivatizovat celou společnost Oltchim (včetně balíku akcií, které jsou předmětem převodu dluhu) do května 2012. Po jmenování nové rumunské vlády dne 9. února 2012 nový předseda vlády Mihai-Răzvan Ungureanu potvrdil tento závazek v dopise ze dne 16. února 2012.
(74)
Rumunsko vzhledem k rozpočtovým úsporám, s nimiž se potýká, již nemá v úmyslu zůstat vlastníkem společnosti Oltchim a financovat potřebné investice prostřednictvím státních záruk; chce prodat akcie společnosti Oltchim, které vlastní.
VIII.2. Vývoj u opatření č. 3 - dohoda o úrocích
(75)
Dopisem ze dne 9. září 2011 informovaly rumunské úřady Komisi, že ode dne 1. ledna 2007 mají v úmyslu požadovat od agentury AVAS úroky z dluhu představujícího 538 milionů RON. Rumunsko rovněž vysvětlilo, že to bude konkrétně uvedeno ve smlouvě-dohodě uzavřené mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, jejímž prostřednictvím společnost odsouhlasí dlužné úroky. V témže dopise rumunské úřady upřesnily, že takto akumulované úroky budou rovněž vyměněny za akcie spolu s hlavní částí veřejného dluhu, tak jak bylo oznámeno v rámci opatření č. 1.
(76)
Dopisem ze dne 23. prosince 2011 rozeslaly rumunské úřady kopii dohody uzavřené dne 22. prosince 2011 v rámci soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, kterou společnost uznala úroky z veřejného dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, představující celkem 511 milionů RON. Rumunské úřady vysvětlily, že úroky byly vypočítány ze složeného základu, přičemž pro relevantní období byla jako implicitní úroková sazba použita nejvyšší hodnota z úrokových sazeb používaná komerčními bankami u půjček, které byly společnosti skutečně poskytnuty ode dne 1. ledna 2007, a referenční a diskontní sazby používané Komisí. Výsledkem tohoto přístupu jsou následující použité úrokové sazby a následující akumulované úroky z dluhu vůči agentuře AVAS:
Tabulka č. 1
Rozvržení úroků stanovených agenturou AVAS pro období 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Použitá úroková sazba
1.1 - 30.6 - 11,17 %
1.7 - 31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Hodnota úroku (zaokrouhleno na miliony RON)
58
87
129
114
123
Celkem úroky dluhu vůči agentuře AVAS počínaje rokem 2007: 511 milionů RON
(77)
V téže korespondenci rumunské úřady rovněž informovaly, že s cílem dodržet kalendář navržený pro privatizaci, budou zahájeny přípravy pro provedení převodu dluhu vůči agentuře AVAS, který představuje 538 milionů RON, plus příslušné akumulované úroky.
VIII.3. Argumenty předložené Rumunskem s ohledem na zamýšlenou privatizaci
(78)
Jak bylo vysvětleno výše, rumunské úřady stáhly opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl). Rumunské úřady po stažení oznámení týkajícího se státní záruky tvrdily, že současné opatření č. 1, tedy výměna dluhu ve výši 538 milionů RON vůči agentuře AVAS za akcie a zároveň úroků z dluhu vůči agentuře AVAS akumulovaných ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, které představují dodatečnou částku ve výši 511 milionů RON, není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Rumunsko se domnívá, že toto opatření je slučitelné se společným trhem a jako takové neposkytuje výhodu pro společnost Oltchim. Přesněji řečeno, rumunské úřady se domnívají, že pro agenturu AVAS jako věřitele bude výhodnější výměna celého dluhu za akcie a rychlý prodej celého balíku akcií společnosti, v porovnání s vymáháním dluhu, protože tržní hodnota balíku akcií společnosti v držení agentury AVAS, vzniknuvšího převodem dluhu, je vyšší než částka, kterou by agentura AVAS získala při likvidaci společnosti.
(79)
Rumunsko předložilo konzultační zprávu vypracovanou společností Raiffeisen Capital & Investment SA (dále jen „konzultační zpráva“) s cílem ukázat, že nejlepší strategií státu pro získání nejvyššího zisku je realizovat výměnu dluhu za akcie a následně rychle prodat kombinované balíky akcií.
(80)
Konzultační zpráva jednak provádí analýzu hodnoty pohledávky agentury AVAS v případě likvidace a jednak její hodnotu v případě převodu dluhu s následnou privatizací.
(81)
Likvidační scénář je hodnocen na základě dvou likvidačních zpráv (předlikvidační zpráva z února 2011 vypracovaná společností Raiffeisen a likvidační zpráva z března 2011 vypracovaná nezávislým konzultantem Romcontrol SA București). Výnos státu v případě převodu dluhu s následnou privatizací byly oceněny metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků. (V níže uvedeném oddíle IX.3.2 je podrobný popis použité metodiky a výsledky hodnocení, jakož i jejich analýza provedená Komisí.)
(82)
Závěr zprávy uvádí, že výměnou celého dluhu za akcie by byl privatizační proces společnosti snazší a rychlejší a že pro agenturu AVAS by finanční výsledek tohoto řešení byl lepší než při likvidaci.
IX. HODNOCENÍ
IX.1. Obecné aspekty
(83)
Komise za účelem stanovení, zda jsou analyzovaná opatření státní podporou, musí vyhodnotit, zda splňují souhrnné podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle tohoto ustanovení „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(84)
Komise upozorňuje, že vhledem ke stažení oznámení týkajícího se opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl) se níže uvedené posouzení vztahuje pouze na opatření č. 1 a č. 3. S ohledem na to, že Rumunsko propojilo výměnu dluhu za akcie s privatizací společnosti Oltchim, opatření č. 1 bylo pozměněno. Opatření se dále posuzuje tak, že se vychází z předpokladu, že balík akcií, který bude mít agentura AVAS v držení po provedení převodu, bude okamžitě prodán soukromému investorovi v rámci spravedlivého, otevřeného a transparentního prodeje, jehož cílem je získat maximální výnos pro agenturu AVAS.
(85)
Komise navíc soudí, že otázka, zda věřitel AVAS tím, jak přistupoval k dluhu po 1. lednu 2007, neposkytl společnosti Oltchim jí nepříslušející výhodu, musí být posouzena v souvislosti s mimořádným nařízením vlády OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27] a se zákonem č. 30/2007, podle nichž byla agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu; rovněž je třeba vzít v úvahu předání oznámení o převodu dluhu Komisi, uvedeného v rozhodnutí o zahájení řízení pod opatřením č. 1, a úpravu opatření č. 1 provedenou v důsledku pochybností vyjádřených Komisí a v důsledku omezení vyplývajících z programu EU-MMF.
(86)
Navíc Komise podotýká, že záměr zprivatizovat celou společnost do konce května 2012, jak to rumunské úřady oznámily ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a předseda vlády Ungureanu potvrdil v dopise ze dne 16. února 2012, je považován za součást opatření č. 1.
(87)
Pokud jde jednak o pokutu v oblasti ochrany životního prostředí a jednak o vymahatelné dluhy společnosti vůči obchodním společnostem Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a SC CET Govora SA, Komise podotýká, že tato předpokládaná opatření nebyla součástí rozhodnutí o zahájení řízení, takže nemohou být součástí tohoto rozhodnutí. Komise bude ve vhodné době informovat stěžovatele o budoucích akcích, které se uskuteční v souvislosti s příslušnými tvrzeními podle čl. 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.
IX.2. Kompetence Komise před přistoupením
(88)
Jak bylo poukázáno ve výše uvedeném V. oddíle, druhá nejmenovaná strana tvrdila, že některé státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly v platnosti i po přistoupení Rumunska k EU, a to do dne 31. října 2009, a že by proto měly být po přistoupení považovány za nové podpory. Komise proto musí posoudit platnost tohoto argumentu a důsledky, které by mohl mít pro posouzení oznámeného opatření.
(89)
Čl. 107 odst. 1 SFEU se obecně používá až ode dne přistoupení. Výjimkou z tohoto pravidla jsou opatření, která byla implementována před přistoupením a která jsou použitelná i po něm. Podle smlouvy o přistoupení Rumunska k Evropské Unii z roku 2005 (24), se opatření implementovaná v Rumunsku před datem jeho přistoupení a stále použitelná i po tomto datu (1. ledna 2007), která by mohla být státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a která nespadají do kategorie existující podpory ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (25), pro účely čl. 108 odst. 3 SFEU považují ode dne přistoupení za potenciální novou podporu.
(90)
V bodě 2.1. ve druhém odstavci přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005 (26) a v článku 22 téhož přístupového dokumentu se stanoví, že „všechna opatření stále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nesplňují výše uvedené podmínky, se pro účely čl. 88 odst. 3 Smlouvy EU považují za nové podpory“.
(91)
Výše uvedené ustanovení se tedy vztahuje na opatření implementovaná před dnem přistoupení (1. ledna 2007), která jsou použitelná po tomto datu. Podle definice uvedené v celé řadě rozhodnutí Komise (27), se pojem „použitelná po dni přistoupení“ vztahuje na individuální schémata a opatření, která nejsou časově omezená nebo v jejichž případě není odpovědnost státu přesně vymezena; jinými slovy jde o případy, kdy výklad státu ke dni přistoupení není stále přesně znám. Vzhledem k výše uvedeným důvodům je nutné určit, zda státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly „použitelné po dni přistoupení“ ve smyslu výše uvedené rozhodovací praxe. Za tím účelem je třeba prověřit, zda státní záruka byla časově omezena a zda přesný výklad státu byl znám před dnem přistoupení.
(92)
Po prozkoumání podmínek, za nichž byly předmětné státní záruky vydány, Komise zjistila, že tyto záruky představovaly jedinečná, oddělená a individuální opatření, jejichž prostřednictvím stát podpořil společnost, aby získala půjčky na stanovené částky a stanovenou dobu. Datum, do kterého byly tyto záruky platné, bylo stanoveno při jejich poskytnutí, neboť jejich platnost se předpokládala do vypršení splatnosti podřízených půjček, což je v podřízených půjčkách přesně definováno. Tato doba platnosti nebyla později změněna. Platnost záruk po přistoupení tedy byla skutečně časově omezená a byla stanovená v datu předcházejícím přistoupení, a to ve chvíli uzavření smlouvy o půjčce. Tudíž Komise musí vzít na zřetel, že u první situace, kdy je opatření ode dne přistoupení považováno jako „nová podpora“ vzhledem k jeho časovému neomezení v den přistoupení, nejsou v daném případě pro to splněny podmínky.
(93)
Za druhé, maximální odpovědnost státu byla omezena ve chvíli poskytnutí záruk vzhledem k tomu, že tyto záruky pokrývají pouze specifickou půjčku, pro kterou jsou poskytovány. Takže existuje závěr, že nebyly splněny podmínky pro druhou situaci „použitelnosti po přistoupení“, a sice neznámý výklad státu počínaje dnem přistoupení.
(94)
Navíc Komise rovněž uvádí, že k aktivaci státních záruk došlo před dnem přistoupení. Ode dne jejich aktivace byla zapojena odpovědnost státu za vrácení zbylé částky půjček získaných za pomoci záruk a stát vlastně převzal závazky společnosti za splacení předmětných půjček a stal se tak věřitelem společnosti Oltchim k částkám placeným za záruky. Jak je poukázáno ve výše uvedeném oddíle II.2, platby za aktivované záruky byly prováděny do roku 2006. Ode dne přistoupení už tyto platby nebyly prováděny, protože společnost Oltchim byla schopna zaplatit doposud nesplacenou část půjček.
(95)
Díky tomu je nasnadě závěr, že státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 nemohou být zařazeny do kategorie nových podpor ve smyslu bodu 2.1 druhého odstavce přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005.
IX.3. Existence podpory: výhoda
IX.3.1 Test soukromého věřitele
(96)
Pokud jde o oznámené opatření spočívající ve výměně veřejného dluhu za akcie v hodnotě 1 049 milionů RON za účelem rychlého prodeje celého takto vzniklého balíku veřejných akcií (do konce května 2012), je Rumunsko toho názoru, že takové opatření neposkytuje podniku žádnou nepříslušející výhodu, protože kterýkoliv soukromý věřitel nacházející se v obdobné situaci jako je situace veřejného věřitele AVAS, by zvolil tuto metodu pro vymáhání dluhu a dal by jí přednost před likvidací společnosti, která je pro veřejného věřitele finančně méně výhodná.
(97)
Za účelem stanovit, zda oznámené opatření poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, by Komise musela posoudit, zda agentura AVAS jako veřejný věřitel vynaložila při vymáhání veřejného dluhu stejné úsilí jako soukromý věřitel snažící se získat zpět co největší část dluhu (28). Tento pohled bere v úvahu, že v důsledku převodu veřejného dluhu na agenturu AVAS je splácení dluhu sledováno institucí, která má stejné vztahy se společností, jako jsou vztahy existující mezi věřitelem a jeho dlužníkem. Při posuzování se samozřejmě bere v úvahu, že Ministerstvo hospodářství je veřejným akcionářem společnosti Oltchim, ale i to, že veřejný akcionář nehraje žádnou úlohu při splácení veřejného dluhu, který náleží věřiteli AVAS. Komise však uvádí, že účinky, které má převod dluhu s následnou privatizací pro současného akcionáře, tedy Ministerstvo hospodářství, musí být rovněž posouzeny, tak aby bylo možné stanovit, zda návrh na převod dluhu s následnou privatizací je pro stát lepším finančním řešením než úplná likvidace společnosti.
IX.3.2 Splácení veřejného dluhu - posouzení opatření č. 3
(98)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že dodatečný prvek státní podpory by mohl mít původ v tom, že stát nepožadoval žádný úrok a/nebo žádnou smluvní pokutu za zpoždění u nesplaceného veřejného dluhu společnosti Oltchim po přistoupení Rumunska k EU. Tento dluh vznikl z aktivace státních záruk [viz výše uvedený popis bodů odůvodnění 23-27 a výše uvedené posouzení státních záruk v bodech odůvodnění 88-95]. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise domnívala, že nevybírání úroku nebo nevymáhání veřejného dluhu poskytly společnosti Oltchim výhodu vzhledem k tomu, že tato společnost měla bezplatně k dispozici kapitál.
(99)
Pro stanovení, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel v případě nesplaceného dluhu vzniklého z aktivace státních záruk, je třeba posoudit chování rumunského státu v období od roku 2007 až do současné doby na základě informací, které měly k dispozici rumunské úřady v příslušných okamžicích.
(100)
Komise především uvádí, že rozhodnutí neúčtovat úroky a poplatky od roku 2007 až do pozměněného oznámení opatření č. 1 vyplývá z nařízení OUG 51/1998 [viz bod odůvodnění (27)]. Rovněž je třeba vzít v úvahu zákon č. 30/2007, podle něhož je agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu. Tehdy bylo záměrem rumunských úřadů, aby činnost společnosti Oltchim pokračovala, a spíše plánovaly nové investice než likvidaci společnosti.
(101)
Takže Komise musí především určit, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel, když v roce 2007 rozhodlo, že bude provedena výměna dluhu za akcie, místo aby sledovalo splácení dluhu a/nebo likvidaci podniku. V tomto směru Komise uvádí, že Rumunsko použilo strategii výměny dluhu za akcie s cílem pokračování činnosti společnosti Oltchim, a to od prvního (nezdařilého) pokusu v roce 2003. Chování rumunských úřadů v tomto směru tedy bylo odpovídající jejich předcházejícímu chování. Z reakcí společného trhu na předcházející pokusy o privatizaci a ze stížností podaných menšinovými akcionáři vyplývá závěr, že trh věřil v zásadní životaschopnost ekonomických aktivit společnosti Oltchim.
(102)
Komise navíc uvádí, že Rumunsko mělo pro společnost Oltchim i podnikatelský plán (29), což ukazovalo, že tento podnik je životaschopný.
(103)
Komise vzhledem k těmto prvkům soudí, že rozhodnutí Rumunska (jako věřitele) uskutečnit výměnu dluhu za akcie a přijmout v tom smyslu zákon, v němž nebudou stanoveny úroky a smluvní pokuty pro nesplacený dluh, protože tento dluh měl být za všech okolností vyměněn za akcie, nebylo odůvodněné rozhodnutí.
(104)
Tuto analýzu nezpochybňuje ani to, že se Rumunsko před provedením převodu dluhu na akcie pokusilo získat schválení státní podpory. Tímto krokem Rumunsko pouze splnilo své povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k potížím, jež předtím Rumunsko mělo s menšinovými akcionáři a které mělo i nadále při provádění zákona č. 30/2007, bylo zcela logické, že se snažilo od Komise získat potvrzení, že plánovaná operace není státní podporou.
(105)
I když došlo k posouzení státní podpory a k naplnění povinnosti zachovat status-quo, převod dluhu na akcie byl nakonec odložen o pět let. V tomto směru Komise v prvé řadě uvádí, že do poloviny roku 2011 mělo Rumunsko pevný záměr uskutečnit v případě společnosti Oltchim rozsáhlou investiční strategii, která byla analyzována v několika odborných posudcích expertů (30). Bývalo by bylo v rozporu se státní strategií spočívající v nových investicích prováděných za účelem znovudosažení rentability společnosti a zvýšení její hodnoty za předpokladu uskutečnění privatizace ve střednědobém či dlouhodobém horizontu, požadovat zároveň úroky z veřejného dluhu.
(106)
Rumunsko v důsledku pochybností vyjádřených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s rozsáhlou investiční strategií a zejména v důsledku problémů s rozpočtem a programem EU-MMF změnilo v roce 2011 strategii a rozhodlo se privatizovat společnost hned po výměně dluhu za akcie. Vzhledem k tomu opustilo původní plány na provedení dalších investic v hodnotě 424 milionů EUR ještě před privatizací.
(107)
V těchto nových souvislostech se vymáhání úroků z dluhu stalo ze strany státu správnou strategií s cílem získat zpět co nejvyšší částku z dluhu.
(108)
Jak bylo zdůrazněno u výše uvedených bodů odůvodnění 75-77, u veřejného dluhu byly na základě dohody uzavřené podle soukromého práva v prosinci 2011 mezi společností Oltchim a agenturou AVAS požadovány další složené úroky za období ode dne 1. ledna 2007. Zejména úrokové sazby použité v případě veřejného dluhu odpovídaly nejvyšším hodnotám referenční úrokové sazby Komise, relevantní pro jednotlivá období, a úrokovým sazbám používaným pro soukromé půjčky společnosti ve stejném období, jež mohou být považovány za odpovídající.
(109)
Na základě výše uvedených skutečností došla Komise k závěru, že společnost Oltchim nezískala výhodu ze způsobu, kterým se státní úřady po přistoupení snažily dosáhnout splacení veřejného dluhu, který měl být vyměněn za akcie.
IX.3.2 Převod dluhu - opatření č. 1
(110)
Komise musí rovněž posoudit, zda opatření č. 1 spočívající [po provedení změny oznámení - viz výše uvedené body odůvodnění 14-16, 69-70 a 75-77] ve výměně veřejného dluhu za akcie v celkové hodnotě 1 049 milionů RON, po které má následovat rychlý prodej celého takto vzniklého balíku akcií v držení státu (privatizace), poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu. Celý veřejný dluh, který má být vyměněn za akcie, zahrnuje hlavní veřejnou pohledávku v držení privatizační agentury AVAS v hodnotě 538 milionů RON a úroky z pohledávky v držení agentury AVAS, akumulované za období 1. ledna 2007 - 31. prosince 2011, v hodnotě 511 milionů RON.
(111)
Pro posouzení, zda navržené opatření převodu dluhu přináší společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, je třeba stanovit, zda je převod dluhu skutečně tím nejlepším mechanismem, jak získat zpět co nejvyšší částku z veřejného dluhu, jak tvrdí Rumunsko. V praxi to znamená, že Komise musí stanovit, zda by hypotetický soukromý věřitel nacházející se ve srovnatelné situaci se situací privatizační agentury AVAS, která je věřitelem společnosti Oltchim, skutečně z různých možných řešení zvolil tento mechanismus pro získání splacení dluhu, a to s přihlédnutím k tomu, že dlužník se potýká s velkými finančními potížemi. I když Ministerstvo hospodářství, současný akcionář společnosti Oltchim, nehraje žádnou úlohu při vymáhání veřejného dluhu, v dále uvedené analýze jsou brány v úvahu i výsledky dvou možných scénářů pro veřejného akcionáře.
(112)
Rumunsko uvádí, že vzhledem k současné situaci společnosti (závažná podkapitalizace a nadměrné zadlužení) jediná realistická řešení, která by zvolil soukromý věřitel v situaci srovnatelné se situací veřejného věřitele AVAS, by spočívala buď v i) likvidaci společnosti anebo v ii) převodu dluhu na akcie s následným prodejem celého balíku akcií společnosti nacházejícího se v držení státu. Kterýkoliv soukromý věřitel, který by si měl vybrat z těchto možností, by se rozhodl pro tu, která zajistí navrácení co nejvyšší částky z nezaplaceného dluhu. Jinými slovy, věřitel by se rozhodl pro variantu „převod dluhů s následnou privatizací“, jestliže předpokládaná částka, kterou by bylo možné získat z privatizace, by byla vyšší než částka, která by mohla být získána při likvidaci.
(113)
S cílem ukázat, že převod dluhu s následným prodejem takto vzniklých akcií přinese věřiteli vyšší příjmy než likvidace, předložilo Rumunsko zprávu vypracovanou nezávislým konzultantem (viz výše uvedené body odůvodnění 78-82), v níž jsou porovnávány částky získané věřitelem v obou scénářích, tedy z převodu dluhů s následnou privatizací a z likvidace.
(114)
Komise tuto zprávu podrobně posoudila, aby prověřila, zda předložené výsledky zůstanou nezměněny po provedení analýzy a zda analýza skutečně prokáže, že výměnou držené pohledávky za akcie se agentura AVAS chová jako soukromý věřitel. Komise po provedení analýzy zprávy zjistila následující:
(115)
Hodnota pohledávky agentury AVAS v případě likvidace: Scénář likvidace je posuzován na základě zprávy vypracované společností Raiffeisen před likvidací v únoru 2011 a zprávy o likvidaci z března 2011, kterou vypracoval nezávislý konzultant Romcontrol SA București.
(116)
Podle rumunské legislativy jsou obchodní společnosti, v nichž má stát podíl alespoň 50 % + 1 akcií, likvidovány v rámci tzv. „zvláštního řízení dobrovolné likvidace“, jak je uvedeno v nařízení vlády č. 88/1997, v rozhodnutí vlády č. 577/2002 a v zákoně č. 137/2002. V rámci zvláštního řízení dobrovolné likvidace je částka získaná likvidátorem z prodeje aktiv společnosti použita na zaplacení vymahatelných dluhů společnosti v preferenčním pořadí stanoveném v zákoně č. 85/2006 (rumunský insolvenční zákon). Příjmy získané likvidací musí být tedy použity na zaplacení dluhů v následujícím preferenčním pořadí: 1) náklady na likvidaci; 2) mzdové pohledávky; 3) přednostní pohledávky (dluhy s ručením zástavou, hypotékou a dalšími speciálními výhodami); 4) rozpočtový dluh (daně a další daňové povinnosti); 5) dluhy vůči Ministerstvu financí za aktivované státní záruky; 6) pohledávky z veřejných půjček; 7) běžné pohledávky (nezajištěné); 8) akcionáři. V tomto případě by se agentura AVAS zařadila do třetí kategorie věřitelů (přednostní věřitelé), ale až za několika přednostními (soukromými) věřiteli společnosti Oltchim, protože veřejný dluh byl garantován pouze částečně.
(117)
Konzultační firma Romcontrol odhadla likvidační hodnotu aktiv podniku Oltchim ke dni 15. prosinci 2010 na základě metody očištěných aktiv, u nichž se bere v úvahu omezená doba držení aktiv na trhu za účelem jejich prodeje (31).
(118)
Konzultační firma Raiffeisen na základě výsledků likvidační hodnoty aktiv oceněných firmou Romcontrol odhadla výsledky pro věřitele AVAS a pro stát jako akcionáře tak, že vzala v úvahu dluhy společnosti k 31. prosinci 2010 a její předběžné finanční výkazy k témuž datu („likvidační studie z února 2011, vypracovaná konzultační firmou Raiffeisen“). V této studii se odhaduje, že příjmy, které by bylo možné získat z prodeje aktiv společnosti Oltchim, by umožnily získat přibližně [20]-[30]% ze všech dluhů společnosti. Věřitel AVAS jako částečně zajištěný věřitel by získal přibližně [80]-[100] milionů RON (představujících [10]-[30] % z celé pohledávky ve výši 538 milionů RON). Vzhledem k zápornému rozdílu mezi příjmy z likvidace a dluhy společnosti by stát jako akcionář nedostal nic.
(119)
V říjnu 2011 konzultační firma Raiffeisen aktualizovala odhady obsažené v likvidační studii z února 2011, aby vzala v úvahu finanční údaje společnosti k 30. červnu 2011 a aby zahrnula úroky účtované od ledna 2007.
(120)
Podle těchto aktualizovaných odhadů by agentura AVAS jako částečně zaručený věřitel společnosti Oltchim získala [100]-[120] milionů RON z celé své pohledávky vůči společnosti (což představuje [10]-[20] % (32) z celé pohledávky, tedy hlavní pohledávka v hodnotě 538 milionů RON plus úroky). Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář by ani tentokrát nezískalo nic. Částka, kterou by měla získat agentura AVAS, byla pak aktualizována (33) k 30. červnu 2011. Agentura AVAS by tedy v případě likvidace společnosti získala [10]-[40] milionů EUR.
Tabulka č. 2
Inkasování pohledávky v držení státu v případě likvidace
Pohledávka
(v mil. EUR)
Příjmy celkem
(v mil. EUR)
Příjmy ČSH při 10,7 %
(v mil. EUR)
AVAS (věřitel)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministerstvo hospodářství (akcionář)
podíl
[0]-[10]
[0]-[10]
Stát celkem
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Tato částka se pak porovnává s příjmy, které jsou odhadovány v případě převodu pohledávky v držení agentury AVAS na akcie a následné privatizace společnosti.
(122)
Hodnota pohledávky v držení agentury AVAS v případě převodu dluhu s následnou privatizací: ve zprávě byly příjmy, které by mohl získat stát v případě převodu dluhu s následnou privatizací, odhadnuty metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků.
(123)
Pokud jde o použití této metody, Komise uvádí, že v zásadě existuje více metod pro ocenění hodnoty akcií podniku.
(124)
Jednou z často používaných metod je metoda násobku EBITDA („zisk před započtením úroků, daní a odpisů“). To umožňuje ocenění hodnoty vlastního kapitálu podniku za rok X pomocí vynásobení EBITDA z roku X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(125)
Jiná metoda spočívá v analýze aktualizovaných toků peněžních prostředků. Disponibilní nominální toky peněžních prostředků podniku pro následující roky jsou aktualizovány na průměrnou váženou cenu kapitálu (34) a čistý dluh se odečte od získané hodnoty.
(126)
Třetí metoda je metoda vynásobení obratu. Ta umožní ocenit hodnotu vlastního kapitálu podniku pro rok X pomocí vynásobení obratu za rok X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(127)
Všechny tyto metody (budoucí hodnota EBITDA, tok peněžitých prostředků nebo obrat) používají odhadované hodnoty. V daném případě nemůže být žádná metoda ocenění, zakládající se na odhadovaných hodnotách v určité oblasti podnikání, použita soudným způsobem. Vzhledem k tomu, že se předpokládá okamžitá privatizace společnosti, pouze nový vlastník bude schopen stanovit budoucí podnikatelskou strategii podniku a v důsledku toho nejsou k dispozici relevantní výhledy z podnikatelského plánu, nezbytné pro tyto metody, a ani nemohou být předvídány (35). Protože nový vlastník bude muset provést významné investice, nemohou být pro vypracování výhledů použity ani historické výsledky společnosti.
(128)
Za těchto podmínek Komise soudí, že jediné dvě metody, které jsou k dispozici pro odhad hodnoty kombinovaných akcií v držení rumunského státu, přesněji řečeno v držení agentury AVAS a Ministerstva hospodářství, jsou tržní kapitalizace a hodnota podniku. Je třeba zdůraznit, že hodnota podniku zahrnuje i parametry používané pro tržní kapitalizaci.
(129)
Tržní kapitalizace je definována jako cena akcií znásobená počtem akcií v oběhu a představuje celkovou hodnotu akcií podniku, které jsou v oběhu. Tento systém výpočtu představuje veřejný konsensus, pokud jde o hodnotu vlastního kapitálu určité společnosti, a mohl by být použit jako náhražka veřejného mínění v případě čisté hodnoty určité společnosti.
(130)
Tržní kapitalizace společnosti Oltchim byla vypočítána na základě cen jejích akcií zaznamenaných na Burze cenných papírů v Bukurešti (36) po dobu 44 měsíců (2008 - srpen 2011). Tento interval je dostatečně rozsáhlý, aby byl relevantní, a tržní kapitalizace za dané období je rovněž dobrým ukazatelem toho, kolik je trh ochoten za společnost zaplatit.
(131)
V této souvislosti Komise považuje za pozitivní, že v nedávném období, mezi květnem a srpnem 2011, byla cena akcií vždy vyšší než jejich průměrná cena za 44 měsíců. Přesně řečeno, zatímco vyvážený průměr za 44 měsíců je 0,53 RON za akcii, cena jedné akcie v červenci 2011 dosáhla dokonce 2,05 RON (37). Údaje používané pro stanovení tržní hodnoty lze proto považovat za konzervativní.
(132)
Navíc pokud jde o vývoj ceny akcií počínaje zářím 2011 (poslední sada údajů použitých ve studii, kterou vypracovala konzultační firma Raiffeisen), Komise považuje za pozitivní, že v nedávné minulosti (od poloviny října 2011) ceny akcií významně vzrostly a držely se na hodnotě vyšší než na váženém průměru 0,53 RON, který se používá ve vzorci tržní kapitalizace.
Obrázek č. 1
Vývoj cen akcií společnosti Oltchim na Burze cenných papírů v Bukurešti v období 23.2.2011 - 23.2.2012
(133)
V analyzovaném období (leden 2008 - srpen 2011) před plánovaným převodem dluhu, dosahovala tržní kapitalizace společnosti Oltchim většinou vážený průměr 45 milionů EUR (38) a v posledních třech měsících analyzovaného období (červen - srpen 2011) se trvale držela nad hodnotou 100 milionů EUR. Tržní kapitalizace tak zcela zřejmě převyšuje likvidační hodnotu společnosti Oltchim ([10]-[40] milionů EUR), což je prvním ukazatelem, že prodej balíku akcií v držení státu v rámci privatizačního procesu by byl vhodnější než likvidace společnosti.
(134)
Druhá metoda, kterou lze použít je hodnota podniku. Hodnota podniku je měrná jednotka hodnoty společnosti, která se často používá jako jednoduchá alternativa k tržní kapitalizaci, protože panuje názor, že umožňuje přesnější ocenění společnosti. Hodnota podniku představuje částku mezi hodnotou tržní kapitalizace podniku a jejím čistým finančním dluhem. Tuto metodu použila Raiffeisen Capital.
(135)
Další prvek výpočetního vzorce hodnoty podniku po vypočítání hodnoty tržní kapitalizace je čistý dluh, který byl vypočítán jako součet všech finančních dluhů společnosti (všechny úročené dluhy společnosti, zejména bankovní půjčky a splatné dluhy/dluhy ve splátkovém kalendáři) (39).
(136)
Jako další etapa může následovat výpočet střední hodnoty, průměru a váženého průměru hodnoty podniku a hodnoty podniku na akcii za období 44 měsíců. Ve zprávě byly tyto hodnoty vypočítány pro dva scénáře: s úrokem stanoveným pro hlavní dluh na základě dohody a bez něj.
(137)
Ohledně tohoto bodu je Komise názoru, že úrok stanovený na základě dohody by neměl být brán v úvahu pro výpočet hodnoty podniku z následujících důvodů: všechny ostatní prvky zůstávají neměnné, jestliže dluh roste, vlastní kapitál se snižuje. Tyto dva jevy mají opačné směry a v zásadě by neměly mít žádný vliv na hodnotu podniku. Jestliže by trh věděl o úroku, ohodnotil by akcie nižší cenou. V tomto případě byl však součet úroků doplněn ex post a nebyl předem očekáván trhem. Proto jsou relevantní informace, které má trh k dispozici ve chvíli hodnocení.
(138)
S ohledem na tyto důvody byly vypočítány následující hodnoty podniku na akcii pro sledované období.
Tabulka č. 3
Výpočet hodnoty podniku na akcii společnosti Oltchim pro sledované období
Období
Počet akcií
Průměrná cena akcií
Tržní kapitalizace (cena akcií x počet akcií)
Čistý dluh v tisících
RON
Hodnota podniku (tržní kapitalizace plus čistý dluh)
v tisících RON
Hodnota podniku na akcii
leden -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červen -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
srpen -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
září -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
říjen -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
listopad -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
prosinec -08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
leden -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
únor -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
červen -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
srpen -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
září -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
říjen -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
listopad -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
prosinec -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
leden -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
březen -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
duben -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
květen -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
červen -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
červenec -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
srpen -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
září -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
říjen -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
listopad -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
prosinec -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
leden -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
únor -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
březen -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
duben -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
květen -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
červen -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
červenec -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
srpen -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Na základě informací obsažených v této tabulce byl vypočítán střed, průměr a vážený průměr hodnoty podniku na akcii.
Tabulka č. 4
Střed, průměr a vážený průměr vztahu mezi hodnotou podniku a akcií společnosti Oltchim
Ceny akcií
Hodnota podniku na akcii
Střed
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Průměr
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vyvážený průměr
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Hodnota podniku (střed, průměr, vážený průměr) vypočítaná tak, jak bylo výše vysvětleno, může být později použita pro určení hodnoty balíku akcií v držení státu „po převodu dluhu“, a sice odečtením dluhů společnosti, které zůstanou vymahatelnými po převodu, a to tak, že se odečtou od této hodnoty podniku; to zůstane pro společnost dluhem ke splacení.
(141)
Výsledkem je tržní hodnota vlastního kapitálu, jak je uvedeno v tabulce č. 5.
Tabulka č. 5
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu na základě metody hodnoty podniku
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu celkem po převodu dluhu
Scénáře
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku na akcii (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Počet akcií před převodem
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Hodnota podniku (v mil. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Čistý dluh po převodu dluhu (v mil. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Pokud jde o čisté finanční dluhy použité pro výše popsaný výpočet, obě etapy výpočtu, přesněji řečeno i) výpočet vzorce pro hodnotu podniku a ii) následný odečet za účelem získání tržní hodnoty vlastního kapitálu, by v zásadě měly být založeny na tržní hodnotě dluhu společnosti.
(143)
Komise však především konstatuje, že je velmi obtížné stanovit tržní cenu dluhu společnosti Oltchim, protože není předmětem transakcí a protože neexistuje místní trh obchodování s dluhy. Místo toho by tržní hodnota dluhu mohla být teoreticky určena pomocí stanovení ratingu společnosti před a po převodu dluhu. Tento rating by pak mohl být použit pro odhad pravděpodobnosti nedodržení platebních závazků, která by pak zase mohla být použita pro výpočet tržní hodnoty dluhu. Vzhledem k neexistenci takovýchto ratingů Komise soudí, že tento postup není možný a že použití nesprávně odhadnuté tržní hodnoty by způsobilo významné chyby.
(144)
Za druhé, jestliže bychom předpokládali, že došlo k transakci čistého dluhu při stejné aktualizaci vůči jeho účetní hodnotě před a po převodu, výsledky výpočtu se vůbec nezmění, bez ohledu na hodnotu aktualizace. Jakékoliv výkyvy hodnoty čistého finančního dluhu by v takovém případě vedly k proporcionální změně hodnoty tržní kapitalizace s opačným znaménkem. Přidání buď účetní hodnoty dluhu, nebo jeho tržní hodnoty není vůbec relevantní, protože hodnota dluhu se nejprve přičítá, aby se získala hodnota podniku, a pak se odečítá, aby se získala nová účetní hodnota akcií.
(145)
Za třetí, budeme-li předpokládat, že dluh, který zůstal po převodu, je předmětem transakcí v hodnotě lišící se od hodnoty před převodem, pak pro provedení odpovídajícího výpočtu by bylo třeba vzít v úvahu, že po převodu dluhu na akcie by tržní hodnota zůstatku dluhu byla pravděpodobně nadále nižší než jeho účetní hodnota, ale v každém případě vyšší než tržní hodnota dluhu před převodem. V případě, že neexistuje základ pro stanovení těchto hodnot, není ani možné nasimulovat účinky změny této hodnoty, neboť by se muselo měnit příliš mnoho parametrů současně.
(146)
Komise na druhé straně uvádí, že finanční výkazy společnosti Oltchim byly připraveny podle Mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) a byly auditorovány nezávislým auditorem KPMG. V těchto finančních výkazech jsou finanční dluhy uvedeny v jejich reálné podobě v souladu s ustanoveními IAS 39. Podle IAS 39 je správná hodnota částka, za kterou by mohlo být obchodováno aktivum nebo za kterou by dluh mohl být vyrovnán dobrovolně, se znalostí věci a za normálních podmínek hospodářské soutěže. Na tomto základě auditor KPMG předal osvědčení, že se reálná dlouhodobá hodnota dluhu společnosti významně nelišila od jeho účetní hodnoty.
(147)
Na základě výše uvedených zjištění je Komise názoru, že v tomto případě je správné, aby se pro výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu použila účetní hodnota dluhu.
(148)
Komise za účelem prověření solidnosti výpočtu provedla také další analýzu citlivosti; tedy určila procentuální rozdíl mezi účetní hodnotou a tržní hodnotou čistého dluhu před převodem, kdy by se současná hodnota balíku akcií v držení státu po převodu vyrovnala likvidační ceně, a to na základě předpokladu, že po převodu dluhu na akcie se tržní hodnota dluhu bude rovnat jeho účetní hodnotě. Tato hodnota vyjádřená v procentech může být považována za jakousi „chybovou marži“ při odhadu tržní hodnoty dluhu.
(149)
Komise soudí, že ze všech scénářů (hodnota podniku podle střední hodnoty, průměru, váženého průměru) je nejvěrnějším scénářem vážený průměr, protože v tomto případě hodnoty byly vyváženy objemem hodnoty obchodovaných akcií. U tohoto scénáře činí marže 15 %. Komise došla k závěru, že taková marže je dostatečná k tomu, aby se výpočet mohl považovat za spolehlivý.
(150)
Po vypočítání tržní hodnoty vlastního kapitálu se může vypočítat hodnota vzniklého balíku akcií v držení státu tak, že se vyjde z tržní hodnoty celého vlastního kapitálu na základě účasti státu, který po převodu dluhu bude následující: (40)
Tabulka č. 6
Účast rumunského státu ve společnosti Oltchim před plánovaným převodem a po něm
Účast před převodem dluhu
Účast po převodu dluhu
Dluh vůči agentuře AVAS plus k němu se vážící úroky představují převedené dluhy
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministerstvo hospodářství
54,81 %
[0]-[5] %
Stát celkem
54,81 %
[80]-[100]
(151)
Tržní hodnota vlastního kapitálu společnosti Oltchim se bude ve výsledku, tedy po převodu hlavního dluhu vůči agentuře AVAS, k čemuž se připočítají úroky stanovené podle dohody, pohybovat v rozmezí [20]-[30] až [90]-[100] milionů EUR, což určí aktualizovanou hodnotu (41) balíku kombinovaných akcií v držení státu ([80]-[100]%) pohybující se v rozmezí [15]-[30] až [75]-[90] milionů EUR. V níže uvedené tabulce č. 7 jsou hodnoty podniku posouzeného pro všechny scénáře uvedeny v syntetizované podobě a jsou porovnány s hodnotami platnými pro případ likvidace.
Tabulka č. 7
Porovnání převodu dluhu s následnou privatizací a likvidace s použitím metody hodnoty podniku
Předpokládaný příjem státu
(v mil. EUR)
Převod dluhu s okamžitou následnou privatizací
Aktualizovaná čistá hodnota příjmů získaných z likvidace
Porovnání
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Tržní hodnota vlastního kapitálu
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Tržní hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Aktualizovaná čistá hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení agentury AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení Ministerstvem hospodářství (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidace převod dluhu a privatizace
(152)
Jak AVAS jako veřejný věřitel, tak i Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář ve všech scénářích založených na metodě hodnoty podniku získají lepší výsledky v případě převodu dluhu s následnou privatizací než v případě likvidace společnosti. Současný balík akcií Ministerstva hospodářství, veřejného akcionáře, se převodem dluhu sníží, což bude znamenat výsledný balík představující [80]-[100]% pro věřitele AVAS. Navzdory tomu Ministerstvo hospodářství nemá důvody bránit převodu dluhu, protože v případě likvidace by za balík, který má ve společnosti, nedostalo nic. Pokud jde o veřejného věřitele AVAS, dokonce i ve scénáři s nejnižším oceněním hodnoty podniku by získal víc než v případě, že by bylo rozhodnuto provést likvidaci společnosti ([10]-[30] milionů EUR oproti [10]-[30] milionům EUR).
(153)
Na základě výše uvedených zjištění a za situace, kdy společnost bude po převodu dluhu rychle privatizována, lze učinit závěr, že oznámené opatření (převod dluhu s následnou úplnou privatizací) neznamená žádnou výhodu pro společnost Oltchim a že toto opatření umožní veřejnému věřiteli, agentuře AVAS, získat zpět více než v případě, kdy by přijal rozhodnutí i likvidaci společnosti. V tomto ohledu Komise bere na vědomí závazek rumunských úřadů (viz výše uvedené body odůvodnění 17 a 73) provést úplnou privatizaci do konce května 2012.
(154)
Komise soudí, že kvantitativní posouzení provedené metodou tržní kapitalizace a metodou hodnoty podniku je rovněž podpořeno dalšími dvěma argumenty, které nezávislý expert nekvantifikoval.
(155)
V prvé řadě se posouzení zakládá na ceně akcií na burze. Jestliže se balík akcií společnosti Oltchim v držení státu prodá jako celek, bude kupující schopen kontrolovat společnost. Kupující podílu bude ochoten zaplatit příplatek za získání kontroly, což je v případě porovnatelných transakcí běžná praxe.
(156)
Za druhé, Komise uvádí, že podnik PCC byl v roce 2007 ochoten zaplatit částku 7,5 milionu EUR za 12 % podíl ve společnosti Oltchim a v roce 2011 částku 2,6 milionu EUR za dodatečný balík akcií představující 3,6 %. To ukazuje, že soukromý investor usoudil, že hodnota společnosti Oltchim v roce 2011 vzrostla oproti roku 2007 (vzhledem k tomu, že byl ochoten zaplatit za akcii vyšší cenu) a že na základě transakce z roku 2011 by akcie byly oceněny jako celek na 73 milionů EUR, což je značně vyšší částka než likvidační hodnota.
IX.4. Závěry ke kritériu výhody
(157)
Na základě výše uvedených zjištění a zejména pak proto, že: i) společnost nezískala žádnou nepříslušející výhodu ze způsobu, jakým se úřady veřejné správy snažily vymáhat veřejný dluh, který je předmětem oznámeného opatření a ii) převod dluhu jako takový neposkytuje společnosti žádnou nepříslušející výhodu, došla Komise k závěru, že pokud jde o opatření oznámená v současné době (vyplývající z kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3), nebylo splněno kritérium výhody. S ohledem na toto zjištění, za účelem posouzení opatření oznámeného v současné době nemusejí být analyzována ostatní kumulativní kritéria z definice pojmu státní podpora vyplývající z čl. 107 odst. 1 SFEU.
X. ZÁVĚR
(158)
Formální vyšetřovací řízení, které bylo zahájeno podle čl. 108 odst. 2 SFEU a jehož předmětem je opatření č. 2 (státní záruka), musí být ukončeno, protože po stažení oznámení tohoto opatření je toto vyšetřování bezpředmětné.
(159)
Opatření oznámené v současné době (kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3) neobsahuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(160)
Tento závěr se zakládá na pevném záměru Rumunska prodat celý balík akcií společnosti Oltchim, který má Rumunsko ve svém držení, tak jak to uvedl předseda vlády Boc ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a opět potvrdil předseda vlády Ungureanu ve svém dopise ze dne 16. února 2012,
PŘIJÍMÁ TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise rozhodla ukončit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se oznámené státní záruky (opatření č. 2) ve prospěch společnosti Oltchim vzhledem k tomu, že Rumunsko své oznámení vzalo zpět a v dotčeném opatření nebude pokračovat.
Článek 2
Opatření č. 1, oznámené Rumunskem dne 17. července 2009 a pozměněné dne 22. června 2011, 9. září 2011, 21. října 2011 a 16. února 2012, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Opatření č. 3, které Rumunsko provedlo v roce 2007, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 7. března 2012.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 7 de março de 2012
relativa ao auxílio estatal n.o SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Medidas de apoio a favor da empresa Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
[notificada com o número C(2012) 1369]
(Apenas faz fé o texto em língua romena)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2013/246/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (a seguir designado «TFUE»), nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo (1),
Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, nomeadamente o artigo 62.o, n.o 1, alínea a),
Tendo em conta a decisão através da qual a Comissão decidiu dar início ao procedimento previsto no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE relativamente ao auxílio C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações, em conformidade com as disposições acima referidas, e tendo em conta essas mesmas observações,
Considerando o seguinte:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Em 17 de julho de 2009, a Roménia notificou duas medidas de apoio (a «notificação») a favor de Otchim SA Râmnicu Vâlcea (a seguir designada «Oltchim» ou «empresa»): i) a conversão da dívida às autoridades públicas no montante de 538 milhões de RON (aproximadamente 128 milhões de EUR (3)) em ações e ii) uma garantia estatal cobrindo 80 % de um empréstimo comercial no valor de 424 milhões de EUR. A Roménia notificou estas medidas de apoio estatais por razões de segurança jurídica, alegando que elas não implicaram auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(2)
Antes desta notificação, em 10 de abril de 2008, a PCC SE (a seguir designada «PCC»), uma empresa com sede em Duisburg, na Alemanha, que detém atualmente um pacote de ações de 18,31 % na Oltchim, apresentou uma denúncia formal, alegando que a conversão planificada da dívida em ações implicava um auxílio estatal incompatível.
(3)
No seguimento do registo da queixa, a Comissão trocou correspondência e informações com as autoridades romenas, a Oltchim e a empresa autora da denúncia, e organizou várias reuniões com as autoridades romenas e os representantes da Oltchim, por um lado, e com os representantes da autora da denúncia, por outro.
(4)
Em 15 de setembro de 2009, a Comissão iniciou um procedimento formal de investigação nos termos do artigo 108.o, n.o 2, do TFUE no que diz respeito às medidas notificadas (a seguir designada «decisão de início de procedimento»). A Roménia apresentou observações sobre a decisão de início de procedimento em 3 de novembro de 2009.
(5)
A decisão de início de procedimento foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia em 29 de dezembro de 2009 (4). Por cartas datadas de 21 de dezembro de 2009, a Comissão convidou oito empresas potencialmente interessadas no procedimento, na qualidade de concorrentes da Oltchim, a formular observações sobre a decisão de início de procedimento.
(6)
A Comissão recebeu observações de cinco terceiros interessados: por carta de 26 de janeiro de 2010, da empresa Vestolit GmbH & Co. KG (a seguir designada «Vestolit»); por carta de 26 de janeiro de 2010, da empresa Ineos ChlorVinyls (seguir designada «Ineos»); por cartas de 27 de janeiro e 28 de janeiro de 2010, de duas empresas que solicitaram que não fosse divulgada a sua identidade (a seguir designadas «partes anónimas I e II»); e por carta de 29 de janeiro de 2010, do Sr. Virgil Bestea, pessoa singular.
(7)
Essas observações foram transmitidas à Roménia por carta de 2 de março de 2010. A Roménia respondeu às observações dos terceiros interessados por carta de 8 de abril de 2010.
(8)
Um sexto terceiro interessado, Firebird Management LLC (a seguir designado «Firebird») - um fundo de investimento que detinha na altura 1,328 % das ações da Oltchim - apresentou informações e observações por cartas de 27 de maio de 2010 e 8 de julho de 2010. As observações da Firebird foram transmitidas à Roménia por cartas de 25 de junho de 2010 e 27 de julho de 2010, respetivamente.
(9)
A empresa PCC, autora da denúncia, apresentou informações sobre este caso por cartas de 6 de maio de 2010, 18 de maio de 2010, 19 de maio de 2010, 28 de maio de 2010, 13 de junho de 2010, 18 de junho de 2010, 22 de julho de 2010, 6 de agosto de 2010, 2 de setembro de 2010, 18 de outubro de 2010, 9 de abril de 2011 e 14 de abril de 2011. Além destas cartas, a PCC enviou numerosos elementos de informação ligadas ao caso, incluindo principalmente vários artigos da imprensa e outras informações, na maioria públicas.
(10)
Além disso, as partes anónimas I e II (que também comentaram a decisão de início de procedimento e que solicitaram confidencialidade no que se refere à sua identidade) transmitiram informações suplementares em 21 de setembro de 2010, 22 de fevereiro de 2011, 28 de fevereiro de 2011, 26 de julho de 2011 e 28 de outubro de 2011
(11)
A Comissão transmitiu as observações mencionadas nos anteriores considerandos 9 a 10 às autoridades romenas quando estas continham novas informações e argumentos e eram pertinentes para o procedimento em causa, por cartas de 25 de junho de 2010, 2 de agosto de 2010, 9 de setembro de 2010, 22 de setembro de 2010, 20 de outubro de 2010 e 23 de novembro de 2011.
(12)
A Roménia respondeu às observações suplementares enviadas por cartas de 30 de julho de 2010, 2 de setembro de 2010, 12 de outubro de 2010, 26 de outubro de 2010, 23 de novembro de 2010 e 7 de dezembro de 2011. Transmitiu igualmente informações suplementares sobre o caso por cartas de 29 de março de 2011, 14 de abril de 2011, 27 de julho de 2011, 9 de setembro de 2011 e 21 de setembro de 2011.
(13)
No seguimento da decisão de início de procedimento, realizaram-se várias reuniões em Bruxelas entre os serviços da Comissão e as autoridades romenas: em 30 de junho de 2010, 15 de julho de 2010, 19 de maio de 2011 e 12 de setembro de 2011. Os serviços da Comissão também se reuniram várias vezes com representantes da PCC, autora da denúncia.
(14)
Por carta datada de 22 de junho de 2011, as autoridades romenas retiraram a notificação de 17 de julho de 2009 e refere à garantia estatal para o empréstimo de 424 milhões de EUR. Também informaram a Comissão de que mantêm a notificação no que se refere à conversão da dívida em ações.
(15)
Em 10 de agosto de 2011, o Governo romeno aprovou um memorando que mandatava os representantes do Ministério da Economia, do Comércio e do Enquadramento Empresarial, da AVAS (5) e da Oltchim para celebrarem uma convenção de direito privado entre a AVAS e a Oltchim através da qual a empresa reconhecia os juros relacionados com a dívida pública acumulados desde 1 de janeiro de 2007.
(16)
Por carta de 9 de setembro de 2011, as autoridades romenas comunicaram que a Oltchim e a AVAS tencionavam celebrar a convenção de direito privado mencionada supra e que a AVAS também converteria em ações os juros assim acumulados, juntamente com a dívida principal.
(17)
Por carta de 21 de outubro de 2011, o primeiro-ministro romeno, Emil Boc, transmitiu o firme compromisso do Governo romeno em privatizar totalmente a Oltchim, incluindo todo o pacote de ações que cabe às autoridades públicas depois da conversão da dívida. O anúncio da privatização seria feito no final de março de 2012 e a privatização seria celebrada no final de maio de 2012. Por carta de 16 de fevereiro de 2012, o novo primeiro-ministro romeno, Mihai-Răzvan Ungureanu, reafirmou este compromisso.
(18)
A Roménia apresentou observações e informações suplementares por cartas de 12 de outubro de 2011 e 23 de dezembro de 2011.
(19)
As cartas mencionadas nos considerandos 17 e 18 demonstram que a Roménia modificou a notificação da medida 1. Segundo esta modificação, a conversão da dívida às autoridades públicas, que se eleva a 538 milhões de RON, deverá ser seguida da privatização das ações da Oltchim e a conversão deve ser avaliada tendo em vista a privatização posterior.
II. ANTECEDENTES DO CASO
II.1. A empresa
(20)
A Oltchim é um produtor romeno importante de produtos petroquímicos tais como PVC, soda cáustica, cloro, DOP e polióis de poliéter. O principal produto da empresa é o PVC (atualmente, cerca de 37,5 % da produção total), com uma parte de mercado ao nível da União de 2,1 % em 2008 (6). A Oltchim é uma das maiores empresas petroquímicas da Roménia e do sudeste europeu, produzindo 78 variedades de 40 produtos químicos de base. A empresa exporta cerca de 80 % da sua produção não só na Europa, como para o exterior.
(21)
A Oltchim é o principal empregador industrial em Vâlcea, uma região da Roménia que beneficia de auxílio nos termos do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE. Em 15 de outubro de 2011, o número de empregados elevava-se a 3 470 (7). Devido à difícil situação financeira com que se depara atualmente, a empresa despediu temporariamente 1 000 empregados em dezembro de 2011 e ainda 993 em janeiro de 2012 (8).
(22)
A empresa iniciou a atividade em 1966, foi reorganizada em 1990 e cotada na Bolsa de Valores de Bucareste em 1997. O Estado romeno (atualmente através do Ministério da Economia) detém uma participação maioritária de 54,8 % na empresa. O principal acionista minoritário é a PCC, que é também a autora de denúncia no presente procedimento e que também tem uma participação de 18,31 % na empresa Rokita SA, uma concorrente polaca da Oltchim. As restantes ações da empresa pertencem à Nachbar Services Ltd. (14,02 %), a várias pessoas singulares (11,04%) e a outras pessoas coletivas (1,81%).
II.2. Acontecimentos depois da adesão da Roménia à UE
II.2.1 A origem da dívida pública
(23)
No período 1992-2008, a Oltchim investiu no total cerca de 371 milhões de EUR na modernização da sua linha de produção (dos quais 118,8 milhões em 2007/2008). No que diz respeito a alguns destes investimentos, a Oltchim contraiu, no período 1995-2000, uma série de 12 empréstimos comerciais, no total de cerca de 171 milhões de DEM, aos quais se juntaram 60 milhões de USD. Os empréstimos foram assegurados por garantias estatais emitidas pelo Ministério das Finanças.
(24)
Dado que a Oltchim não pôde reembolsar os empréstimos, os bancos executaram as garantias estatais, com início em novembro de 1999.
(25)
Entre 1999 e 2002, o Ministério das Finanças efetuou pagamentos por conta das garantias executadas. Este cobrou juros e penalidades substanciais pelas quantias assim pagas por conta das garantias estatais ativadas entre 1999 e 2002, que flutuaram entre 0,15 % e 0,3 % por dia, ou seja, 54 % - 110 % por ano (9).
(26)
Até junho de 2002, a dívida acumulada da Oltchim ao Ministério das Finanças resultante das garantias estatais, mais os juros e as penalidades aplicadas, elevavam-se a 303 milhões de RON (cerca de 72 milhões de EUR). Nessa data, esta quantia foi transferida do Ministério das Finanças para a agência romena encarregada da recuperação da dívida pública, a AVAS (10), e foi consolidada em USD, de forma a preservar o valor da dívida no contexto hiperinflacionista. O valor resultante foi de 91 milhões de USD.
(27)
Em conformidade com a legislação romena (DUG 51/1998), a AVAS não tinha um mandato específico para aplicar juros e penalidades sobre a dívida pública que estava encarregada de recuperar da empresa devedora.
II.2.2 Conversão da dívida em 2003
(28)
A primeira tentativa de privatizar a empresa teve lugar em 2001, quando a AVAS negociou e assinou com a Exall Resources um contrato de compra e venda de um pacote de ações detido pelo Estado. O contrato de compra e venda foi rescindido devido à incapacidade do comprador de cumprir as obrigações de pagamento e porque este não pôde garantir os investimentos tecnológicos/de ambiente na empresa.
(29)
A segunda tentativa de privatizar a Oltchim ocorreu em outubro de 2003, quando a agência romena de privatização APAPS publicou um anúncio para a venda de participações do Estado. Os potenciais investidores foram informados de que a dívida pública seria convertida em ações, com o objetivo de aumentar a atratividade da empresa para os potenciais investidores.
(30)
Contudo, dado que um potencial investidor (Rompetrol) e acionista minoritário contestou perante as instâncias romenas a conversão da dívida de 2003, a oferta de privatização foi anulada no início de novembro de 2003. Apesar desta situação, em novembro de 2003, a dívida de 95 milhões de USD à AVAS (ou seja, os 91 milhões de USD transferidos, mais os pagamentos suplementares efetuados pelo Ministério das Finanças por conta das garantias e transferidos para a AVAS desde junho de 2002), igual a 322 milhões de RON, foi convertida em ações por decisão da assembleia geral dos acionistas da Oltchim (na qual os representantes do Estado detinham a maioria dos votos). A participação do Estado na Oltchim aumentou assim de 53,26 % para 95,73 %.
(31)
Em novembro de 2005, uma instância de direito comercial de Vâlcea anulou a decisão da assembleia geral da Oltchim sobre a conversão da dívida, alegando que esta foi adotada sem permitir que os acionistas minoritários participassem no aumento do capital.
(32)
Em junho de 2006, o Governo romeno emitiu um despacho de urgência (11) que mandatava os representantes do Estado na assembleia geral dos acionistas da Oltchim a votar por não recorrer da decisão do tribunal que tinha anulado a primeira conversão da dívida e tomar as medidas necessárias para reverter a conversão. A decisão do tribunal de anular a conversão da dívida tornou-se definitiva em agosto de 2006. A diminuição efetiva do capital social ocorreu em novembro de 2007. A dívida que resultou da anulação da conversão da dívida foi reintroduzida nas contas ao seu valor histórico de 95 milhões de USD, representando posteriormente 317 milhões de RON.
II.2.3 Dívida acumulada em continuação
(33)
Depois da primeira transferência da dívida para a AVAS, em junho de 2002, no período entre junho de 2002 e dezembro de 2006, o Ministério das Finanças continuou a efetuar pagamentos por conta das garantias estatais que tinham sido ativadas em novembro de 1999. No período 2003-2006, na altura em que a conversão da dívida de 2003 ainda era válida, a soma total dos pagamentos suplementares efetuados pelo Ministério das Finanças por conta das garantias ativadas elevava-se a 191 milhões de RON. Em aplicação da convenção celebrada em junho de 2002 entre o Ministério das Finanças e a AVAS para a transferência da dívida pública, o Ministério das Finanças transferiu também para a AVAS, em prestações sucessivas depois dos pagamentos efetivos feitos por conta das garantias, todos esses créditos. A AVAS também consolidou estes créditos em USD que, em 2006, se elevavam no total a 60 milhões de USD.
(34)
Assim, em 1 de janeiro de 2007, data da adesão da Roménia à União Europeia, a dívida total da Oltchim à AVAS elevava-se a 60 milhões de USD (12).
II.3. Acontecimentos depois da adesão da Roménia à UE
II.3.1 Evolução da dívida
(35)
Desde 1 de janeiro de 2007, todos os pagamentos relativos aos empréstimos externos foram efetuados pela Oltchim. O Ministério das Finanças não efetuou mais pagamentos suplementares no âmbito das garantias estatais.
(36)
Em novembro de 2007, a soma da revogação da conversão da dívida de 95 milhões de USD foi introduzida nas demonstrações financeiras da Oltchim e acrescentada aos 60 milhões de USD associados aos pagamentos suplementares, resultando assim numa dívida pública total de 155 milhões de USD (508 milhões de RON). Esta dívida pública de 155 milhões de USD está indicada nas demonstrações financeiras da Oltchim em RON (ou seja, 508 milhões de RON). Esta dívida expressa em USD consta desde então nas contas da Oltchim em RON, mas a soma permaneceu inalterada na moeda romena porque, em cada novo período de declaração, a empresa declarou no balanço o valor histórico em RON (13), que foi sempre mais alto do que o valor aplicado na altura, dado que o RON foi reavaliado em relação ao USD ao longo do tempo.
(37)
Como exceção à regra geral prevista no DUG 51/1998 (ver considerando 27, supra), com base no artigo 2.o, n.o 2, do Despacho de Urgência do Governo n.o 45/2006 (a seguir «DUG 45/2006»), em 2007, a AVAS cobrou juros de 29,9 milhões de RON, à taxa LIBOR (14) por um ano para depósitos em USD, para os créditos da Oltchim transferidos para esta pelo Ministério das Finanças, que foram objeto da conversão da dívida de 2003, para o período 2003-2006.
(38)
Consequentemente, a partir de novembro de 2007, a soma total da dívida da Oltchim à AVAS elevava-se a 155 milhões de USD (508 milhões de RON) mais 29 milhões de RON, num total de 538 milhões de RON. Em seguida, a presente decisão fará referência à dívida em RON, dado que a conversão da dívida notificada também está expressa em RON.
II.3.2 A segunda conversão da dívida
(39)
Em janeiro de 2007, o parlamento romeno aprovou o DUG 45/2006 através da Lei n.o 30/2007, que autorizava a AVAS a revogar a primeira conversão da dívida e mandatava esta agência a aplicar uma segunda conversão, desta vez respeitando os direitos de preferência dos acionistas minoritários.
(40)
Esta segunda tentativa para converter a dívida em ações foi contestada, no entanto, pelo novo acionista minoritário principal, a PCC, que se recusou a participar na operação.
(41)
A PCC tinha adquirido uma participação de 1,2 % na Oltchim por 7,5 milhões de EUR em maio de 2007, mais exatamente depois da data em que se tornou definitiva a decisão da instância nacional que anulou a primeira conversão da dívida porque nem a Oltchim nem as autoridades romenas apelaram. Quando a conversão da dívida foi revogada nas contas da empresa, a participação de 1,2 % da PCC tornou-se uma participação de 12 % (15).
(42)
Em abril de 2008, a PCC apresentou uma queixa à Comissão, alegando que a conversão da dívida implicava um auxílio estatal incompatível (ver considerando 2, supra).
(43)
Para assegurar o respeito pelas disposições do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, as autoridades romenas decidiram obter a autorização da Comissão no que se refere aos auxílios estatais antes de efetuar a segunda conversão da dívida, e notificaram a medida.
II.4. Situação atual da Oltchim
(44)
As autoridades romenas defendem que, depois da revogação em 2006 da conversão da dívida de 2003, tentaram novamente privatizar a empresa com a dívida, em 2006 e 2008, respetivamente. De acordo com as autoridades romenas, nenhum investidor se interessou em comprar nestas condições.
(45)
Além disso, de acordo com as autoridades romenas, as dificuldades com que a empresa se confronta desde 2008 são as seguintes: i) a interrupção do fornecimento das principais matérias-primas pelo principal fornecedor - Arpechim; ii) o impacto negativo sobre o valor líquido dos ativos da empresa determinados pela reintrodução de uma dívida significativa depois da revogação, em novembro de 2007, da conversão de 2003 da dívida em ações; iii) a subcapitalização da empresa também por causa da revogação da conversão da dívida; e, finalmente, iv) os efeitos da crise financeira e económica mundial.
(46)
No exercício financeiro de 2008, a Oltchim registou um défice de exploração de 71 milhões de RON (17 milhões de EUR), um défice líquido de 226 milhões de RON (54 milhões de EUR) e um défice acumulado no valor de 1,367 milhares de milhões de RON (325 milhões de EUR). Depois do encerramento do principal fornecedor de etileno, a Arpechim, em novembro de 2008, a empresa funcionou a 45 % da capacidade e cerca de um terço do pessoal foi despedido temporariamente.
(47)
No final de 2008, as ações da Oltchim detidas até aquela altura pela AVAS foram transferidas para o portfólio do Ministério da Economia.
(48)
Em dezembro de 2009, a Oltchim adquiriu os ativos (a instalação de etileno) do seu anterior fornecedor, Arpechim, pelo preço de [0]-[10] EUR (16) e pagou pelas suas existências/objetos de inventário [10]-[20] milhões de EUR. Segundo as autoridades romenas, a aquisição foi financiada com pagamentos em avanço dos clientes. A Arpechim recomeçou as operações em maio de 2011.
(49)
Em 31 de dezembro de 2009, a situação financeira da Oltchim para 2009, indicava um défice de exploração no valor de 26 milhões de EUR (109 milhões de RON), um défice líquido de 52,4 milhões de EUR (220 milhões de RON), um défice acumulado de 377 milhões de EUR (1,584 milhares de milhões de RON) e fundos próprios negativos no valor de 112 milhões de EUR (469 milhões de RON).
(50)
Em 31 de dezembro de 2010, a situação financeira da Oltchim indicava um lucro de exploração de 56 milhões de EUR, um lucro líquido de 32 milhões de EUR (220 milhões de RON) e um défice acumulado de 383 milhões de EUR. O resultado positivo da operação e o resultado líquido deveram-se ao facto de os ativos da Arpechim, comprados ao preço de [0]-[10] EUR, terem sido reavaliados em [80]-[100] milhões de EUR e a diferença ter sido introduzida nos registos contabilísticos como «lucro de uma compra em condições vantajosas».
(51)
Em 30 de junho de 2011, a situação financeira da Oltchim em seis meses (17) indicava um défice de exploração de 7,4 milhões de EUR e um défice líquido de 17,4 milhões de EUR, um défice acumulado de 401 milhões de EUR e fundos próprios negativos no valor de 358 milhões de EUR (sem ter em conta a dívida à AVAS).
III. A DECISÃO DE INÍCIO DE PROCEDIMENTO
(52)
Em 15 de setembro de 2009, a Comissão deu início a um procedimento formal de investigação sobre as duas medidas de apoio a favor da Oltchim notificadas pela Roménia em julho de 2009:
-
medida 1: uma conversão da dívida no valor total de 538 milhões de RON (cerca de 128 milhões de EUR) e
-
medida 2: uma «garantia dos acionistas», abrangendo 80 % de um empréstimo comercial de 424 milhões de EUR para a continuação dos investimento de modernização (a Roménia retirou a sua notificação no que se refere à medida 2 por carta de 22 de junho de 2011).
(53)
A Comissão levantou a questão de saber se, contrariamente aos argumentos da Roménia, o pacote de auxílio notificado confere à empresa um benefício indevido e constitui um auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(54)
Além disso, a decisão de início de procedimento identificou como possível auxílio estatal suplementar o facto de, desde 1 de janeiro de 2007, o Estado não ter cobrado juros e/ou penalidades sobre a dívida pública restante (identificada como «medida 3»).
(55)
Por fim, a Comissão duvidou que as medidas pudessem ser consideradas compatíveis com o TFUE ao abrigo das normas relevantes em matéria de auxílios estatais se se determinasse que implicam auxílio estatal.
IV. OBSERVAÇÕES DA ROMÉNIA SOBRE A DECISÃO DE INÍCIO DE PROCEDIMENTO
(56)
Na sua resposta à decisão de início de procedimento, as autoridades romenas alegaram que nenhuma das três medidas constituía auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, pois o Estado romeno adotou uma conduta coerente com os princípios do mercado.
(57)
Em especial, a Roménia insistiu que as medidas notificadas (a conversão da dívida e a garantia dos acionistas) assegurariam a rentabilização da Oltchim, resolvendo o problema da subcapitalização e assegurando os fundos necessários para a realização da sua estratégia de crescimento. Além do mais, a Roménia sublinhou que a Comissão deve ter em conta o papel duplo do Estado como acionista e credor da Oltchim.
(58)
Por fim, a Roménia afirmou que a medida 3 não constituiu auxílio estatal pois o comportamento do Estado relativamente à não execução da dívida anterior está estreitamente ligado à conversão planeada da dívida e que, no que se refere a esta dívida, as autoridades romenas agiram de modo consistente em conformidade com o que um operador do mercado faria numa situação semelhante.
V. OBSERVAÇÕES DAS PARTES INTERESSADAS
(59)
Nas suas observações sobre a decisão de início de procedimento, de 26 de janeiro de 2010, a Vestolit exprimiu inquietações no que diz respeito ao pacote de auxílio estatal notificado pela Roménia em julho de 2009. A Vestolit considera-se um concorrente da Oltchim, pois ambas as partes exercem atividades no domínio da produção de PVC. De acordo com a Vestolit nenhum investidor privado teria apoiado um programa de investimento que visasse exclusivamente a aquisição e a modernização de antiga instalação de etileno da Arpechim.
(60)
Na sua carta de 21 de janeiro de 2010, a Ineos argumentou que, com base nas informações da decisão de início de procedimento, a Oltchim parecia ser uma empresa em dificuldades e, por conseguinte, era improvável que um investidor privado tomasse medidas de apoio como as que seriam adotadas pelo Estado romeno a seu favor. A Ineos também chamou a atenção para o facto de o mercado europeu de PVC ser caracterizado pela sua capacidade excedentária significativa e que, por conseguinte, qualquer potencial ajuda concedida a um dos atores do mercado poderia ter graves efeitos de distorção.
(61)
As observações apresentadas pela empresa Firebird em 28 de maio de 2010 têm um teor semelhante às apresentadas pelas partes interessadas acima mencionadas.
(62)
Por carta de 28 de janeiro de 2010, outro concorrente da Oltchim, a parte anónima I, também apresentou observações no sentido das formuladas pela Vestolit e pela Ineos. Também sublinhou que o auxílio à exploração não pode ser considerado compatível com o TFUE e que não parecem existir outros motivos de compatibilidade no caso da Oltchim.
(63)
Por carta de 27 de janeiro de 2010, a parte anónima II argumentou que todas as medidas de apoio identificadas na decisão de início de procedimento constituem auxílios incompatíveis. A parte anónima II também alegou que:
(a)
as garantias estatais concedidas à Oltchim durante o período 1995-2000 ainda estavam em vigor depois da adesão da Roménia à UE, nomeadamente até 31 de dezembro de 2009, e, por conseguinte, deviam ser tratadas como novo auxílio depois da data de adesão;
(b)
as dificuldades com que a Oltchim se tem deparado desde a ativação das garantias estatais em novembro de 1999 são causadas por problemas estruturais da empresa (gestão ineficiente, adoção de uma estratégia de negócios inadequada, falta de uma restruturação real e eficaz);
(c)
a aquisição da Arpechim vai contra os interesses comerciais da Oltchim, que não vai gerar lucros no futuro;
(d)
os pagamentos posteriores efetuados pelo Ministério das Finanças entre junho de 2002 e dezembro de 2006 com base nas garantias estatais ativadas indicam que a Oltchim se encontrava em dificuldades ao longo daquele período;
(e)
a Roménia só tentou verdadeiramente privatizar a empresa apenas uma vez, em 2001, e as sucessivas tentativas «falhadas» de privatização de 2003 e 2006 foram apenas uma estratégia para não executar a dívida pública;
(f)
o plano de negócios que estava na base do pacote de apoio tal como notificado em julho de 2009 não era fiável, especialmente no que se refere à análise de sensibilidade e ao rácio estimado de recuperação dos investimentos.
(g)
o Estado teria registado um perda importante se tivesse apoiado um programa de investimento de semelhante envergadura dado que as receitas previstas da privatização da Oltchim não teriam coberto os custos das medidas de apoio;
(h)
tendo em conta o facto de as medidas notificadas implicarem auxílio estatal, a Roménia deveria ter proposto um plano de restruturação para a Oltchim, que permitisse uma avaliação da compatibilidade da ajuda nos termos das orientações relativas aos auxílios estatais de emergência e à reestruturação (18).
(64)
Mais tarde no decurso do procedimento, a PCC chamou a atenção da Comissão para o facto de em junho de 2010 a Agência para a Proteção do Ambiente romena ter aplicado à Oltchim uma multa de 14,34 milhões de EUR por restituição com atraso dos certificados CO2 para o ano de 2009 (19). Na opinião da PCC, a possível não execução da multa implica um auxílio estatal suplementar concedido à empresa. Por carta de 8 de julho de 2010, a empresa Firebird também levanta o problema da multa ambiental.
(65)
Em outubro de 2010 e outubro de 2011, a PCC também informou a Comissão de que a empresa pública fornecedora de energia elétrica SC Electrica SA (a seguir denominada «Electrica») e os outros credores públicos (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, um fornecedor de solução de sal e de calcário, bem como C CET Govora SA, um fornecedor de vapor industrial) detinham importantes créditos reescalonados em relação à Oltchim.
VI. COMENTÁRIOS DA ROMÉNIA ÀS OBSERVAÇÕES DAS PARTES INTERESSADAS
(66)
Na sua resposta de 8 de abril de 2010 às observações das partes interessadas, a Roménia remete de um modo geral para a notificação e para as suas anteriores observações à decisão de início de procedimento.
(67)
Em particular, a Roménia alega que, contrariamente ao que afirma uma das partes terceiras, a aquisição e a modernização dos ativos petroquímicos da Arpechim incluem toda a restruturação necessária e são essenciais para a viabilidade a longo prazo da empresa, e que a operação da plataforma da unidade petroquímica integrada Oltchim-Arpechim pode gerar lucros.
(68)
A Roménia também reitera os argumentos de que as medidas tomadas contra a Oltchim para a execução dos créditos não conferem nenhum benefício à Oltchim. Por fim, a Roménia também insistiu na sua intenção de privatizar a Oltchim.
VII. RETIRADA DA NOTIFICAÇÃO NO QUE SE REFERE À GARANTIA ESTATAL (MEDIDA 2)
(69)
Em conformidade com o artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de março de 1999, que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE (20), um Estado-membro pode, após o início de um procedimento formal de investigação, retirar uma notificação tempo útil, antes de a Comissão ter tomado uma decisão sobre a natureza do auxílio da medida notificada. Nesse caso, a Comissão encerrará o procedimento em causa com uma decisão sem objeto.
(70)
As autoridades romenas retiraram a notificação relativa à garantia estatal (que abrange 80 % de um empréstimo de 424 milhões de EUR). Assim, no que se refere à medida 2, o procedimento de investigação efetuado pela Comissão tornou-se sem objeto.
VIII. POSIÇÃO DA ROMÉNIA DEPOIS DA RETIRADA DA MEDIDA 2
VIII.1. Modificação da medida 1 - intenção da Roménia de privatizar
(71)
Em fevereiro de 2011, foi solicitada a criação de um programa comum preventivo de assistência financeira UE/Fundo Monetário Internacional (sem seguida, «FMI») para apoiar o relançamento do crescimento económico na Roménia, com um acento nas reformas estruturais, e simultaneamente melhorar a sustentabilidade fiscal e consolidar a estabilidade financeira. Em maio de 2011, o Conselho adotou uma decisão (21) para pôr à disposição da Roménia uma assistência financeira preventiva a médio prazo até 1,4 milhares de milhões de EUR. Em março de 2011, o FMI aprovou um novo acordo stand-by preventivo (22) para a Roménia. Nos termos deste acordo, o FMI põe à disposição da Roménia assistência financeira no valor de 3 090,6 milhares de milhões de DSE (3,5 milhares de milhões de EUR) durante os próximos dois anos. O financiamento está sujeito ao cumprimento por parte da Roménia de uma série de objetivos para a redução do défice orçamental, mencionados numa carta de intenção apresentada pelas autoridades romenas e refletida num memorando técnico de entendimento (a seguir «MTE»). Os objetivos do MTE incluem, inter alia, a redução dos atrasos de pagamento e do défice das empresas públicas. Na carta de intenção e no MTE de 2 de dezembro de 2011 (23), a Roménia comprometeu-se a anunciar o concurso para a privatização da Oltchim até ao final de abril de 2012.
(72)
Isto seguiu-se a várias declarações públicas das autoridades romenas feitas no decurso de 2011 referindo a intenção do Governo romeno de privatizar a Oltchim.
(73)
A Roménia também deu a conhecer à Comissão o seu empenhamento em privatizar a Oltchim. Mais exatamente, por carta de 21 de outubro de 2011 endereçada ao Vice-Presidente Joaquín Almunia, o Primeiro-Ministro da Roménia, Emil Boc, declarou que a Roménia se comprometia a privatizar integramente a Oltchim (incluindo o pacote de ações objeto da conversão da dívida) até maio de 2012. No seguimento da nomeação do novo Governo na Roménia em 9 de fevereiro de 2012, o novo Primeiro-Ministro, Mihai-Răzvan Ungureanu, confirmou este compromisso por carta datada de 16 de fevereiro de 2012.
(74)
Tendo em conta as restrições orçamentais com que se confronta, a Roménia já não tenciona continuar a ser proprietário da Oltchim e a financiar os investimentos necessários através de uma garantia estatal, mas deseja vender a sua participação na Oltchim.
VIII.2. Evolução no que se refere à medida 3 - convenção relativa aos juros
(75)
Por carta de 9 de setembro de 2011, as autoridades romenas informaram a Comissão de que tencionam cobrar juros sobre a dívida da AVAS que se eleva a 538 milhões de RON, a partir de 1 de janeiro de 2007. Do mesmo modo, a Roménia explicou que isto se concretizará no quadro de um acordo-convenção sobre a dívida celebrado entre a AVAS e a Oltchim, através do qual a empresa aceitará os juros devidos. Na mesma carta, as autoridades romenas indicaram que os juros assim acumulados serão também convertidos em ações, juntamente com a principal dívida pública, tal como notificado no âmbito da medida 1.
(76)
Por carta de 23 de dezembro de 2011, as autoridades romenas forneceram uma cópia da convenção de direito privado celebrada em 22 de dezembro de 2011 entre a AVAS e a Oltchim, através da qual a empresa reconheceu os juros da dívida pública acumulados desde 1 de janeiro de 2007 até 31 de dezembro de 2011, no valor total de 511 milhões de RON. As autoridades romenas explicaram que os juros foram calculados numa base composta, utilizando como juros de mora para os períodos relevantes o valor mais elevado entre as taxas de juro aplicadas pelos bancos comerciais aos empréstimos acordados efetivamente à empresa desde 1 de janeiro de 2007 e as taxas de referência e de desconto aplicáveis pela Comissão. Esta abordagem teve como resultado as seguintes taxas de juro e os seguintes juros acumulados sobre a dívida à AVAS.
Quadro 1
Desagregação dos juros cobrados pela AVAS para o período 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Taxa de juro aplicável
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Valor dos juros (arredondado para milhões de RON)
58
87
129
114
123
Total dos juros sobre a dívida à AVAS desde 2007: 511 milhões de RON
(77)
A este respeito, as autoridades romenas também informaram que as preparações para a execução da conversão da dívida à AVAS de 538 milhões de RON, mais os juros acumulados que lhe estão associados, seriam lançadas com vista a respeitar o calendário proposto para a privatização.
VIII.3. Argumentos apresentados pela Roménia, tendo em vista a intenção de privatização
(78)
Tal como explicado acima, as autoridades romenas retiraram a medida 2 (ver secção VII). No seguimento da retirada da notificação relativa à garantia estatal, as autoridades romenas argumentaram que a atual medida 1, ou seja, a conversão em ações da divida à AVAS no valor de 538 milhões de RON, juntamente com os juros acumulados sobre a dívida à AVAS desde 1 de janeiro de 2007 a 31 de dezembro de 2011, que se eleva a um valor suplementar de 511 milhões de RON, não constitui auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. A Roménia alega que esta medida seria conforme com o mercado e como tal não confere um benefício à Oltchim. Mais especificamente, as autoridades romenas sustêm que a AVAS, na qualidade de credor, teria mais vantagem convertendo a dívida em ações e vendendo a curto prazo a totalidade da sua participação na empresa, do que executando a dívida, pois o valor do mercado da participação resultante detida pela AVAS na empresa depois da conversão da dívida é mais elevado do que o montante que a AVAS obteria com a liquidação da empresa.
(79)
A Roménia apresentou um relatório de consultoria preparado pela Raiffeisen Capital & Investment SA (a seguir «relatório de consultoria) para demonstrar que a melhor estratégia do Estado para maximizar as receitas é a execução da conversão da dívida em ações, seguida da venda a curto prazo de um pacote combinado de ações.
(80)
O relatório de consultoria examina, por um lado, o valor do crédito da AVAS em caso de liquidação e, por outro, o seu valor em caso de conversão da dívida seguida de privatização.
(81)
A avaliação da liquidação é baseada em dois relatórios de liquidação (um anterior a relatório de liquidação da Raiffeisen datado de fevereiro de 2011, e um relatório de liquidação elaborado pelo consultor independente Romcontrol SA București, datado de março de 2011). As cobranças do Estado no caso de uma conversão da dívida seguida de privatização foram estimadas com base no método do valor das empresas, que é um dos principais sistemas de medida utilizados na avaliação das empresas. (Apresenta-se, na secção IX.3.3 infra, uma descrição em pormenor das metodologias utilizadas e do resultado da avaliação, bem como a respetiva avaliação crítica pela Comissão)
(82)
O relatório conclui que, com a conversão integral da dívida em ações, o processo de privatização da empresa seria mais fácil e mais rápido e que o resultado financeiro desta opção para a AVAS é superior ao da opção pela liquidação.
IX. AVALIAÇÃO
IX.1. Aspetos gerais
(83)
A fim de verificar se as medidas em causa constituem um auxílio estatal, a Comissão tem de apreciar se preenchem as condições cumulativas previstas no artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. Nos termos daquela disposição, «[s]alvo disposição em contrário dos Tratados, são incompatíveis com o mercado interno, na medida em que afetem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções.»
(84)
A Comissão realça que, à luz da retirada da notificação da medida 2 (ver secção VII, supra), a seguinte avaliação diz respeito apenas às medidas 1 e 3. Dado que a Roménia ligou conversão da dívida em ações à privatização da Oltchim, a medida 1 foi modificada. A medida foi avaliada, por conseguinte, partido do princípio de que o pacote de ações que a AVA deterá após a conversão será imediatamente vendida a um investidor privado no âmbito de um processo de compra e venda equitativo, aberto e transparente, que visa maximizar as receitas para a AVAS.
(85)
Além disso, a Comissão considera que a questão de saber se o credor AVAS conferiu à Oltchim um benefício indevido na forma como tratou a dívida depois de 1 de janeiro de 2007 deve ser analisada no contexto do DUG 51/1998 (ver considerando 27, supra) e da Lei 30/2007 que mandatava a AVAS a reefetuar a conversão da dívida, bem como tendo em conta a notificação da conversão da dívida à Comissão, identificada como medida 1 na decisão de início de procedimento, e a modificação da medida 1 devido às dúvidas levantadas pela Comissão e os constrangimentos resultantes do programa UE/FMI.
(86)
A Comissão também assinala que a intenção de privatizar a empresa integralmente até ao final de maio de 2012, conforme comunicado pelas autoridades romenas na sua carta de 21 de outubro de 2011 e reconfirmado na carta do Primeiro-Ministro Ungureanu de 16 de fevereiro de 2012, é considerada parte integrante da medida 1.
(87)
No que diz respeito à multa ambiental, por um lado, e às dívidas pendentes da empresa à Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea e SC CET Govora SA, por outro lado, a Comissão assinala que essas alegadas medidas não faziam parte da decisão de início de procedimento. Por conseguinte, não pode fazer parte da presente decisão. A Comissão informará ao autor da denúncia em tempo útil sobre as futuras ações desenvolvidas relativamente a essas alegações nos termos do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999.
IX.2. Competência da Comissão antes da adesão
(88)
Tal como indicado na secção V supra, a parte anónima II argumentou que algumas das garantias estatais concedidas à Oltchim durante o período 1995-2000 ainda estavam em vigor depois da adesão da Roménia à UE, nomeadamente até 31 de outubro de 2009, e, por conseguinte, deveriam ser tratadas como novo auxílio depois da data de adesão. A Comissão deve, assim, avaliar a validade deste argumento e as possíveis implicações para a avaliação da medida notificada.
(89)
Como regra geral, o artigo 107.o, n.o 1, do TFUE é aplicável apenas a partir da data de adesão. Uma exceção a essa regra é a das medidas que foram implementadas antes da adesão e que continuam a ser aplicáveis depois. Nos termos do Tratado de Adesão entre a Roménia e a UE de 2005 (24), as medidas em execução na Roménia antes da data da adesão e que continuam a ser aplicáveis depois dessa data (1 de janeiro de 2007), que possam constituir um auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE e não se qualifiquem como auxílio existente para efeitos do Regulamento (CE) n.o 659/1999 (25), devem ser consideradas novos auxílios potenciais a partir da data da adesão para efeitos da aplicação do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE.
(90)
O ponto 2, n.o 1, segundo parágrafo, do anexo V do Ato de Adesão da Bulgária e da Roménia de 2005 (26), com base no artigo 22.o do mesmo Ato de Adesão, estipula que «todas as medidas ainda aplicáveis após a data da adesão que constituam um auxílio estatal e não preencham as condições acima enunciadas são consideradas novos auxílios no momento da adesão, para efeitos do n.o 3 do artigo 88.o do Tratado CE.»
(91)
A disposição acima mencionada abrange, assim, as medidas em execução antes da data da adesão (1 de janeiro de 2007) que continuam aplicáveis depois dessa data. Em conformidade com a definição dada numa série de decisões da Comissão (27), a noção de «aplicáveis depois da data da adesão» compreende regimes e medidas individuais que não são limitados no tempo ou no caso em que a responsabilidade do Estado não está delimitada com exatidão, por outras palavras, nos casos em que a exposição exata do Estado não é conhecida na data da adesão. Tendo em conta as considerações supra, é necessário determinar se as garantias estatais emitidas a favor da Oltchim no período 1995-2000 eram «aplicáveis depois da adesão» no sentido definido na prática decisória supramencionada. Para esse efeito, é necessário verificar se a garantia estatal não era limitada no tempo, ou se a exposição exata do Estado antes da data da adesão não era conhecida.
(92)
Tendo examinado os termos e condições em que as garantias estatais em causa foram emitidas, a Comissão observa que estas representaram medidas únicas, separadas e individuais, através das quais o Estado ajudou a empresa a obter empréstimos específicos por determinados valores e com uma duração determinada. A data até à qual as garantias eram válidas foi estabelecida no momento da respetiva emissão, visto que se previa um período de validade até à expiração dos empréstimos subjacentes, que foi definido com exatidão nos empréstimos subjacentes. Esse período de validade não foi modificado posteriormente. Por conseguinte, a validade das garantias depois da adesão era, na verdade, limitada no tempo e tinha sido estabelecida numa data anterior à adesão, nomeadamente no momento da celebração do acordo de empréstimo. A Comissão deve, portanto, tomar nota de que a primeira das situações em que uma medida é considerada como «nova ajuda» a partir da data da adesão, ou seja, não estando limitada no tempo à data da adesão, não é aplicável no caso em apreço.
(93)
Em segundo lugar, a responsabilidade máxima do Estado foi delimitada no momento em que as garantias foram concedidas, dado que estas cobrem apenas o empréstimo específico para o qual foram concedidas. Por conseguinte, há que concluir igualmente que a segunda situação de «aplicabilidade depois da adesão», nomeadamente exposição desconhecida do Estado a partir da data da adesão, não é aplicável.
(94)
Além disso, a Comissão também assinala que as garantias estatais foram ativadas antes da data da adesão. Desde a data em que estas foram ativadas, o Estado tornou-se responsável pelo reembolso das quantias pendentes dos empréstimos obtidos com a ajuda das garantias e, na verdade, o Estado assumiu as obrigações da empresa no que se refere ao reembolso dos empréstimos em questão, tornando-se assim credor da Oltchim pelas somas pagas por conta das garantias. Tal como indicado na secção II.2 supra, os pagamentos feitos por conta das garantias ativadas duraram até 2006. Desde a data da adesão, não foram efetuados mais pagamentos por esta conta, dado que a Oltchim foi capaz de liquidar a parte que ainda restava dos empréstimos.
(95)
Conclui-se desde modo que as garantias estatais concedidas à Oltchim durante o período 1995-2000 não podem ser classificadas como nova ajuda na aceção do ponto 2, n.o 1, segundo parágrafo, do anexo V do Ato de Adesão da Bulgária e da Roménia de 2005.
IX.3. Existência de auxílio: benefício
IX.3.1 O teste do credor privado
(96)
No que se refere à medida notificada, que consiste na conversão da dívida pública no valor de 1 049 milhões de RON em ações com vista a vender a curto prazo (até ao final de maio de 2012) a totalidade da participação pública resultante, a Roménia argumenta que esta não confere um benefício indevido à empresa, porque qualquer credor privado numa situação semelhante à do credor público AVAS teria escolhido esse método de recuperação da dívida em vez da liquidação da empresa, que é menos vantajoso do ponto de vista financeiro para o credor público.
(97)
Para determinar se a medida notificada confere um benefício indevido à Oltchim, a Comissão deve avaliar se a AVAS, na qualidade de credor público, envidou para a recuperação da dívida pública os mesmos esforços que um credor privado que pretendesse maximizar a recuperação da dívida (28). Essa perspetiva tem em conta o facto de que, com a transferência da dívida pública para a AVAS, a recuperação da dívida é levada a cabo por uma instituição que tem com a empresa a mesma relação que a existente entre um credor e um seu devedor. Na avaliação tem-se em conta, sem dúvida, o facto de que o Ministério da Economia é o acionista público da Oltchim, mas também o facto de que o acionista público não desempenha nenhum papel no que diz respeito à recuperação da dívida pública, a qual foi confiada ao credor AVAS. A Comissão observa, no entanto, que os efeitos para o acionista atual, ou seja, o Ministério da Economia, da conversão da dívida seguida de privatização também devem ser avaliados a fim de determinar se a proposta de converter a dívida, seguida de privatização, constitui uma melhor solução financeira para o Estado do que a liquidação integral da empresa.
IX.3.2 Recuperação da dívida pública - avaliação da medida 3
(98)
Na decisão de início de procedimento, a Comissão considerou que um elemento suplementar de auxílio estatal poderia surgir do facto de o Estado não ter cobrado quaisquer juros e/ou penalidades por atraso nos pagamentos sobre a dívida pública restante da Oltchim depois da adesão da Roménia à UE. Essa dívida pública resultou da ativação das garantias estatais (ver descrição acima nos considerandos 23 a 27 e a avaliação supra das garantias estatais nos considerandos 88 a 95. Na decisão de início de procedimento, a Comissão considerou que a não acumulação de juros ou a não execução da dívida pública conferiu um benefício à Oltchim, tendo em conta que a empresa beneficiou de capital gratuitamente.
(99)
Para determinar se a Roménia se comportou como um credor privado relativamente à dívida pendente resultante da ativação das garantias estatais, é necessário avaliar o comportamento do Estado romeno no período desde 2007 até ao presente, com base nas informações ao dispor das autoridades romenas nos diferentes momentos relevantes no tempo.
(100)
A Comissão observa, em primeiro lugar, que a decisão de não cobrar juros e penalidades a partir de 2007 até à modificação da notificação relativa à medida 1 resulta do DUG 51/1998 (ver considerando 27). É também preciso ter em conta a Lei n.o 30/2007, que mandatou a AVAS a reefetuar a conversão da dívida. Nessa altura, as autoridades romenas tencionavam continuar as atividades da Oltchim, planeando novos investimentos e não a liquidação da empresa.
(101)
Por conseguinte, a Comissão deve em primeiro lugar determinar se a Roménia se comportou como um credor privado quando decidiu, em 2007, efetuar a conversão da dívida em ações em vez de prosseguir com a execução da dívida e/ou a liquidação da empresa. A este respeito, a Comissão observa que a Roménia aplicou a estratégia de conversão da dívida em ações tendo em vista a continuação das atividades da Oltchim desde a primeira tentativa (falhada) neste sentido em 2003. O comportamento das autoridades romenas nesse atinente foi, desde modo, coerente com o seu comportamento anterior. As reações do mercado às anteriores tentativas de privatização, bem como as ações judiciais introduzidas pelos acionistas minoritários, mostram que o mercado acreditou na viabilidade fundamental das atividades económicas da Oltchim.
(102)
Além disso, a Comissão assinala que a Roménia dispõe de um plano de negócios (29) para a Oltchim, o que indica que a empresa era viável.
(103)
À luz destes elementos, a Comissão considera que a decisão da Roménia, na qualidade de credor, de efetuar a conversão da dívida em ações e de adotar uma lei neste sentido, na qual não se prevê a cobrança de juros nem de penalidades para a dívida restante, dado que esta dívida, de qualquer modo, deveria ser convertida em ações, foi uma decisão razoável.
(104)
Esta análise não é posta em causa pelo facto de a Roménia, antes de efetuar a conversão da dívida em ações, ter tentado obter a autorização para o auxílio estatal. Na verdade, ao fazê-lo, a Roménia apenas cumpriu as obrigações que lhe incumbem por força do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE. Tendo em conta as dificuldades com que a Roménia se deparou no passado com os acionistas minoritários e com que continua a deparar-se na aplicação da Lei 30/2007, era perfeitamente lógico obter da parte da Comissão a confirmação de que a operação planeada não era equivalente a uma ajuda estatal.
(105)
Devido à avaliação do auxílio estatal e à aplicação da obrigação do status quo, a conversão da dívida em ações foi, finalmente, adiada por cinco anos. Nesse aspeto, a Comissão observa em primeiro lugar que, até meados de 2011, a Roménia tinha a firme intenção de aplicar uma ampla estratégia de investimentos no que diz respeito à Oltchim, que foi analisada em vários estudos de peritos (30). Teria sido contrário à estratégia do Estado, que consta da realização de novos investimentos por forma a reconduzir a empresa à rentabilidade e a aumentar o seu valor com vista à privatização a médio ou longo prazo, cobrar ao mesmo tempo juros sobre a dívida pública.
(106)
No seguimento das dúvidas expressas pela Comissão na decisão de início de procedimento no que diz respeito à ampla estratégia de investimentos e, sobretudo, no seguimento de problemas orçamentais e do programa UE/FMI, a Roménia mudou de estratégia em 2011 e decidiu privatizar a empresa imediatamente depois da conversão da dívida em ações. Consequentemente, abandonou os planos iniciais de realizar investimentos suplementares no valor de 424 milhões de EUR antes da privatização.
(107)
Neste novo contexto, a cobrança de juros sobre a dívida tornou-se uma estratégia pertinente da parte do Estado por forma a maximizar a recuperação da dívida.
(108)
Tal como sublinhado nos considerandos 75 a 77 supra, foram cobrados por conta da dívida pública outros juros compostos, referentes ao período com início em 1 de janeiro de 2007, através de uma convenção privada celebrada em dezembro de 2011 entre a Oltchim e a AVAS. Em especial, as taxas de juro que foram aplicadas sobre a dívida pública correspondiam às mais elevadas entre a taxa de referência da Comissão relevante para cada período e as taxas de juro aplicáveis aos empréstimos privados da empresa para o mesmo período que podem ser consideradas adequadas.
(109)
Com base nas considerações acima expostas, a Comissão conclui que a Oltchim não obteve um benefício do modo como as autoridades públicas procederam, depois da adesão, à recuperação da dívida pública que será agora convertida em ações.
IX.3.3 A conversão da dívida - medida 1
(110)
A Comissão deve também avaliar se a medida 1, que consiste (no seguimento da modificação da notificação - ver considerandos 14 a 16, 69 a 70 e 75 a 77 supra) na conversão em ações de uma dívida pública no valor total de 1 049 milhões de RON, conversão que deve ser seguida a curto prazo da venda integral do pacote resultante de ações detido pelo Estado (privatização), confere algum benefício indevido à Oltchim. A dívida pública total que será convertida em ações inclui a principal dívida pública detida pela agência de privatização AVAS, no valor de 538 milhões de RON e os juros acumulados sobra a dívida detida pela AVAS entre 1 de janeiro de 2007 e 31 de dezembro de 2011, no valor de 511 milhões de RON.
(111)
Para avaliar se a medida proposta de conversão da dívida pública implica algum benefício indevido para a Oltchim, é necessário determinar se a conversão da dívida é na verdade o melhor mecanismo para maximizar a recuperação da dívida pública, segundo alega a Roménia. Na prática, a Comissão precisa de determinar se um credor privado hipotético numa situação comparável à da agência de privatização AVAS, que é o credor da Oltchim, teria na verdade preferido esse mecanismo de recuperação da dívida a outras alternativas de recuperação disponíveis, tendo em conta o facto de que o devedor se confronta com dificuldades financeiras significativas. Embora o Ministério da Economia, o atual acionista da Oltchim, não tenha qualquer papel no que se refere à recuperação da dívida pública, na análise infra são tomados em consideração os resultados dos dois possíveis cenários para o acionista público.
(112)
A Roménia alega que, tendo em conta a situação atual da companhia (forte subcapitalização e endividamento excessivo) as únicas possibilidades realistas ao dispor de um credor privado numa situação comparável ao do credor público AVAS consistiria quer i) na liquidação da empresa, quer ii) na conversão da dívida em ações, seguida da venda integral do pacote de ações detido pelo Estado na empresa. Qualquer credor privado que necessitasse de escolher entre estas medidas optaria por aquela que garantisse a recuperação do montante mais elevado possível da dívida pendente. Por outras palavras, o credor optaria pela variante «conversão da dívida seguida de privatização» se a soma suscetível de ser recuperada através da privatização excedesse o montante que poderia ser recuperado através da liquidação.
(113)
Para demonstrar que a conversão da dívida, seguida da venda do pacote de ações resultante, proporciona ao credor mais receitas do que a liquidação, a Roménia apresentou um relatório elaborado por um organismo de consultadoria independente (ver considerandos 78 a 82 supra) que compara os resultados para o credor dos dois cenários, ou seja, o da conversão da dívida seguida de privatização e o da liquidação.
(114)
A Comissão avaliou o relatório em pormenor, a fim de verificar se os resultados apresentados permanecem intactos depois de uma análise e se demonstram verdadeiramente que depois da conversão em ações dos créditos detidos, a AVAS se comporta como um credor privado. Tendo examinado detalhadamente o relatório, a Comissão constata o seguinte:
(115)
Valor do crédito da AVAS em caso de liquidação: o cenário da liquidação é avaliado com base num anterior relatório de liquidação datado de fevereiro de 2011 e elaborado pela Raiffeisen e num relatório de liquidação do mês de março de 2011 elaborado pelo consultor independente Romcontrol SA București).
(116)
Em conformidade com o direito romeno, as empresas em que o Estado detenha pelo menos 50 % + 1 das ações são liquidadas ao abrigo do chamado «procedimento especial de liquidação voluntária», como previsto no Despacho de Urgência do Governo n.o 88/1997, na Decisão do Governo n.o 577/2002 e na Lei n.o 137/2002. No âmbito desse procedimento especial de liquidação voluntária, o montante obtido pelo liquidador da venda dos ativos da empresa deve ser utilizado para anular as dívidas exigíveis da empresa, na ordem de preferência prevista na Lei n.o 85/2006 (lei romena relativa à insolvência). Por conseguinte, as receitas obtidas da liquidação devem ser utilizadas para anular as dívidas na seguinte ordem de preferência: 1) custos de liquidação; 2) créditos salariais; 3) créditos privilegiados (ou seja, dívidas garantidas com penhoras, hipotecas e outras vantagens especiais); 4) créditos fiscais (impostos e outras obrigações fiscais); 5) dívidas ao Ministério das Finanças por conta das garantias estatais ativadas; 6) créditos dos empréstimos públicos; 7) créditos ordinários (não garantidos); 8) acionistas. No caso em apreço, a AVAS estaria classificada na terceira categoria de credores (credores privilegiados), mas ficaria atrás de outros credores privilegiados (privados) da Oltchim, uma vez que dívida pública foi apenas parcialmente garantida.
(117)
A consultoria Romcontrol fez uma estimativa do valor de liquidação dos ativos da Oltchim em 15 de dezembro de 2010, com base no método dos ativos líquidos ajustados, que tem em conta o período limitado de exposição no mercado dos ativos postos à venda (31).
(118)
Com base nos resultados do valor de liquidação dos ativos, conforme estimados pela Romcontrol, a Raiffeisen estimou os resultados para o credor AVAS e para o Estado na sua qualidade de acionista, tendo em consideração as dívidas da empresa em 31 de dezembro de 2010 e as suas demonstrações financeiras preliminares na mesma data («estudo de liquidação de fevereiro 2011, elaborado pela Raiffeisen»). Neste estudo estima-se que as receitas que poderiam ser obtidas com a venda dos ativos da Oltchim permitiriam recuperar aproximadamente [20]-[30] % do total das dívidas da empresa. O credor AVAS, na qualidade de credor parcialmente garantido, teria recuperado cerca de [80]-[100] milhões de RON (o que representa [10]-[30] % do crédito total de 538 milhões de RON). Dado a diferença negativa entre as receitas da liquidação e as dívidas da empresa, o Estado, na sua qualidade de acionista, não receberia nada.
(119)
Em outubro de 2011, a Raiffeisen atualizou as estimativas do estudo de liquidação de fevereiro 2011, para tomar em consideração os dados financeiros da empresa em 30 de junho de 2011 e incluir os juros cobrados sobre a dívida pública a partir de janeiro de 2007.
(120)
De acordo com estas estimativas atualizadas, a AVAS, na sua qualidade de credor parcialmente garantido da Oltchim, receberia [100]-120] milhões de RON do seu crédito total em relação à empresa (o que representa [10]-[20] % (32) do crédito total, ou seja, a dívida principal no valor de 538 milhões de RON acrescidos de juros). O Ministério da Economia, na sua qualidade de acionista público, também não receberia nada desta dívida. A soma que seria obtida pela AVAS foi posteriormente atualizada (33) em 30 de junho de 2011. Em resultado, a AVAS receberia [10]-[40] milhões de EUR em caso de liquidação da empresa.
Quadro 2
Receitas obtidas do crédito do Estado em caso de liquidação
Crédito
(milhões de EUR)
Total das receitas
(milhões de EUR)
Receitas VAL a 10,7 %
(milhões de EUR)
AVAS (Credor)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministério da Economia (acionista)
Participação
[0]-[10]
[0]-[10]
Total Estado
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Esta soma deve depois ser comparada com as receitas previstas da conversão em ações do crédito detido pela AVAS, seguida de uma privatização da empresa.
(122)
Valor do crédito detido pela AVAS em caso de conversão da dívida, seguida de privatização: no relatório, as receitas que podem ser obtidas pelo Estado em caso de conversão da dívida seguida de privatização foram estimadas com base no método do valor das empresas, um dos principais sistemas de medição utilizados na avaliação das empresas.
(123)
No que diz respeito à utilização deste método, a Comissão observa que, em princípio, existem vários métodos para estimar o valor das ações de uma empresa.
(124)
Um dos métodos frequentemente utilizados é o do múltiplo do EBITDA («resultado antes de juros, impostos, reintegração e amortização). Isto permite avaliar o valor do capital próprio de uma empresa para o ano X, multiplicando o EBITDA do ano X por um fator (o múltiplo) considerado adequado para o setor em causa e subtraindo a dívida líquida do resultado.
(125)
Outro método consiste na análise dos fluxos de caixa atualizados. Os fluxos de caixa nominais disponíveis da empresa para os próximos anos são atualizados com base no custo médio ponderado do capital (34), deduzindo-se a dívida líquida do valor obtido.
(126)
Um terceiro método é o do múltiplo do volume de negócios. Este permite avaliar o valor do capital próprio de uma empresa para o ano X, multiplicando o volume de negócios do ano X por um fator (o múltiplo) considerado adequado para o setor em causa e subtraindo a dívida líquida do resultado.
(127)
Todos estes métodos (valor futuro do EBITDA, fluxo de caixa ou volume de negócios) utilizam valores estimados. No caso em apreço, nem todos os métodos de estimativa baseados em valores estimados num plano de negócios podem ser utilizados de uma forma judiciosa. Uma vez que se preconiza a privatização imediata da empresa, só o novo proprietário estará em condições de determinar a futura estratégia de negócios da empresa e, por conseguinte, as previsões pertinentes do plano de negócios necessárias para utilizar estes métodos não estão disponíveis nem podem ser antecipadas (35). Dado que o novo proprietário terá de realizar investimentos significativos, nem os resultados históricos da empresa podem ser utilizados para fazer previsões.
(128)
Nestas circunstâncias, a Comissão considera que os únicos dois métodos disponíveis para estimar o valor das ações combinadas detidas pelo Estado romeno, mais precisamente pela AVAS e pelo Ministério da Economia, são a capitalização bolsista e o valor da empresa. Convém sublinhar que o valor da empresa inclui também os parâmetros utilizados para a capitalização bolsista.
(129)
A capitalização bolsista é definida como o preço das ações multiplicado pelo número de ações em circulação e reflete o valor total das ações em circulação da empresa. Este sistema de medição representa o consenso público no que se refere ao valor do capital próprio de uma empresa e poderia ser utilizado para substituir, aos olhos da opinião pública, o valor líquido de uma empresa.
(130)
A capitalização bolsista da Oltchim foi calculada com base nos preços das suas ações fixados pela Bolsa de Valores de Bucareste (36) durante um período de 44 meses (2008 - agosto de 2011). Esse intervalo é suficientemente longo para ser relevante e a capitalização bolsista durante esse período é também um bom indício de quanto o mercado está disposto a pagar pela empresa.
(131)
Neste contexto, a Comissão observa como aspeto positivo o facto de, no recente período compreendido entre maio e agosto de 2011, os preços das ações serem sempre mais elevados do que a sua média a 44 meses. Mais precisamente, embora a média ponderada a 44 meses seja de 0,53 RON por ação, o preço de uma ação atingiu mesmo 2,05 RON em julho de 2011 (37). Assim, os dados utilizados para determinar o valor de mercado podem ser considerados prudentes.
(132)
Além disso, no que diz respeito à evolução dos preços das ações desde setembro de 2011 (o último conjunto de dados utilizado pelo estudo elaborado pela Raiffeisen), a Comissão observa como aspeto positivo que no passado recente (desde meados de outubro de 2011), o preço das ações aumentou de forma significativa e manteve-se num valor mais elevado do que a média ponderada de 0,53 RON utilizada na fórmula da capitalização bolsista.
Figura 1
Evolução do preço das ações da Oltchim na Bolsa de Valores de Bucareste de 23.2.2011 a 23.2.2012
(133)
Antes da conversão prevista da dívida, a capitalização bolsista da Oltchim durante o período analisado (janeiro de 2008 - agosto de 2011) foi, em média ponderada (38), igual a 45 milhões de EUR e nos últimos três meses do período observado (junho de - agosto de 2011) situou-se de modo constante acima de 100 milhões de EUR. A capitalização bolsista ultrapassa assim claramente o valor de liquidação da Oltchim ([10]-[40] milhões de EUR), o que constitui um primeiro indício de que a venda do pacote de ações detido pelo Estado no quadro de um processo de privatização seria preferível à liquidação da empresa.
(134)
O segundo método que pode ser utilizado é o valor da empresa. O valor da empresa é uma unidade de medida do valor de uma empresa, frequentemente utilizada como alternativa à simples capitalização bolsista, pois considera-se que proporciona uma representação mais exata do valor da empresa. O valor da empresa representa a soma do valor de capitalização bolsista de uma empresa e da sua dívida financeira líquida. Este método foi utilizado pela Raiffeisen capital.
(135)
Depois do cálculo do valor de capitalização bolsista, o outro elemento presente na fórmula de cálculo do valor da empresa, ou seja, a dívida líquida, foi calculado como a soma de todas as dívidas financeiras da empresa (todos as dívidas com juros da empresa, ou seja, os empréstimos bancários e as dívidas vencidas/reescalonadas) (39).
(136)
Na próxima etapa é possível calcular o valor mediano, a média e a média ponderada do valor da empresa e do valor da empresa por ação durante o período de 44 meses. No relatório, estes valores foram calculados, respetivamente, para dois cenários: com os juros cobrados sobre a dívida com base na convenção, e sem estes juros.
(137)
Tendo em conta estas considerações, a Comissão considera que os juros cobrados com base na convenção não devem ser tidos em consideração para o cálculo do valor da empresa pelas seguintes razões: permanecendo constantes todos os outros elementos, se a dívida aumenta, o capital próprio diminui. Estes dois efeitos vão em direções opostas e, em princípio, não deveriam ter qualquer influência sobre o valor da empresa. Se tivesse conhecimento dos juros, o mercado avaliaria consequentemente as ações a um preço inferior. No entanto, no caso em apreço o montante dos juros foi acrescentado ex post e não foi antecipado pelo mercado. Por conseguinte, as informações existentes detidas pelo mercado no momento da avaliação são relevantes.
(138)
Tendo em conta estas considerações, foram calculados os seguintes valores da empresa por ação para o período observado.
Quadro 3
Cálculo do valor da empresa por ação da Oltchim no período observado
Período
Número de ações
Preço médio das ações
Capitalização bolsista (preço das ações x número de ações)
Dívida líquida
em milhares RON
Valor da empresa (capitalização bolsista mais dívida líquida)
em milhares RON
Valor da empresa por ação
Jan. - 08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Fev. - 08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mar. - 08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Abr. - 08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Maio - 08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jun. - 08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul. -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Ago. - 08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Set. - 08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Out. - 08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Nov. - 08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Dez. - 08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Jan. - 09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Fev. - 09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mar. - 09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Abr. - 09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Maio - 09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Jun. - 09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul. - 09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Ago. - 09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Set. - 09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Out. - 09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Nov. - 09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Dez. - 09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jan. - 10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Fev. - 10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Mar. - 10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Abr. - 10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Maio - 10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Jun. - 10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Jul. - 10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Ago. - 10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Set. - 10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Out. - 10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Nov. - 10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
Dez. - 10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Jan. - 11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Fev. - 11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Mar. - 11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Abr. - 11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
Maio - 11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
Jun. - 11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
Jul. - 11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
Ago. - 11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Com base nas informações contidas neste quadro, foram calculadas a mediana, a média e a média ponderada do valor da empresa por ação.
Quadro 4
Mediana, média e média ponderada do valor da empresa por ação da Oltchim
Preço das ações
Valor da empresa por ação
Mediana
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Média
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Média ponderada
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
O valor da empresa (mediana, média, média ponderada) calculado como explicado acima pode ser depois utilizado para determinar o valor do pacote de ações detido pelo Estado «após conversão da dívida», deduzindo deste valor da empresa as dívidas da empresa que permanecem exigíveis depois da conversão; esta continuará a ser para a empresa uma dívida a pagar.
(141)
O resultado é o valor de mercado do total do capital próprio, como indicado no quadro 5.
Quadro 5
Cálculo do valor de mercado do capital próprio com no método do valor da empresa
Cálculo do valor de mercado do capital próprio total depois da conversão da dívida
Cenários
Valor da empresa calculado com base no preço mediano das ações num período de 44 meses
Valor da empresa calculado com base no preço médio das ações num período de 44 meses
Valor da empresa calculado com base no preço médio ponderado das ações num período de 44 meses
Valor da empresa por ação (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Número de ações antes da conversão
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Valor de empresa (milhões de RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Dívida líquida depois da conversão da dívida (milhões de RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Valor de mercado do capital próprio (milhões de RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Valor de mercado do capital próprio (milhões de EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
No que diz respeito à dívida financeira líquida utilizada no cálculo acima descrito, ambas as etapas do cálculo, mais exatamente i) o cálculo da fórmula relativa ao valor da empresa e ii) a subtração ulterior, com vista a obter o valor de mercado do capital próprio, devem em princípio basear-se no valor de mercado das dívidas da empresa.
(143)
Contudo, a Comissão constata em primeiro lugar que é muito difícil estabelecer um preço de mercado para a dívida da Oltchim, uma vez que esta não é objeto de transação e que não existe um mercado local de transação da dívida. Por outro lado, o valor de mercado da dívida poderia ser determinado, teoricamente, estabelecendo a notação da empresa antes e depois da conversão da dívida. Essa notação poderia então ser utilizada para estimar a probabilidade de incumprimento das obrigações de pagamento, que, por sua vez, poderia ser usada para estimar o valor de mercado da dívida. Na ausência de uma notação deste género, a Comissão considerou que este tipo de exercício não é possível e que a utilização de um valor de mercado estimado de forma inadequada geraria erros significativos.
(144)
Em segundo lugar, partindo do pressuposto que a dívida líquida foi transacionada com base na mesma atualização relativamente ao seu valor contabilístico antes e depois da conversão, os resultados do cálculo não sofrem nenhuma alteração, independentemente do valor da atualização. Qualquer alteração da dívida financeira geraria, num caso semelhante, uma alteração proporcional, no sentido oposto, do valor de capitalização bolsista. Aumentar o valor contabilístico da dívida ou o seu valor de mercado não tem qualquer relevância, dado que o valor da dívida é sobretudo determinado para obter o valor da empresa, antes de ser deduzido para obter o novo valor contabilístico das ações.
(145)
Em terceiro lugar, supondo que a dívida restante depois da conversão é transacionada a um valor diferente do valor anterior à conversão, seria necessário, para efetuar um cálculo adequado, ter em conta o facto de que, depois da conversão da dívida em ações, o valor do mercado da dívida restante seria provavelmente inferior ao seu valor contabilístico, mas superior, de qualquer modo, ao seu valor de mercado antes da conversão. Caso não exista uma base para estabelecer estes valores, não é contudo possível simular os efeitos de uma alteração destes valores, dado que os parâmetros que deveriam diferir ao mesmo tempo são demasiado numerosos.
(146)
Por outro lado, a Comissão observa que as demonstrações financeiras da Oltchim foram preparadas em conformidade com as normas internacionais de informação financeira (IFRS) e foram controladas por um auditor independente, KPMG. Nestas demonstrações financeiras, as dívidas financeiras são apresentadas a seu justo valor, nos termos da IAS 39. Nos termos da IAS 39, o justo valor é a soma pela qual um ativo pode ser transacionado ou pela qual a dívida poderia ser liquidada de modo voluntário entre as partes, com conhecimento de causa e em condições normais de concorrência. Nesta base, a KPMG certificou o facto de o justo valor da dívida a longo prazo da empresa não ser significativamente diferente do seu valor contabilístico.
(147)
Em virtude das considerações que precedem, a Comissão considera que, neste caso, é na verdade correto utilizar o valor contabilístico da dívida para calcular o valor de mercado do capital próprio.
(148)
Apesar disso e para verificar a solidez do cálculo, a Comissão procedeu ainda a uma análise de sensibilidade, isto é, determinou a diferença percentual entre o valor contabilístico e o valor de mercado da dívida líquida anterior à conversão em que o valor atual do pacote de ações detido pelo Estado depois da conversão se tornaria igual ao valor de liquidação, partindo da hipótese de que o valor de mercado da dívida corresponderá ao seu valor contabilístico depois da conversão da dívida em ações. Este valor em percentagem pode ser considerado como uma certa «margem de erro» para a estimativa do valor de mercado da dívida.
(149)
A Comissão considera que, entre todos os cenários (valor da empresa com base na mediana, na média ou na média ponderada), a média ponderada representa o cenário mais real uma vez que, nesse caso, os valores foram ponderadas com os volumes de ações transacionadas. Para este cenário, a margem acima referida é de 15 %. A Comissão conclui que essa margem é amplamente suficiente para considerar que o valor da empresa é calculado com base em dados sólidos.
(150)
Após o cálculo do valor de mercado do capital próprio, é possível calcular o valor do pacote de ações resultante detido pelo Estado, partindo do valor de mercado total desse capital próprio em função da participação do Estado, que, depois da conversão da dívida, se efetuará do seguinte modo (40):
Quadro 6
Participação do Estado romeno na empresa Oltchim antes e depois da conversão prevista da dívida
Participação antes da conversão da dívida
Participação depois da conversão da dívida
Dívida para com a AVAS e os respetivos juros representam as dívidas convertidas
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministério da Economia
54,81 %
[0]-[5] %
Total Estado
54,81 %
[80]-[100]
(151)
O resultado é o seguinte: depois da conversão do capital da dívida para com a AVAS, ao qual são acrescentados os juros aplicados com base na convenção, a Oltchim apresentará um valor de mercado do seu capital próprio compreendido entre [20]-[30] e [90]-[100] milhões de EUR, o que conduzirá a um valor atualizado (41) do pacote de ações combinadas detido pelo Estado ([80]-[100] %) compreendido entre [15]-[30] e [75]-[90] milhões de EUR. No quadro 7 infra, os valores da empresa avaliados para todos os cenários encontram-se sintetizados e comparados com os valores aplicáveis em caso de liquidação.
Quadro 7
Comparação da conversão da dívida seguida de uma privatização com uma liquidação, segundo o método do valor da empresa
Receitas do Estado preconizadas
milhões de EUR
Conversão da dívida imediatamente seguida de privatização
Valor atualizado líquido das receitas da liquidação
Comparação
Valor da empresa calculado na base no preço mediano das ações num período de 44 meses
Valor da empresa calculado com base no preço médio das ações num período de 44 meses
Valor da empresa calculado com base no preço médio ponderado das ações num período de 44 meses
Valor de mercado do capital próprio
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Valor de mercado do pacote de ações combinadas detido pelo Estado
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Valor atualizado líquido do pacote de ações combinadas detido pelo Estado (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Liquidação conversão da dívida e privatização
Valor atualizado líquido do pacote de ações detido pela AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Liquidação conversão da dívida e privatização
Valor atualizado líquido do pacote de ações detido pelo Ministério da Economia (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Liquidação conversão da dívida e privatização
(152)
Em todos os cenários avaliados segundo o método do valor da empresa, tanto a AVAS, na sua qualidade de credor público, como o Ministério da Economia, na sua qualidade de acionista, obtêm melhores resultados em caso de conversão do que em caso de liquidação da empresa. A participação do acionista público atual, o Ministério da Economia, diminuirá com a conversão da dívida, o que resultará num pacote de [80]-[100] % para o credor AVAS. Apesar disso, o Ministério não tem motivos para se opor à conversão da dívida, uma vez que em caso de liquidação não obteria nada pelas ações detidas na empresa. Quanto ao credor público AVAS, mesmo no cenário com as estimativas mais baixas do valor da empresa, este obteria mesmo assim mais do que se optasse pela liquidação da empresa ([10]-[30] milhões de EUR, contra [10]-[30] milhões de EUR).
(153)
Com base nas conclusões expostas e se a empresa for privatizada a curto prazo depois da conversão da dívida, é possível concluir que a medida notificada (conversão da dívida seguida de uma privatização integral) não confere qualquer benefício para a empresa Oltchim, permitindo esta medida ao credor público AVAS recuperar mais do que se optasse pela liquidação da empresa. Neste contexto, a Comissão toma nota do compromisso assumido pelas autoridades romenas [ver considerandos 17 e 73, supra] de privatizar integralmente a empresa até ao final de maio de 2012.
(154)
A Comissão considera que a avaliação quantitativa, efetuada segundo os métodos da capitalização bolsista e do valor da empresa, é igualmente apoiada pelos dois argumentos seguintes, que o perito independente não quantificou.
(155)
Em primeiro lugar, a avaliação baseia-se no preço bolsista. Apesar de tudo, como o pacote de ações detido pelo Estado na Oltchim será vendido em bloco, o comprador poderá controlar a empresa. Assim, o comprador estará disposto a pagar um prémio de controlo pelo pacote de ações, seguindo assim a prática habitual em transações semelhantes.
(156)
Em segundo lugar, a Comissão observa que a empresa PCC se mostrou disposta a pagar, em 2007, o montante de 7,5 milhões de EUR por um pacote de facto igual a 12 % das ações da Oltchim e, em 2011, o montante de 2,6 milhões de EUR por um pacote suplementar de 3,6 % das ações da Oltchim. Isto indica, por um lado, que um investidor privado considerou que o valor da Oltchim aumentou em 2011 relativamente a 2007 (dado que estava disposto a pagar um preço mais elevado por ação) e que, com base na transação de 2011, a totalidade das ações seria avaliada em 73 milhões de EUR, ou seja, uma soma consideravelmente superior ao valor de liquidação.
IX.4. Conclusão relativa ao critério do benefício
(157)
Com base nas conclusões acima mencionadas, ou seja: i) a empresa não obteve qualquer benefício indevido da forma como as autoridades públicas procederam à recuperação da dívida pública que é objeto da medida notificada e ii) a conversão da dívida enquanto tal não confere um benefício indevido à empresa, a Comissão conclui que, no que diz respeito às medidas atualmente notificadas (que resultam da combinação das antigas medidas 1 e 3), o critério do benefício não é cumprido. Tendo em conta esta constatação, os outros critérios cumulativos da definição da noção de auxílio estatal que decorrem do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, não devem ser analisados com o objetivo de avaliar as medidas atualmente notificadas.
X. CONCLUSÃO
(158)
O procedimento formal de investigação iniciado nos termos do artigo 108.o, n.o 2, do TFUE que tem por objeto a medida 2 (garantia estatal) deve ser encerrado pois, na sequência da retirada da notificação relativa a essa medida, ficou sem objeto.
(159)
A medida atualmente notificada (antigas medidas 1 e 3 combinadas) não implica auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE.
(160)
Esta conclusão baseia-se na firme intenção da Roménia de vender na íntegra o pacote de ações detido na empresa Oltchim expressa pelo Primeiro-Ministro Boc na sua carta de 21 de outubro de 2011 e confirmada pelo Primeiro-Ministro Ungureanu na sua carta de 16 de fevereiro de 2012,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
A Comissão decidiu encerrar o procedimento formal de investigação previsto no artigo 108.o, n.o 2, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia em relação à garantia estatal notificada (medida 2) a favor da Oltchim, registando que a Roménia retirou a sua notificação e não prosseguirá com esta medida.
Artigo 2.o
A medida 1, aplicada pela Roménia em 17 de julho de 2009 e alterada em 22 de junho de 2011, 9 de setembro de 2011, 21 de outubro de 2011 e 16 de fevereiro de 2012, não constitui um auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia.
Artigo 3.o
A medida 3, aplicada pela Roménia em 2007 não constitui um auxílio estatal na aceção do artigo 107.o, n.o 1, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia.
Artigo 4.o
A destinatária da presente decisão é a Roménia.
Feito em Bruxelas, em 7 de março de 2012.