NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 90/2011
ze dne 3. února 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1) a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 192 odst. 2, ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 633/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Je třeba stanovit zvláštní prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa, která by měla zejména vymezit způsoby podávání žádostí a údaje, které musí být uvedeny v žádostech a licencích, kromě ustanovení, která obsahují pravidla obsažená v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (4).
(3)
S ohledem na zajištění účinné správy režimu vývozních licencí je třeba stanovit výši jistoty pro vývozní licence v rámci daného režimu. S ohledem na nebezpečí spekulací spojenému s tímto režimem v odvětví drůbežího masa by vývozní licence neměly být převoditelné a měly by být přesně stanoveny podmínky přístupu hospodářských subjektů k uvedenému režimu.
(4)
Článek 169 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a týkajících se objemu vývozu je zajištěno prostřednictvím vývozních licencí. Je proto nezbytné stanovit podrobný plán pro podávání žádostí a vydávání licencí.
(5)
Kromě toho je vhodné, aby rozhodnutí týkající se žádostí o vydání vývozní licence nebyla oznamována dříve, než uplyne určitá doba nutná pro posouzení žádostí. Tato doba musí Komisi umožnit, aby vyhodnotila požadovaná množství, jakož i související výdaje, a aby případně přijala zvláštní opatření použitelná zejména na žádosti, které dosud nejsou vyřízeny. V zájmu hospodářských subjektů je třeba umožnit, aby po stanovení koeficientu pro přijetí mohla být žádost o licenci vzata zpět.
(6)
Komise by měla mít k dispozici přesné údaje o podaných žádostech o licence a o využití vydaných licencí, aby režim licencí mohla řídit. V zájmu účinné správy by členské státy měly používat informační systémy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ze dne 31. srpna 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro předávání informací a dokumentů členskými státy Komisi v rámci provádění společné organizace trhů, režimu přímých plateb, propagace zemědělských produktů a režimů platných pro nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři (5).
(7)
V případě žádostí týkajících se množství do 25 tun včetně by vývozní licence měly být vydávány okamžitě, pokud o to hospodářský subjekt požádá. Tyto licence by však měly být omezeny na krátkodobé obchodní transakce, aby se zabránilo obcházení mechanismu stanoveného v tomto nařízení.
(8)
S cílem zajistit přesné sledování vyvážených množství je nezbytné stanovit výjimku z pravidel o přípustných odchylkách uvedených v nařízení (ES) č. 376/2008.
(9)
Čl. 167 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že u jednodenních kuřat může být vývozní náhrada poskytována na základě vývozní licence vydané ex post. Proto je třeba stanovit prováděcí pravidla k takovému režimu, který by zároveň zajistil účinnou kontrolu dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání. U licencí, o jejichž vydání bylo požádáno až po vývozu, však není nutné vyžadovat složení jistoty.
(10)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Při vývozu produktů z odvětví drůbežího masa, u nichž se žádá o vývozní náhradu, s výjimkou kuřat kódů KN 0105 11, 0105 12 a 0105 19, je nutné předložit vývozní licenci se stanovením náhrady předem podle článků 2 až 8.
Článek 2
1. Vývozní licence jsou platné 90 dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 15 uveden popis produktu a v kolonce 16 dvanáctimístný kód produktu podle nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady.
3. Kategorie produktů uvedené v čl. 13 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 376/2008, jakož i výše jistoty u vývozních licencí jsou uvedeny v příloze I.
4. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 20 uveden minimálně jeden z údajů uvedených v příloze II.
5. Odchylně od odstavce 1 jsou licence pro kategorii 6a podle přílohy I platné po dobu 15 dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
6. V případě licencí na produkty kategorie 6a podle přílohy I je závazný vývoz do země určení uvedené v kolonce 7 nebo do jiné země podle přílohy VIII.
Pro tyto účely je v žádostech o licence a v licencích uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze III.
7. V případě licencí na produkty kategorie 6b podle přílohy I je závazný vývoz do země určení uvedené v kolonce 7 nebo do jiné země neuvedené v příloze VIII.
Pro tyto účely je v žádostech o licence a v licencích uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze IV.
Článek 3
1. Žádosti o vývozní licence se podávají u příslušných orgánů každý týden od pondělí do pátku.
2. Žadatelem o vývozní licenci je fyzická nebo právnická osoba, která může při podání žádosti příslušným orgánům členských států uspokojivě doložit, že vykonává obchodní činnost v odvětví drůbežího masa již minimálně dvanáct měsíců. Žádosti však nemohou podávat maloobchodní prodejny nebo restaurace, které prodávají své produkty konečnému spotřebiteli.
3. Vývozní licence se vydávají ve středu následující po termínu uvedeném v odstavci 1, za předpokladu, že Komise mezitím nepřijala žádná zvláštní opatření uvedená v odstavci 4.
4. Jestliže by vydání vývozních licencí vedlo nebo mohlo vést k překročení dostupných rozpočtových částek nebo k vyčerpání maximálních množství, která mohou být vyvezena s náhradou během daného období s ohledem na limity stanovené v článku 169 nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo by vydání vývozních licencí neumožňovalo zajistit kontinuitu vývozů během zbývající části dotyčného období, Komise může:
a)
stanovit jednotné procento přijetí požadovaných množství;
b)
zamítnout žádosti, pro něž vývozní licence dosud nebyly vydány;
c)
pozastavit podávání žádostí o vývozní licence, a to maximálně na dobu pěti pracovních dní s výhradou možnosti rozhodnout o pozastavení na delší období podle postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Žádosti o vývozní licence, které jsou podány během období pozastavení přijímání žádostí, nelze přijmout.
Opatření uvedená v prvním pododstavci lze přijímat nebo měnit podle kategorie produktů a podle místa určení.
5. Opatření uvedená v odstavci 4 lze přijmout v případě, kdy se žádosti o vývozní licence týkají množství, která překračují nebo by mohla překročit množství běžně vyvážené do konkrétního místa určení, a kdy vydání požadovaných licencí s sebou přináší riziko spekulací, narušení hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty nebo narušení dotyčných obchodních výměn nebo vnitřního trhu.
6. Pokud dojde k zamítnutí nebo snížení požadovaného množství, jistota je neprodleně uvolněna, a to ve výši, která odpovídá zamítnutému množství.
7. Odchylně od odstavce 3, pokud je jednotná procentuální sazba pro přijetí stanovena na méně než 80 %, vydává se licence nejpozději jedenáctý pracovní den po zveřejnění dané procentuální výše v Úředním věstníku Evropské unie. Do deseti pracovních dní po zveřejnění může hospodářský subjekt:
-
buď vzít svou žádost zpět, v takovém případě je jistota neprodleně uvolněna,
-
nebo požádat o okamžité vydání licence, a v takovém případě ji příslušný orgán vydá neprodleně, nejdříve však v běžném dni pro vydávání licencí příslušného týdne.
8. Odchylně od odstavce 3 může Komise stanovit pro vydávání vývozních licencí jiný den než středu, není-li možné tento den dodržet.
Článek 4
1. Na žádost hospodářského subjektu nepodléhají žádosti o licence týkající se množství do 25 tun produktů zvláštním opatřením uvedeným v čl. 3 odst. 4 a požadované licence jsou vydány okamžitě.
V takových případech je bez ohledu na čl. 2 odst. 1 a 5 doba platnosti licencí omezena na pět pracovních dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 a v žádostech a licencích je v kolonce 20 uveden jeden z údajů uvedených v příloze V.
2. Komise může v případě nutnosti pozastavit použití tohoto článku.
Článek 5
Vývozní licence nejsou převoditelné.
Článek 6
1. Množství vyvezené v rámci přípustné odchylky stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008 nezakládá nárok na vyplacení náhrady.
2. V kolonce 22 licence se uvede alespoň jeden z údajů uvedených v příloze VI.
Článek 7
1. Členské státy sdělují Komisi každý pátek tyto informace:
a)
počet žádostí o vývozní licence podle článku 1, které byly podány v době od pondělí do pátku téhož týdne, v němž uvedou, zda se na tyto žádosti vztahuje článek 4 či nikoliv;
b)
množství, pro které byly vývozní licence vydány předchozí středu, vyjma licencí vydaných okamžitě podle článku 4;
c)
množství, pro které byly žádosti o vývozní licence v průběhu předchozího týdne vzaty zpět podle čl. 3 odst. 7.
2. Oznámení o žádostech podle odst. 1 písm. a) musí obsahovat:
a)
hmotnostní množství produktu pro každou kategorii uvedenou v čl. 2 odst. 3;
b)
rozdělení množství produktu podle místa určení u každé kategorie v případě, že se sazba náhrady liší podle místa určení;
c)
použitelnou sazbu náhrady;
d)
celkovou výši náhrady stanovenou předem v eurech podle jednotlivých kategorií produktů.
3. Členské státy oznámí Komisi jednou za měsíc po skončení platnosti vývozních licencí, kolik vývozních licencí nebylo využito.
Článek 8
1. Při vyřizování celních formalit při vývozu kuřat kódů KN 0105 11, 0105 12 a 0105 19 učiní hospodářské subjekty prohlášení, že zamýšlejí požádat o vývozní náhradu.
2. Hospodářské subjekty podají u příslušných orgánů nejpozději dva pracovní dny po vývozu žádost o vývozní licenci ex post pro vyvezená kuřata. V žádosti o licenci a v licenci je v kolonce 20 uveden výraz ex post, dále celní úřad, kde byly celní formality vyřízeny, jakož i den vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6).
Odchylně od čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepožaduje složení jistoty.
3. Členské státy oznámí Komisi každý pátek údaje za probíhající týden o počtu požadovaných vývozních licencí ex post, včetně oznámení „žádné“. Oznámení případně musí obsahovat údaje podle čl. 7 odst. 2.
4. Vývozní licence ex post se vydávají následující středu, pokud Komise po uskutečnění daného vývozu nepřijme žádná zvláštní opatření uvedená v čl. 3 odst. 4. V opačném případě se uvedená opatření vztahují na dovozy již uskutečněné.
Tato licence zakládá nárok na vyplacení náhrady počínaje dnem vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009.
5. Článek 23 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepoužije na licence ex post podle odstavců 1 až 4 tohoto článku.
Dotyčná osoba tyto licence předloží přímo orgánu pověřenému vyplácením vývozní náhrady. Tento orgán licenci zapíše do seznamu a orazítkuje.
Článek 9
Oznámení uvedená v tomto nařízení, včetně oznámení „žádné“ se provádějí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 10
Nařízení (ES) č. 633/2004 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze X.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. února 2011.
REGULAMENTO (UE) N.o 90/2011 DA COMISSÃO
de 3 de Fevereiro de 2011
que estabelece as normas de execução do regime dos certificados de exportação no sector da carne de aves de capoeira
(codificação)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de Outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única»), (1) e, nomeadamente, o n.o 3 do seu artigo 161.o, o seu artigo 170.o e o n.o 2 do seu artigo 192.o, em conjugação com o seu artigo 4.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 633/2004 da Comissão, de 30 de Março de 2004, que estabelece as normas de execução do regime dos certificados de exportação no sector da carne de aves de capoeira (2), foi por várias vezes alterado de modo substancial (3), sendo conveniente, por uma questão de lógica e clareza, proceder à codificação do referido regulamento.
(2)
É necessário estabelecer as normas de execução específicas relativas aos certificados de exportação para o sector da carne de aves de capoeira e definir, em especial, as normas de apresentação dos pedidos e os elementos que devem constar dos pedidos e certificados, bem como completar o Regulamento (CE) n.o 376/2008 da Comissão, de 23 de Abril de 2008, que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas (4).
(3)
Para assegurar uma gestão eficaz do regime dos certificados de exportação, é necessário fixar o montante da garantia relativa aos certificados de exportação no âmbito desse regime. O risco de especulação inerente ao regime no sector da carne de aves de capoeira leva a prever a não transmissibilidade dos certificados de exportação e a sujeitar o acesso dos operadores ao referido regime ao respeito de condições precisas.
(4)
O artigo 169.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, prevê que o respeito das obrigações decorrentes dos acordos concluídos no âmbito das negociações comerciais do «Uruguay Round» no que se refere ao volume de exportação deve ser assegurado com base em certificados de exportação. Por conseguinte, é conveniente estabelecer um regime preciso relativo à apresentação dos pedidos e à emissão dos certificados.
(5)
Além disso, é conveniente prever a notificação das decisões relativas aos pedidos de certificado de exportação unicamente após um prazo de reflexão. Este prazo deve permitir à Comissão apreciar as quantidades solicitadas e as despesas correspondentes e prever, se for caso disso, medidas especiais aplicáveis nomeadamente aos pedidos pendentes. No interesse dos operadores, é necessário prever que o pedido de certificado possa ser retirado após a fixação do coeficiente de aceitação.
(6)
A Comissão deve dispor de informações precisas relativas aos pedidos de certificado apresentados e à utilização dos certificados emitidos, para poder gerir o regime. No interesse de uma Administração eficiente, os Estados-Membros devem utilizar os sistemas de informação nos termos do Regulamento (CE) n.o 792/2009 de 31 de Agosto de 2009, que estabelece normas pormenorizadas para a notificação pelos Estados-Membros à Comissão de informações e documentos, em aplicação da organização comum dos mercados, do regime dos pagamentos directos, da promoção dos produtos agrícolas e dos regimes aplicáveis às regiões ultraperiféricas e às ilhas menores do Mar Egeu (5).
(7)
É oportuno permitir, no que respeita aos pedidos relativos a quantidades iguais ou inferiores a 25 toneladas, e mediante pedido do operador, a emissão imediata dos certificados de exportação. Todavia, é conveniente limitar os certificados às operações comerciais a curto prazo, para evitar que o mecanismo previsto neste regulamento seja contornado.
(8)
Para assegurar uma gestão muito precisa das quantidades a exportar, é conveniente derrogar às regras sobre a tolerância prevista no Regulamento (CE) n.o 376/2008.
(9)
O n.o 3 do artigo 167.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, prevê que, no caso dos pintos do dia, a restituição à exportação pode ser concedida com base no certificado de exportação a posteriori. Portanto, é necessário estabelecer as normas de execução desse regime, as quais devem também assegurar o controlo eficaz do respeito das obrigações decorrentes dos acordos concluídos no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round». Contudo, a exigência de uma garantia não se afigura necessária no caso dos certificados solicitados após exportação.
(10)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
As exportações de produtos no sector da carne de aves de capoeira relativamente às quais é solicitada uma restituição à exportação, excluindo os pintos dos códigos NC 0105 11, 0105 12 e 0105 19, ficam sujeitas à apresentação de um certificado de exportação que inclua a prefixação da restituição, em conformidade com o disposto nos artigos 2.o a 8.o.
Artigo 2.o
1. Os certificados de exportação são eficazes 90 dias a partir da data da sua emissão efectiva nos termos do n.o 2 do artigo 22.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008.
2. Os pedidos de certificados e os certificados apresentam na casa 15 a designação do produto e, na casa 16, o código do produto, com 12 algarismos, da nomenclatura dos produtos agrícolas para as restituições à exportação.
3. As categorias de produtos referidas no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 13.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008, bem como os montantes da garantia relativa aos certificados de exportação, são indicadas no anexo I.
4. Os pedidos de certificados e os certificados incluirão, na casa 20, pelo menos uma das menções constantes do anexo II.
5. Em derrogação do n.o 1, os certificados para a categoria 6 a) referidos no anexo I são válidos durante 15 dias a partir da data de emissão efectiva, na acepção do n.o 2 do artigo 22.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008.
6. No caso dos certificados para produtos da categoria 6 a) referidos no anexo I, é obrigatório exportar para o país de destino indicado na casa 7 ou para qualquer país referido no anexo VIII.
Para o efeito, dos pedidos de certificado e dos certificados constará, pelo menos, uma das menções constantes do anexo III.
7. No caso dos certificados para produtos da categoria 6 b) referidos no anexo I, é obrigatório exportar para o país de destino indicado na casa 7 ou para qualquer país não referido no anexo VIII.
Para o efeito, dos pedidos de certificado e dos certificados constará, pelo menos, uma das menções constantes do anexo IV.
Artigo 3.o
1. Os pedidos de certificados de exportação devem ser apresentados às autoridades competentes de segunda-feira a sexta-feira de cada semana.
2. O requerente de um certificado de exportação deve ser uma pessoa singular ou colectiva que, aquando da apresentação do pedido, possa fazer prova suficiente perante as autoridades competentes dos Estados-Membros de que exerce uma actividade de comércio no sector da carne de aves de capoeira desde há, pelo menos, 12 meses; no entanto, os retalhistas ou os industriais da restauração que vendam os seus produtos ao consumidor final não podem apresentar pedidos.
3. Os certificados de exportação serão emitidos na quarta-feira seguinte ao período referido no n.o 1, desde que, entretanto, não tenha sido tomada pela Comissão nenhuma das medidas especiais referidas no n.o 4.
4. Quando a emissão dos certificados de exportação conduza ou possa conduzir à superação dos montantes orçamentais disponíveis ou ao esgotamento das quantidades máximas que podem ser exportadas com restituição durante o período considerado tendo em conta os limites mencionados no artigo 169.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007, ou a emissão de certificados de exportação não permita assegurar a continuidade das exportações durante o resto do período em causa, a Comissão pode:
a)
Fixar uma percentagem única de aceitação das quantidades pedidas;
b)
Rejeitar os pedidos para os quais os certificados de exportação ainda não foram concedidos;
c)
Suspender a apresentação de pedidos de certificados de exportação por um período máximo de cinco dias úteis sem prejuízo da possibilidade de uma suspensão por um período mais longo, decidida de acordo com o procedimento referido no n.o 2 do artigo 195.o do Regulamento (CE) n.o 1234/2007.
Os pedidos de certificados de exportação apresentados durante o período de suspensão não serão admitidos.
As medidas previstas no primeiro parágrafo podem ser tomadas ou moduladas por categoria de produto e por destino.
5. As medidas previstas no n.o 4 podem ser adoptadas quando os pedidos de certificados de exportação digam respeito a quantidades que excedam ou possam exceder as quantidades de escoamento normal para um destino e a emissão dos certificados pedidos implique um risco de especulação, de distorção da concorrência entre operadores ou de perturbação das trocas comerciais em questão ou do mercado interno.
6. No caso de as quantidades solicitadas serem rejeitadas ou reduzidas, a garantia será de imediato liberada relativamente a qualquer quantidade para a qual não tenha sido satisfeito um pedido.
7. Em derrogação ao n.o 3, no caso de ser fixada uma percentagem única de aceitação inferior a 80 %, o certificado será emitido no décimo primeiro dia útil, no máximo, seguinte à publicação da referida percentagem no Jornal Oficial da União Europeia. No prazo de 10 dias úteis consecutivos a esta publicação o operador pode:
-
seja retirar o seu pedido de certificado, sendo a garantia imediatamente liberta,
-
seja pedir a emissão imediata do certificado, sendo este então emitido pelo organismo competente sem tardar, mas não antes do dia normal de emissão para a semana em questão.
8. Em derrogação ao n.o 3, a Comissão pode fixar um dia diferente de quarta-feira para a emissão dos certificados de exportação, sempre que não for possível respeitar aquele dia.
Artigo 4.o
1. A pedido do operador, os pedidos de certificado que incidam numa quantidade inferior ou igual a 25 toneladas de produtos não serão sujeitos às eventuais medidas especiais referidas no n.o 4 do artigo 3.o e os certificados solicitados serão emitidos imediatamente.
Nesse caso, em derrogação dos n.os 1 e 5 do artigo 2.o, o período de eficácia dos certificados será limitado a cinco dias úteis a partir da data da sua emissão efectiva nos termos do n.o 2 do artigo 22.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008 e os pedidos e os certificados incluirão na casa 20 uma das menções do anexo V.
2. A Comissão pode, se for caso disso, suspender a aplicação do presente artigo.
Artigo 5.o
Os certificados de exportação não são transmissíveis.
Artigo 6.o
1. A quantidade exportada no âmbito da tolerância referida no n.o 4 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008 não dá direito ao pagamento da restituição.
2. Na casa 22 do certificado, será aposta uma das menções constantes do anexo VI.
Artigo 7.o
1. Os Estados-Membros notificarão à Comissão, todas as sextas-feiras as seguintes informações:
a)
Os pedidos de certificados de exportação referidos no artigo 1.o, apresentados de segunda-feira a sexta-feira da semana em curso, indicando se são ou não abrangidos pelo artigo 4.o;
b)
As quantidades relativamente às quais tenham sido emitidos certificados de exportação na quarta-feira anterior, com excepção dos certificados emitidos imediatamente no âmbito do artigo 4.o;
c)
As quantidades cujos pedidos de certificados de exportação tenham sido retirados, no caso referido no n.o 7 do artigo 3.o, no decurso da semana anterior.
2. A comunicação dos pedidos referidos na alínea a) do n.o 1 deve especificar:
a)
A quantidade, em peso de produto, para cada categoria referida no n.o 3 do artigo 2.o;
b)
A repartição, por destino, da quantidade para cada categoria no caso de a taxa da restituição ser diferenciada em função do destino;
c)
A taxa da restituição aplicável;
d)
O montante total da restituição, em euros, prefixado por categoria de produtos.
3. Os Estados-Membros comunicarão mensalmente à Comissão, após expirar o prazo de eficácia dos certificados, a quantidade de certificados de exportação não utilizados.
Artigo 8.o
1. Para os pintos dos códigos NC 0105 11, 0105 12 e 0105 19, os operadores declararão, aquando do cumprimento das formalidades aduaneiras de exportação, que pretendem pedir a restituição à exportação.
2. Os operadores apresentarão às autoridades competentes, o mais tardar dois dias úteis após a exportação, os pedidos de certificados de exportação emitidos a posteriori para os pintos exportados. Os pedidos de certificados e os certificados incluirão, na casa 20, a menção a posteriori e a instância aduaneira onde foram cumpridas as formalidades aduaneiras, bem como o dia de exportação, na acepção do n.o 1 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 612/2009 da Comissão (6).
Em derrogação do n.o 2 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008, não é exigida qualquer garantia.
3. Os Estados-Membros notificarão à Comissão, todas as sextas-feiras o número de certificados de exportação a posteriori pedidos ou a ausência de pedidos durante a semana em curso. As notificações devem especificar, se for caso disso, os pormenores referidos no n.o 2 do artigo 7.o.
4. Os certificados de exportação a posteriori serão emitidos na quarta-feira seguinte, desde que a Comissão não tenha adoptado nenhuma das medidas especiais referidas no n.o 4 do artigo 3.o após a exportação em questão. Em caso contrário, as exportações já realizadas serão submetidas às referidas medidas.
Estes certificados dão direito ao pagamento da restituição aplicável no dia de exportação, na acepção do n.o 1 do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 612/2009.
5. O artigo 23.o do Regulamento (CE) n.o 376/2008 não é aplicável aos certificados a posteriori referidos nos n.os 1 a 4 do presente artigo.
Estes certificados serão apresentados directamente pelo interessado ao organismo encarregue do pagamento da restituição à exportação. O organismo imputará e visará o certificado.
Artigo 9.o
As notificações referidas no presente Regulamento, incluindo as notificações da ausência de pedidos, serão feitas nos termos do Regulamento (CE) n.o 792/2009.
Artigo 10.o
O Regulamento (CE) n.o 633/2004 é revogado.
As remissões para o regulamento revogado devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento, e devem ser lidas de acordo com o quadro de correspondência constante do anexo X.
Artigo 11.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 3 de Fevereiro de 2011.