NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 448/2012
ze dne 21. března 2012,
kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o regulační technické standardy pro předkládání informací, které ratingové agentury poskytují do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžaduje, aby ratingové agentury poskytly do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (dále jen „orgán ESMA“) určité informace o historické výkonnosti. Tyto informace mají být poskytnuty ve standardním formátu stanoveném orgánem ESMA, přičemž orgán ESMA je zpřístupní veřejnosti a rovněž zveřejní souhrnné informace o celkovém vývoji. Tyto požadavky je třeba doplnit, pokud jde o předkládání poskytovaných informací, a to včetně struktury, formátu, způsobu a období vykazování.
(2)
Ratingové agentury, které patří ke skupině ratingových agentur umístěné v Unii, mohou údaje do centrálního archivu předkládat samostatně. Avšak kvůli vysoce integrované funkční organizaci ratingových agentur v Unii a v zájmu usnadnění pochopení statistiky by ratingové agentury měly být motivovány, aby do centrálního archivu vykazovaly celosvětové údaje za celou skupinu.
(3)
Centrální archiv shromažďuje údaje týkající se ratingů a centrálně je uchovává. S cílem pomoci účastníkům trhu lépe posoudit spolehlivost ratingů ratingových agentur, a tím usnadnit jejich investiční rozhodování, by centrální archiv měl také dobrovolně přijímat ratingy vydávané ratingovými agenturami třetích zemí patřícími ke stejné skupině ratingových agentur, ale které nebyly v Unii převzaty.
(4)
V zájmu snazšího porozumění vypracovaným statistikám by vykazované údaje, pokud jde o ratingy, měly zahrnovat veškeré údaje týkající se nejméně posledních deseti let před vstupem nařízení (ES) č. 1060/2009 v platnost. Ratingová agentura by neměla mít povinnost tyto údaje předkládat, pokud může prokázat, že by to by nebylo přiměřené vzhledem k jejich rozsahu a složitosti.
(5)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi orgánem ESMA v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1095/2010 (2).
(6)
Orgán ESMA uskutečnil otevřenou veřejnou konzultaci o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízené podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA však neprovedl analýzu nákladů a přínosů, neboť ji považoval za neúměrnou dopadu návrhů regulačních technických norem vzhledem k tomu, že Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry (CESR) zřídil centrální archiv od roku 2010 a návrhy technických norem odráží fungování stávajícího systému spíše než uplatnění skutečně nových požadavků, a proto se neočekává, že budou představovat významné dodatečné náklady pro orgán ESMA nebo ratingové agentury,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla pro předkládání informací, a to včetně struktury, formátu, způsobu a období vykazování informací, které jsou ratingové agentury povinny zpřístupnit v centrálním archivu v souladu s
a)
ustanovením čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009;
b)
bodem 1 části II oddílu E přílohy I nařízení (ES) č. 1060/2009.
KAPITOLA II
STRUKTURA VYKAZOVÁNÍ
Článek 2
Zásady vykazování
1. Ratingová agentura předloží do centrálního archivu zřízeného orgánem ESMA tyto druhy zpráv:
a)
zprávy obsahující kvalitativní údaje, jak je stanoveno v článku 7 a článku 9 a
b)
zprávy obsahující ratingové údaje, jak je stanoveno v článku 8 a 10.
2. Ratingová agentura odpovídá za přesnost, úplnost a dostupnost svých vykazovaných údajů. Zajistí, aby byly zprávy předkládány včas pomocí způsobů vykazování uvedených v článku 11 a podle postupu vykazování uvedeného v článku 13.
3. Pokud ratingová agentura patří do skupiny ratingových agentur, členové skupiny mohou pověřit jednoho ze svých členů, aby požadované informace předkládal jménem skupiny. Pokud pověřený člen skupiny vykazuje informace jménem skupiny, identifikuje sebe i členy skupiny, jejímž jménem informace předkládá.
Článek 3
Vykazované ratingy
1. Ratingová agentura předloží údaje o ratingu za každé vykazované období, dokud není tento rating odebrán.
2. Ratingová agentura vykazuje vyžádané i nevyžádané ratingy. Uvede, zda se jedná o rating vyžádaný, či nevyžádaný.
3. Ratingová agentura, jež předkládá údaje jménem skupiny ratingových agentur, může zahrnout údaje za ratingové agentury ze třetích zemí náležící do stejné přidružené skupiny, které však nejsou v Unii formou převzetí používány. Pokud ratingová agentura nepředkládá takové údaje, podá vysvětlení ve své zprávě týkající se kvalitativních údajů.
4. Ratingová agentura předloží údaje za ratingy, které se týkají alespoň posledních deseti let před vstupem nařízení (ES) č. 1060/2009 v platnost. Ratingová agentura, která nevydávala ratingy před 7. prosincem 1999, předloží údaje za vykazovaná období, která následují po prvním dni, kdy vydala rating. Ratingová agentura nemusí předkládat údaje za období vydávání ratingů, která předcházela její registraci nebo certifikaci podle nařízení (ES) č. 1060/2009, pokud prokáže, že vykazování takových údajů není přiměřené vzhledem k jejich rozsahu a složitosti.
5. Ratingová agentura vykazuje tyto druhy ratingů:
a)
ratingy podniků;
b)
ratingy strukturovaného financování;
c)
ratingy států a veřejných financí.
Článek 4
Ratingy podniků
1. Ratingová agentura předloží údaje, pokud jde o ratingy podniků podle emitentů.
2. Ratingová agentura může považovat rating dceřiné společnosti buď za individuální rating, či nikoli. Ratingová agentura vysvětlí zvolený postup.
3. Při vykazování ratingů podniků klasifikuje ratingová agentura ratingy v rámci jednoho odvětvového segmentu uvedeného v poli 18 tabulky 1 přílohy II.
4. Pokud jsou k dispozici, předloží se krátkodobé i dlouhodobé ratingy podniků. U dlouhodobého ratingu se předloží rating emitenta. Pokud není rating emitenta k dispozici, předloží se rating dlouhodobého nezajištěného dluhu. Pokud je k dispozici rating v zahraniční a domácí měně, předloží se pouze rating v zahraniční měně.
Článek 5
Ratingy strukturovaného financování
1. S ohledem na konkrétní charakteristiky stanovené v odstavcích 2 a 3 předloží ratingová agentura dlouhodobé ratingy nástrojů strukturovaného financování podle emise.
2. Ratingová agentura předloží dlouhodobé ratingy jednotek pro strukturované investice a podobných nástrojů podle emitenta.
3. Ratingová agentura předloží krátkodobé ratingy komerčních papírů zajištěných aktivy podle emise.
4. Při vykazování ratingů strukturovaného financování zařadí ratingová agentura ratingy do jedné z těchto kategorií aktiv:
a)
cenné papíry zajištěné aktivy. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou úvěry na pořízení auta/lodě/letadla, studentské půjčky, spotřebitelské úvěry, úvěry v oblasti zdravotní péče, úvěry na bytovou výstavbu, filmové úvěry, úvěry podnikům poskytujícím regulované výrobky a/nebo služby, pronájem vybavení, pohledávky z kreditních karet, daňové pohledávky, nesplacené úvěry, úvěrové dluhopisy, úvěry na rekreační vozidla a pohledávky z obchodního styku;
b)
cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou bonitní cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení a nebonitní cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení a domácí kapitálové úvěry;
c)
cenné papíry zajištěné hypotékami na obchodní nemovitosti. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou úvěry na nemovitosti pro maloobchod nebo na vybavení kanceláře, úvěry nemocnicím, úvěry na domy s pečovatelskou službou, na skladovací zařízení, hotelové úvěry, úvěry na ošetřovatelská zařízení, průmyslové úvěry a vícegenerační nemovitosti;
d)
zajištěné dluhové obligace. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou zajištěné úvěrové obligace, zajištěné dluhopisy, syntetické zajištěné dluhové obligace, jednotlivé tranše zajištěných dluhových obligací, zajištěné obligace fondů, zajištěné dluhové obligace cenných papírů krytých aktivy a zajištěné dluhové obligace zajištěných dluhových obligací;
e)
komerční papíry zajištěné aktivy;
f)
jiné strukturované finanční nástroje, které nejsou zahrnuty v předchozích kategoriích aktiv, včetně strukturovaných krytých dluhopisů, jednotek pro strukturované investice, cenných papírů navázaných na pojistné smlouvy a společností obchodujících s deriváty.
5. Ratingová agentura uvede, do které kategorie aktiv a (případně) podkategorie aktiv každý hodnocený nástroj patří.
6. Pro účely pole 17 v tabulce 1 přílohy II je kódem země, který se použije pro nástroj, domicil většiny podkladových aktiv. Pokud není možné určit domicil většiny podkladových aktiv, hodnocený nástroj se klasifikuje jako „mezinárodní“.
Článek 6
Ratingy států a veřejných financí
1. Ratingová agentura předloží údaje, pokud jde o ratingy států a veřejných financí podle emitenta. Ratingová agentura klasifikuje ratingy v rámci jednoho z těchto sektorů:
a)
ratingy států v domácí měně;
b)
ratingy států v zahraniční měně;
c)
ratingy jednotek menších než stát a obcí jako samosprávných a místních orgánů;
d)
ratingy nadnárodních organizací jako jsou instituce zřízené, vlastněné a ovládané více než jedním akcionářem svrchované vlády státu, včetně organizací, na které se vztahuje kód U (Činnosti extrateritoriálních organizací a orgánů) podle statistické klasifikace ekonomických činností v Evropském společenství (dále jen „NACE“); (3)
e)
subjekty veřejného sektoru, včetně těch, které spadají v rámci klasifikace NACE pod kód O (Veřejná správa a obrana; povinné sociální zabezpečení), kód P (Vzdělávání) a kód Q (Zdravotní a sociální péče).
2. Za každý sektor se předloží krátkodobé a dlouhodobé ratingy emitenta. Pokud není rating emitenta k dispozici, předloží se rating dlouhodobého dluhu.
3. Pro účely pole 17 v tabulce 1 přílohy II, pokud v případě nadnárodních organizací nelze identifikovat žádnou konkrétní zemi jako zemi emise, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), se hodnocený emitent klasifikuje jako „mezinárodní“.
KAPITOLA III
FORMÁT VYKAZOVÁNÍ
Článek 7
Kvalitativní údaje
1. Ratingová agentura poskytne zprávy obsahující kvalitativní údaje ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy I. Ratingová agentura poskytne zejména kvalitativní údaje o své ratingové stupnici vysvětlující individuální charakteristiky a význam každého ratingu. Ratingová agentura může vykázat až šest ratingových stupnic. V souvislosti s jakoukoli konkrétní kombinací časového horizontu a druhu ratingu může být vykázána maximálně jedna ratingová stupnice.
2. Pokud ratingová agentura vydává ratingy pro určitý časový horizont a druh ratingu, přičemž používá více než jednu ratingovou stupnici, ve své zprávě obsahující kvalitativní údaje vykáže pouze ratingovou stupnici použitou pro početní většinu takových ratingů. Ve zprávě obsahující ratingové údaje se nevykáží ratingy, u kterých se používá ratingová stupnice, jež nebyla vykázána podle tohoto odstavce.
3. Ratingová stupnice obsahuje neurčený počet hlavních ratingových kategorií, které mohou jako podkategorie zahrnovat neurčený počet stupňů. Ratingová agentura vykáže kategorie ratingů i případně stupňů.
Článek 8
Ratingové údaje
1. Ratingová agentura poskytne zprávy obsahující ratingové údaje za ratingy uvedené v článku 3 ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy II.
2. Pro účely pole 12 tabulky 1 přílohy II vykáže ratingová agentura případ selhání u ratingu, kde nastala jedna z těchto událostí:
a)
rating uvádí, že došlo k selhání podle definice selhání ratingové agentury;
b)
rating byl odebrán z důvodu platební neschopnosti hodnoceného subjektu nebo kvůli restrukturalizaci dluhu;
c)
veškeré jiné případy, kdy se ratingová agentura domnívá, že u hodnoceného subjektu nebo hodnoceného nástroje došlo k selhání, výraznému zhoršení nebo rovnocenné situaci.
3. U všech vykázaných ratingů odebraných během konkrétního vykazovaného období se uvede důvod odebrání v poli 11 tabulky 1 přílohy II. Ratingy, které byly odebrány před 7. zářím 2010, mohou být zapsány v kategorii „Konec platnosti ratingu z jiných důvodů“.
Článek 9
Změny a výmazy kvalitativních údajů
1. Ratingová agentura předloží změny a výmazy vykázaných kvalitativních údajů, pokud je to nezbytné pro:
a)
zachycení změn v kvalitativních údajích;
b)
opravu věcných chyb při vykazování ratingové stupnice.
2. V případě změn kvalitativních údajů, s výjimkou údajů o ratingové stupnici, zašle ratingová agentura novou zprávu obsahující aktualizované údaje. Ratingová agentura zašle novou zprávu obsahující kvalitativní údaje pouze tehdy, pokud dochází ke změně jakýchkoli údajů, a vykáže pouze údaje, které se změnily. V případě změny metodiky vykáže ratingová agentura aktualizované kvalitativní údaje a může odkázat na další informace o změnách metodiky v minulosti na svých internetových stránkách.
3. Pokud dochází ke změně na ratingové stupnici omezené na označení kategorií nebo stupňů, ratingová agentura zašle zprávu obsahující kvalitativní údaje spolu s aktualizovaným záznamem o předchozí ratingové stupnici (označené jejím specifickým identifikačním kódem), kterým se příslušně mění označení nebo popisy. Ostatní pole vztahující se k ratingové stupnici se do zprávy zahrnou beze změn. Ratingová agentura vyplní pole, jež jsou uvedena v tabulce 1 přílohy I.
4. Pokud dochází ke věcné změně ratingové stupnice, ratingová agentura oznámí novou ratingovou stupnici a provede tyto kroky:
a)
zašle soubor obsahující kvalitativní údaje spolu s aktualizovaným záznamem předchozí ratingové stupnice, kterým se mění datum konce platnosti na datum konce předchozího vykazovaného období. Ratingová agentura vyplní pole, jež jsou uvedena v tabulce 1 přílohy I;
b)
ratingová agentura vykáže novou ratingovou stupnici s novým specifickým identifikačním kódem a datum začátku platnosti prvního vykazovaného období, pro které stupnice platí;
c)
jakmile ratingová agentura obdrží potvrzení z centrálního archivu, že nová ratingová stupnice byla přijata, zašle soubory obsahující ratingové údaje za první vykazované období, ve kterém se nová ratingová stupnice používá.
5. Pokud je ratingová stupnice zrušena, ratingová agentura provede tyto kroky:
a)
ke zrušení musí dojít dříve, než ratingová agentura vykazuje jakékoli údaje ve spojení s uvedenou ratingovou stupnicí do centrálního archivu. V případě, že k vykázání údajů již došlo, musí ratingová agentura vymazat všechny ratingové údaje na základě předchozí ratingové stupnice;
b)
ratingová agentura zašle soubor obsahující kvalitativní údaje spolu s výmazem ratingové stupnice. Ratingová agentura vyplní pole, jež jsou uvedena v tabulce 2 přílohy I.
Článek 10
Výmaz ratingových údajů a vykazování ratingových údajů v minulosti
1. Pokud jsou ve vykázaných ratingových údajích identifikovány věcné chyby, ratingová agentura vykáže výmaz uvedených ratingových údajů a vymazané ratingové údaje nahradí.
2. Při výmazu ratingových údajů provede ratingová agentura jeden z těchto postupů:
a)
v případě záznamu ratingu ve stávajícím vykazovaném období použije ratingová agentura pole uvedená v tabulce 2 přílohy II. Jakmile je původní záznam vymazán, zašle novou verzi záznamu;
b)
v případě ratingových záznamů za předchozí vykazovaná období může ratingová agentura vymazat původní ratingové údaje za všechna vykazovaná období pomocí pole uvedeného v tabulce 2 přílohy II, včetně důvodu výmazu, a poté nahradí původní verzi záznamu za všechna období s využitím postupu uvedeného v čl. 3 odst. 4.
3. Pokud jsou ratingové údaje vykazovány zpětně, doplní ratingová agentura do polí týkajících se ratingu období, kdy byl rating vykazován v minulosti, a důvod pro vykazování ratingových údajů z minulosti, jak je uvedeno v poli 24 a 25 tabulky 1 přílohy II.
KAPITOLA IV
ZPŮSOB VYKAZOVÁNÍ
Článek 11
Způsob vykazování a přenos údajů
1. Za účelem vykazování údajů do centrálního archivu použije ratingová agentura zařízení k předkládání zpráv poskytované systémem centrálního archivu.
2. Všechny soubory zaslané do centrálního archivu a z něho obdržené musí být ve formátu XML, který je v souladu s režimy XSD vydanými orgánem ESMA.
3. Ratingová agentura soubory označí v souladu s pravidly vydanými orgánem ESMA.
4. Ratingová agentura uchovává soubory zaslané do centrálního archivu a z něho obdržené v elektronické podobě po dobu nejméně pěti let. Na vyžádání se zpřístupní orgánu ESMA.
Článek 12
Zásady výměny souborů a vykazovaná období
1. Ratingová agentura zašle všechny soubory, které se vztahují na konkrétní vykazované období v rámci následného období předběžného zveřejnění, do centrálního archivu. Tento požadavek se vztahuje na soubory obsahující kvalitativní údaje i na soubory s ratingovými údaji.
2. Vykazované období zahrnuje šestiměsíční období trvající od 1. ledna do 30. června nebo od 1. července do 31. prosince. Období předběžného zveřejnění je období tří měsíců po konci příslušného vykazovaného období, a tedy trvá od 1. ledna do 31. března nebo od 1. července do 30. září. Začátek a konec období předběžného zveřejnění a vykazované období jsou uvedeny ve středoevropském čase.
3. Ratingová agentura nejdříve předá kvalitativní údaje. Soubory obsahující ratingové údaje zašle až poté, co z centrálního archivu obdržela potvrzení, kterým se ověřují kvalitativní údaje.
4. Během každého období předběžného zveřejnění předloží ratingová agentura do centrálního archivu soubory obsahující ratingové údaje, včetně všech informací, jak je stanoveno v tabulkách 1, 2 a 3 přílohy II. Výmazy ratingových údajů se vykazují podle článku 10.
5. V případě, že ratingová agentura vykazuje údaje do centrálního archivu poprvé, zašle soubor obsahující kvalitativní údaje, včetně všech kvalitativních údajů, jak je stanoveno v tabulkách 1, 2 a 3 přílohy I. Následně vykazuje ratingová agentura pouze nové ratingové stupnice, aktualizace a výmazy kvalitativních údajů podle článku 9.
6. Kromě své první zprávy do centrálního archivu vykáže ratingová agentura rovněž údaje z minulosti podle čl. 3 odst. 4. Uvedené předkládání údajů se provede chronologicky podle vykazovaných období, počínaje nejdřívějším.
Článek 13
Postup vykazování
1. Ratingová agentura zajistí, aby informace zasílané do centrálního archivu odpovídaly jejím interním záznamům. V rámci každého období předběžného zveřejnění se všechny příslušné soubory zašlou v chronologickém pořadí a v průběhu období předběžného zveřejnění se opraví chyby.
2. Centrální archiv zašle ratingové agentuře potvrzení za veškeré vykázané soubory údajů, přičemž buď potvrdí, že soubor byl přijat a nahrán správně, nebo ji informuje o zjištěných chybách. Pokud centrální archiv zjistí chybu, musí ratingová agentura zaslat opravy v patřičné lhůtě takto:
a)
v případě chyb v souborech opraví ratingová agentura chybu tak, jak je uvedeno v potvrzení, a opětovně zašle celý soubor;
b)
v případě chyb v obsahu opraví ratingová agentura chybu tak, jak je uvedeno v potvrzení, a opětovně zašle pouze opravené záznamy.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2012.
REGULAMENTO DELEGADO (UE) N.o 448/2012 DA COMISSÃO
de 21 de março de 2012
que completa o Regulamento (CE) n.o 1060/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, no que respeita às normas técnicas de regulamentação para a apresentação das informações que as agências de notação de risco devem disponibilizar num repositório central mantido pela Autoridade Europeia dos Valores Mobiliários e dos Mercados
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1060/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de setembro de 2009, relativo às agências de notação de risco (1), nomeadamente o artigo 21.o, n.o 4, alínea c),
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 11.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1060/2009 exige que as agências de notação de risco disponibilizem determinadas informações relativas ao seu historial no repositório central mantido pela Autoridade Europeia dos Valores Mobiliários e dos Mercados (a seguir designada «ESMA»). Estas informações devem ser fornecidas num formulário-tipo estabelecido pela ESMA, que deve facultar as informações ao público e publicar anualmente informação resumida sobre os principais desenvolvimentos registados. Estes requisitos devem ser complementados no que respeita à apresentação das informações prestadas, nomeadamente a estrutura, o formato, o método e os períodos de relatório.
(2)
As agências de notação de risco integradas num grupo de agências de notação de risco situadas na União podem enviar relatórios separadamente para o repositório central. No entanto, devido à natureza altamente integrada da organização funcional das agências de notação de risco a nível da União e a fim de facilitar a compreensão das estatísticas, as agências de notação de risco devem ser incentivadas a enviar para o repositório central relatórios numa base global para todo o grupo.
(3)
O sistema do repositório central recolhe dados sobre as notações de risco e armazena esses dados a nível central. A fim de permitir que os participantes no mercado possam avaliar melhor a fiabilidade das notações de risco, ajudando-os nas suas decisões de investimento, o repositório central deverá também aceitar numa base voluntária as notações emitidas por agências de notação de risco pertencentes ao mesmo grupo de agências mas não validadas na União.
(4)
A fim de facilitar a compreensão das estatísticas produzidas, a comunicação de dados sobre as notações de risco deverá incluir todos os dados relativos pelo menos aos últimos dez anos antes da data de entrada em vigor do Regulamento (CE) n.o 1060/2009. Uma agência de notação de risco não deverá ser obrigada a comunicar estes dados se puder demonstrar que isso não seria proporcionado tendo em conta a sua dimensão e complexidade.
(5)
O presente regulamento tem por base o projeto de normas técnicas de regulamentação apresentado pela ESMA à Comissão para aprovação nos termos do procedimento previsto no artigo 10.o do Regulamento (UE) n.o 1095/2010 do Parlamento Europeu e do Conselho (2).
(6)
A ESMA conduziu uma consulta pública aberta sobre os projetos de normas técnicas de regulamentação que estão na base do presente regulamento e solicitou o parecer do Grupo de Partes Interessadas do Setor dos Valores Mobiliários e dos Mercados criado em conformidade com o artigo 37.o do Regulamento (UE) n.o 1095/2010. No entanto, a ESMA não procedeu a uma análise custo-benefício porque considerou que isso seria desproporcionado face ao impacto dos projetos de normas técnicas de regulamentação, dado que o Comité de Regulamentação dos Mercados Europeus de Valores Mobiliários (CARMEVM) já estava a trabalhar no repositório central desde 2010 e que os projetos de normas técnicas refletiam o funcionamento do sistema existente, não aplicando novos requisitos significativos, pelo que não seria de esperar que impusessem custos adicionais significativos para a ESMA ou para as agências de notação de risco.
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objeto
O presente regulamento especifica as regras para a apresentação das informações, nomeadamente a estrutura, o formato, o método e o período de relatório, que as agências de notação de risco devem disponibilizar num repositório central em conformidade com:
a)
O artigo 11.o, n.o 2, do Regulamento CE) n.o 1060/2009;
b)
O anexo I, secção E, parte II, ponto 1, do Regulamento (CE) n.o 1060/2009.
CAPÍTULO II
ESTRUTURA DOS RELATÓRIOS
Artigo 2.o
Princípios da apresentação de relatórios
1. As agências de notação de risco devem enviar os seguintes tipos de relatório para o repositório central mantido pela ESMA:
a)
Relatórios de dados qualitativos, conforme previsto nos artigos 7.o e 9.o; e
b)
Relatórios de dados de notação, conforme previsto nos artigos 8.o e 10.o.
2. As agências de notação de risco são responsáveis pela exatidão, pelo caráter exaustivo e pela disponibilidade dos dados comunicados. Devem assegurar que os relatórios sejam atempadamente fornecidos através dos canais de comunicação previstos no artigo 11.o e de acordo com o procedimento de apresentação de relatórios previsto no artigo 13.o.
3. Quando uma agência de notação de risco estiver integrada num grupo de agências de notação de risco, os membros do grupo podem mandatar um dos seus membros para apresentar a informação exigida em nome do grupo. Quando o membro do grupo mandatado comunicar informações em nome do grupo, identifica-se tanto ele próprio como os membros do grupo em cujo nome comunica as informações.
Artigo 3.o
Notações a comunicar
1. As agências de notação de risco comunicam os dados relativos às notações de risco para cada período de relatório, até que essa notação de risco seja retirada.
2. As agências de notação de risco comunicam tanto as notações solicitadas como as não-solicitadas. Devem indicar se uma notação é solicitada ou não-solicitada.
3. Uma agência de notação de risco que apresente um relatório em nome de um grupo de agências de notação de risco pode incluir dados provenientes de agências de notação de risco de países terceiros integradas no mesmo grupo que não estejam a ser utilizados na União através da respetiva validação. Quando uma agência de notação de risco não comunicar esses dados, deve justificá-lo no seu relatório de dados qualitativos.
4. As agências de notação de risco comunicam dados sobre as notações de risco em relação pelo menos aos últimos dez anos antes da data de entrada em vigor do Regulamento (CE) n.o 1060/2009. As agências de notação de risco que não tenham emitido notações antes de 7 de dezembro de 1999 comunicam dados para os períodos de relatório subsequentes à primeira data em que tenham emitido uma notação de risco. As agências de notação de risco não são obrigadas a apresentar relatório sobre os períodos de notação que precederam o seu registo ou certificação ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1060/2009 se puderem demonstrar que a comunicação de tais dados não é proporcionada tendo em conta a sua dimensão e complexidade.
5. As agências de notação de risco comunicam os seguintes tipos de notações:
c)
Notações de empresas;
d)
Notações de instrumentos financeiros estruturados;
e)
Notações soberanas ou de dívida pública.
Artigo 4.o
Notações de empresas
1. As agências de notação de risco comunicam dados sobre as notações de empresas ao nível de cada emitente.
2. As agências de notação de risco podem tratar ou não as notações da filial de uma empresa como notações individuais, justificando a política escolhida.
3. Quando comunicam notações de empresas, as agências de notação de risco classificam essas notações num dos domínios de atividade especificados no campo 18 do quadro 1 do anexo II.
4. Devem ser comunicados dados em relação tanto às notações de curto prazo como às notações de longo prazo, sempre que disponíveis. No que respeita às notações de longo prazo, deve ser comunicada a notação do emitente. Se a notação de um emitente não estiver disponível, deve ser comunicada a notação da sua dívida a longo prazo não garantida. Quando estiverem disponíveis notações em moeda estrangeira e na moeda local, deve ser comunicada apenas a notação em moeda estrangeira.
Artigo 5.o
Notações de instrumentos financeiros estruturados
1. Sob reserva das características específicas definidas nos n.os 2 e 3, as agências de notação de risco comunicam as notações de longo prazo de instrumentos financeiros estruturados ao nível de cada emissão.
2. As agências de notação de risco comunicam as notações de longo prazo ao nível de cada emitente para os veículos de investimento estruturado e estruturas análogas.
3. As agências de notação de risco comunicam as notações de curto prazo ao nível de cada emissão para o papel comercial garantido por ativos.
4. Quando comunicam notações de instrumentos financeiros estruturados, as agências de notação de risco classificam essas notações em função das seguintes categorias de ativos:
a)
Títulos garantidos por ativos (Asset-backed securities - ABS). Esta categoria de ativos inclui os créditos para automóveis/barcos/aviões, para educação e ensino, para consumo, para cuidados de saúde, para casas prefabricadas, para a realização de filmes, ao setor dos serviços de utilidade pública, para arrendamento de equipamentos, relacionados com a utilização de cartões de crédito, os privilégios fiscais, os créditos de cobrança duvidosa, as garantias de crédito, os empréstimos para veículos recreativos e as contas comerciais a receber;
b)
Títulos garantidos por créditos hipotecários para habitação (Residential mortgage-backed securities - RMBS). Esta categoria de ativos inclui as subcategorias dos títulos cobertos por créditos hipotecários para habitação prioritários ou subordinados (prime e non-prime) e dos empréstimos cobertos por uma habitação existente;
c)
Títulos garantidos por créditos hipotecários para imóveis comerciais (Commercial mortgage-backed securities - CMBS). Esta categoria de ativos inclui as subcategorias do crédito imobiliário para lojas ou escritórios, hospitais, casas de saúde, armazéns, hotéis, instalações de enfermagem, instalações industriais e propriedades plurifamiliares;
d)
Obrigações garantidas por créditos (Collateralised debt obligations - CDO). Esta categoria de ativos inclui as subcategorias das obrigações garantidas por empréstimos, as obrigações sintéticas garantidas, as obrigações garantidas por créditos numa única tranche, as obrigações de fundos de crédito, as obrigações garantidas por empréstimos de instrumentos de dívida titularizados e obrigações garantidas por empréstimos de obrigações garantidas;
e)
Papel comercial garantido por ativos (Asset-backed commercial papers - ABCP);
f)
Outros instrumentos financeiros estruturados não incluídos nas anteriores categorias de ativos, incluindo obrigações estruturadas garantidas, veículos de investimento estruturado, valores mobiliários associados a produtos seguradores (Insurance-linked securities - ISL) e empresas emitentes de produtos derivados.
5. As agências de notação de risco indicam a que categoria e subcategoria (quando aplicável) de ativos pertence cada instrumento.
6. Para efeitos do campo 17 do quadro 1 do anexo II, o código de país usado para um instrumento deve ser o código do país de domicílio da maioria dos ativos subjacentes. Quando não for possível identificar o domicílio da maioria dos ativos subjacentes, o instrumento notado é classificado como «Internacional».
Artigo 6.o
Notações soberanas ou de dívida pública
1. As agências de notação de risco devem comunicar dados sobre as notações soberanas ou de dívida pública ao nível de cada emitente. As agências de notação de risco classificam essas notações num dos seguintes setores:
a)
Notações soberanas em moeda local;
b)
Notações soberanas em moeda estrangeira;
c)
Notações sub-soberanas e municipais, como Estados e administrações locais;
d)
Notações de organizações supranacionais, como as instituições estabelecidas, detidas e controladas por mais do que um governo soberano acionista, incluindo as organizações abrangidas pelo código U (Atividades dos organismos internacionais e outras instituições extraterritoriais) da Classificação Estatística das Atividades Económicas na Comunidade Europeia (a seguir designada «NACE») (3);
e)
Notações de entidades públicas, nomeadamente das abrangidas pelos códigos NACE O (Administração pública e defesa; segurança social obrigatória), P (Educação) e Q (Saúde humana e ação social).
2. Dentro de cada setor, devem ser comunicadas as notações dos emitentes a curto e a longo prazo. Se a notação de um emitente não estiver disponível, deve ser comunicada a notação da sua dívida a longo prazo.
3. Para efeitos de campo 17 do quadro 1 do anexo II, quando nenhum país em concreto puder ser identificado como país de emissão no caso das organizações supranacionais especificadas no n.o 1, alínea d), o emitente notado é classificado como «Internacional».
CAPÍTULO III
FORMATO DOS RELATÓRIOS
Artigo 7.o
Dados qualitativos
1. As agências de notação de risco devem comunicar relatórios de dados qualitativos no formato especificado no quadro 1 do anexo I. Em especial, as agências de notação de risco devem fornecer dados qualitativos sobre a sua escala de notação, explicando as características individuais e o significado de cada notação. As agências de notação podem comunicar até seis escalas de notação. Só pode ser comunicada uma escala de notação para cada combinação particular de horizonte temporal e tipo de notações.
2. Quando uma agência de notação de risco emitir notações de risco para um determinado horizonte temporal e tipo de notação utilizando mais de uma escala de notação, o seu relatório de dados qualitativos só apresenta as informações em relação à escala de notação utilizada na maioria dos casos para essas notações. As notações de acordo com uma escala de notação que não tenha sido objeto de comunicação por força do presente número não devem ser comunicadas nos relatórios de dados de notação.
3. Uma escala de notação inclui um número indeterminado de categorias gerais de notação que podem por sua vez incluir como subcategorias um número indeterminado de graus (notches). As agências de notação de risco comunicam tanto as categorias de notação como os graus, quando aplicável.
Artigo 8.o
Dados de notação
1. As agências de notação de risco fornecem relatórios de dados de notação no que respeita às notações referidas no artigo 3.o no formato especificado no quadro 1 do anexo II.
2. Para efeitos do campo 12 do quadro 1 do anexo II, as agências de notação de risco comunicam um incumprimento relativamente a uma notação quando tenha ocorrido um dos seguintes acontecimentos:
a)
A notação indica que se verificou um incumprimento de acordo com a definição de incumprimento usada pela agência de notação de risco;
b)
A notação foi retirada devido à insolvência da entidade notada ou a uma reestruturação da dívida;
c)
Qualquer outro caso em que a agência de notação de risco considera que uma entidade notada ou um instrumento notado se encontram em incumprimento, substancialmente desvalorizados ou em situação equivalente.
3. Todas as notações comunicadas que sejam retiradas durante um determinado período de relatório implicam o preenchimento de um motivo de retirada no campo 11 do quadro 1 do anexo II. As notações retiradas antes 7 de setembro de 2010 podem ser inscritas na categoria «Fim da notação por outras razões».
Artigo 9.o
Alterações e anulações de dados qualitativos
1. As agências de notação de risco comunicam as alterações e anulações de dados qualitativos anteriormente comunicados sempre que tal seja necessário para:
a)
Refletir alterações nos dados qualitativos;
b)
Corrigir erros factuais na comunicação de uma escala de notação.
2. Para proceder a alterações em dados qualitativos, com exceção dos dados respeitantes à escala de notação, as agências de notação de risco enviam um novo relatório com os dados atualizados. As agências de notação de risco só enviam um novo relatório com dados qualitativos se houver uma alteração em qualquer dos dados, só devendo ser comunicados os dados que tenham sido alterados. Em caso de alteração das metodologias, as agências de notação de risco comunicam os dados qualitativos atualizados e podem fazer referência a informações adicionais disponíveis no seu sítio web sobre o historial de alterações das metodologias.
3. Se houver uma mudança numa escala de notação que se limite aos símbolos para as categorias ou graus, as agências de notação de risco enviam o relatório de dados qualitativos que atualiza a escala de notação anterior (identificada pelo seu identificador único da notação) procedendo à alteração das descrições ou dos símbolos utilizados, conforme apropriado. Os outros campos relacionados com a escala de notação devem ser incluídos no relatório sem alterações. As agências de notação de risco utilizam os campos especificados no quadro 1 do anexo I.
4. Quando ocorrer uma alteração significativa de uma escala de notação, as agências de notação de risco comunicam uma nova escala de notação e adotam as seguintes medidas:
a)
Enviam um ficheiro qualitativo com um registo atualizado da escala de notação anterior que altera a data de fim de validade para a data de fim do período de relatório anterior. As agências de notação de risco utilizam os campos especificados no quadro 1 do anexo I;
b)
As agências de notação de risco comunicam a nova escala de notação associada a um novo identificador único e a uma data de início de validade correspondente ao início do primeiro período de relatório para o qual é válida;
c)
Quando a agência de notação de risco receber o ficheiro de resposta do repositório central confirmando que a nova escala de notação foi aceite, envia os ficheiros de dados de notação correspondentes ao primeiro período de relatório ao qual se aplica a nova escala de notação de acordo com a nova escala de notação.
5. Quando uma escala de notação é anulada, as agências de notação de risco adotam as seguintes medidas:
a)
A anulação deve ter lugar antes de a agência de notação de risco comunicar qualquer relatório de notação ao repositório central de acordo com essa escala de notação. Se já tiverem sido comunicados dados de notação, as agências de notação de risco devem anular todos os dados de notação de acordo com a escala de notação anterior;
b)
As agências de notação de risco enviam um ficheiro de dados qualitativos com a anulação da escala de notação, utilizando o campo especificado no quadro 2 do anexo I.
Artigo 10.o
Anulação de dados de notação e comunicação do historial das notações
1. Quando forem identificados erros factuais em dados de notação comunicados, as agências de notação de risco comunicam a anulação desses dados de notação e substituem os dados anulados.
2. Quando anularem dados de notação, as agências de notação de risco devem tomar uma das seguintes medidas:
a)
No caso de um registo de notação respeitante ao período de relatório em curso, as agências de notação de risco utilizam os campos especificados no quadro 2 do anexo II. Uma vez que o registo original tenha sido cancelado, enviam uma nova versão do mesmo;
b)
No caso de um registo respeitante a períodos de relatório anteriores, as agências de notação de risco podem anular os dados de notação originais para todos os períodos comunicados utilizando o campo definido do quadro 2 do anexo II, indicando o motivo para a anulação, e, em seguida, substituir a versão original do registo em todos os períodos de acordo com o processo descrito no artigo 3.o, n.o 4.
3. Quando comunicam dados de notação de forma retroativa, as agências de notação de risco acrescentam aos campos relativos à notação o período de referência histórico das notações e a razão para a comunicação do historial de notação, como especificado nos campos 24 e 25 do quadro 1 do anexo II.
CAPÍTULO IV
MÉTODO DE APRESENTAÇÃO DE RELATÓRIOS
Artigo 11.o
Canais de comunicação dos relatórios e transferência de dados
1. Para comunicar dados para o repositório central, as agências de notação de risco utilizam os meios de comunicação de informações previstos no sistema do repositório central.
2. Todos os ficheiros enviados e recebidos para e do repositório central utilizam um formato XML conforme com os XSD emitidos pela ESMA.
3. As agências de notação de risco atribuem nomes aos ficheiros de acordo com a convenção de denominação emitida pela ESMA.
4. As agências de notação de risco devem conservar os ficheiros enviados e recebidos para e do repositório central em formato eletrónico durante pelo menos cinco anos. Estes ficheiros são colocados à disposição da ESMA sempre que esta o solicite.
Artigo 12.o
Princípios para a troca de ficheiros e períodos de relatório
1. As agências de notação de risco enviam para o repositório central todos os ficheiros respeitantes a um determinado período de relatório durante o período subsequente de pré-publicação. Este requisito abrange tanto os ficheiros de dados qualitativos como os ficheiros de dados de notação.
2. O período de relatório deve abranger um período de seis meses, de 1 de janeiro a 30 de junho ou de 1 de julho a 31 de dezembro. O período de pré-publicação é o período de três meses subsequente ao final do período de relatório em causa, que decorre portanto de 1 de janeiro a 31 de março ou de 1 de julho a 30 de setembro. O início e o fim dos períodos de pré-publicação e dos períodos de relatório são determinados com base na Hora da Europa Central.
3. As agências de notação de risco transmitem em primeiro lugar os dados qualitativos. Só devem enviar os ficheiros de dados de notação quando tiverem recebido do repositório central um ficheiro de resposta com a verificação dos dados qualitativos.
4. Durante cada período de pré-publicação, as agências de notação de risco enviam para o repositório central ficheiros de dados de notação que incluam todas as informações especificadas dos quadros 1, 2 e 3 do anexo II. As anulações de dados devem ser comunicadas em conformidade com o artigo 10.o.
5. A primeira vez que uma agência de notação de risco enviar relatórios para o repositório central, deve transmitir um ficheiro de dados qualitativos que inclua todos os dados qualitativos especificados dos quadros 1, 2 e 3 do anexo I. Posteriormente, as agências de notação de risco devem comunicar apenas as novas escalas de notação e as atualizações e anulações de dados qualitativos em conformidade com o artigo 9.o.
6. Além do seu primeiro relatório para o repositório central, as agências de notação de risco comunicam igualmente os dados históricos em conformidade com o artigo 3.o, n.o 4. A comunicação deve ser feita pela ordem cronológica dos períodos de relatório, a começar pelo mais antigo.
Artigo 13.o
Procedimento de apresentação de relatórios
1. As agências de notação de risco devem assegurar que as informações enviadas para o repositório central correspondam aos seus registos internos. Durante cada período de pré-publicação, todos os ficheiros relevantes devem ser enviados por ordem cronológica, devendo os eventuais erros ser corrigidos no decurso do período de pré-publicação em causa.
2. O repositório central envia às agências de notação de risco um ficheiro de resposta correspondente a cada ficheiro de dados comunicados, quer confirmando que o ficheiro foi recebido e carregado corretamente quer informando a agência de notação de risco sobre os erros detetados. Quando o repositório central detetar um erro, as agências de notação de risco enviam atempadamente as correções, de acordo com o seguinte procedimento:
a)
Em relação aos erros de ficheiro, as agências de notação de risco corrigem os erros da forma indicada no ficheiro de resposta e reenviam o novo ficheiro completo;
b)
Em relação aos erros de conteúdo, as agências de notação de risco corrigem os erros da forma indicada no ficheiro de resposta e reenviam apenas os registos que tenham sido objeto de correção.
CAPÍTULO V
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 14.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 21 de março de 2012.