РЕШЕНИЕ № 259/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 март 2013 година
за изменение на Решение № 574/2007/ЕО с цел увеличаване на процента на съфинансиране по Фонда за външните граници за някои държави членки, които изпитват или са застрашени от сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) бе създаден Фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г., като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, и бяха предвидени различни проценти на съфинансиране от Съюза на подпомаганите от фонда дейности.
(2)
Безпрецедентната световна финансова криза и икономическият спад засегнаха тежко икономическия растеж и финансовата стабилност, като влошиха значително финансовите, икономическите и социалните условия в няколко държави членки. Някои държави членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени, по-специално във връзка със своята финансова и икономическа стабилност, от затруднения, които доведоха или могат да доведат до влошаване на позицията им по отношение на дефицита и дълга и застрашават икономическия растеж, като този ефект се подсилва от международната икономическа и финансова обстановка.
(3)
Въпреки че вече са предприети важни мерки за неутрализиране на отрицателните последици от кризата, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и обществото като цяло се проявява в широк мащаб. Засилва се натискът върху националните финансови ресурси и следва бързо да се предприемат допълнителни стъпки за облекчаване на този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Съюза.
(4)
В Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите членки (3), се предвижда, че Съветът може да предостави средносрочна финансова подкрепа, когато държава членка, която не е приела еврото, е в затруднение или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(5)
Румъния получи такава финансова помощ с Решение 2009/459/ЕО на Съвета от 6 май 2009 г. за предоставяне на средносрочна финансова помощ от страна на ЕС на Румъния (4).
(6)
В съответствие със заключенията на Съвета по икономически и финансови въпроси, проведен на 9 и 10 май 2010 г., Съветът прие широкообхватен пакет от мерки, включващ Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на Европейски механизъм за финансово стабилизиране (5), и на 7 юни 2010 г. държавите членки от еврозоната създадоха Европейски механизъм за финансово стабилизиране с цел предоставяне на финансова помощ на държавите членки от еврозоната, които изпитват затруднения, причинени от извънредни обстоятелства извън техния контрол, като по този начин се запазва финансовата стабилност на еврозоната като цяло, както и на нейните държави членки.
(7)
Ирландия и Португалия получиха финансова помощ от Европейския механизъм за финансово стабилизиране съгласно съответно решения за изпълнение на Съвета 2011/77/ЕС (6) и 2011/344/ЕС (7). Те освен това получиха финансиране по линия на Европейския инструмент за финансова стабилност.
(8)
На 8 май 2010 г. бяха сключени Споразумение между кредиторите и Кредитно споразумение за Гърция, като те влязоха в сила на 11 май 2010 г. като първа програма за финансова помощ за Гърция. На 12 март 2012 г. финансовите министри на държавите членки от еврозоната прекъснаха тази първа програма и одобриха втора програма за финансова помощ на Гърция. Решено бе финансовият инструмент за тази втора програма да бъде Европейският инструмент за финансова стабилност, чрез който ще се изплаща и останалата сума, предоставена от еврозоната по първата програма.
(9)
На 2 февруари 2012 г. финансовите министри на държавите членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност. Този договор е следствие от Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г. за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите членки, чиято парична единица е еврото (8). Съгласно този договор Европейският механизъм за стабилност е основният източник на финансова помощ за държавите членки от еврозоната след влизането си в сила на 8 октомври 2012 г. С оглед на това настоящото решение следва да бъде съобразено с Европейския механизъм за стабилност.
(10)
В своите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да повиши единодействието между кредитната програма за Гърция и средствата на Съюза и подкрепи усилията за увеличаване на капацитета на Гърция да усвоява средствата на Съюза с цел насърчаване на растежа и заетостта, като вниманието се пренасочи към подобряването на конкурентоспособността и създаването на работни места. Освен това той приветства и подкрепи подготовката от страна на Комисията, съвместно с държавите членки, на всеобхватна програма за техническо подпомагане на Гърция. Измененията на Решение № 574/2007/ЕО, предвидени в настоящото решение, допринасят към тези усилия за повишаване на единодействието.
(11)
Предвид извънредните обстоятелства Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (9) бе изменен с Регламент (ЕС) № 1311/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10), за да се даде възможност за увеличаване на процента на съфинансиране по структурните фондове и Кохезионния фонд за държавите членки, които са изправени през сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност. Подобен подход бе възприет към тези държави членки в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони с Регламент (ЕС) № 1312/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 2011 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно някои разпоредби, свързани с финансовото управление, за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения (11) и в рамките на Европейския фонд за рибарство - с Регламент (ЕС) № 387/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 19 април 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета за Европейския фонд за рибарство по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения (12). Тези държави членки следва също така да бъдат подпомогнати в рамките на четирите фонда, създадени като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, а именно на Фонда за външните граници, Европейския фонд за връщане, Европейския бежански фонд и Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни (наричани по-долу „фондовете“), създадени за периода 2007-2013 г.
(12)
Фондовете са ключови инструменти за подпомогане на държавите членки при справянето с важни предизвикателства в областта на миграцията, убежището и външните граници, като разработването на всеобхватна имиграционна политика на Съюза за увеличаване на конкурентоспособността и социалното сближаване на Съюза и създаването на обща европейска система за убежище.
(13)
За да се улесни управлението на финансирането от Съюза в областта на миграцията, убежището и външните граници и за да се подобри достъпът на държавите членки до финансиране за изпълнението на техните годишни програми по линия на фондовете, е необходимо, временно и без да се засяга програмният период 2014-2020 г., да се увеличи процентът на съфинансиране от Съюза по фондовете с 20 процентни пункта над прилагания понастоящем процент за държавите членки, изпитващи сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност. Това означава, че годишните национални суми, разпределяни от фондовете съгласно основните актове, ще останат непроменени, докато националното съфинансиране ще бъде съответно намалено. Текущите годишни програми ще трябва да бъдат преразгледани, за да се отразят измененията в резултат на прилагането на увеличения процент на съфинансиране от Съюза.
(14)
Всяка държава членка, която иска да се възползва от увеличения процент на съфинансиране, следва да представи на Комисията писмено заявление заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма. В заявлението си въпросната държава членка следва да посочи съответното решение на Съвета или всяко друго съответно решение, което ѝ дава право да се възползва от увеличения процент на съфинансиране от Съюза.
(15)
Безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и икономическият спад доведоха до тежки последици за финансовата стабилност на няколко държави членки. Тъй като трябва да се реагира бързо, за да се преодолеят последиците за икономиката като цяло, настоящото решение следва да влезе в сила възможно най-бързо.
(16)
Поради това Решение № 574/2007/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(17)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (13), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (14) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(18)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (15), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (16).
(19)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (17), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (18).
(20)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не взема участие в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(21)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в което Обединеното кралство не участва съгласно Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (19); следователно Обединеното кралство не участва в приемането му и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(22)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (20); следователно Ирландия не участва в приемането му и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Изменения на Решение № 574/2007/ЕО
В член 16 от Решение № 574/2007/ЕО параграф 4 се заменя със следното:
„4. Участието на Съюза в подпомагани проекти, що се отнася до дейности, изпълнявани в държавите членки съгласно член 4, не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, определени в член 20.
Участието на Съюза се увеличава до 75 % в държавите членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
Участието на Съюза може да бъде увеличено с 20 процентни пункта в определена държава членка, ако тя изпълнява едно от следните условия при представянето на своя проект за годишна програма в съответствие с член 23, параграф 3 от настоящото решение или на своя проект за преразгледана годишна програма в съответствие с член 23 от Решение 2008/456/ЕО на Комисията (21):
a)
предоставена ѝ е средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (22);
б)
предоставена ѝе финансова помощ в съответствие с Регламент (EC) № 407/2010 на Съвета (23) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави членки от еврозоната преди 13 май 2010 г.; или
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с междуправителственото споразумение за създаване на Европейския инструмент за финансова стабилност и с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност.
Съответната държава членка представя писмено заявление на Комисията заедно със своя проект за годишна програма или проект за преразгледана годишна програма, като потвърждава, че изпълнява едно от условията, посочени в четвърта алинея, буквa а), б) или в).
Проект, който е съфинансиран при прилагане на увеличения процент, може да продължи да се съфинансира по този начин, независимо от това дали едно от условията, посочени в четвърта алинея, буквa а), б) или в), все още се изпълнява в процеса на изпълнение на съответната годишна програма, или не.
Член 2
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати
Адресати на настоящето решение са държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 13 март 2013 година.
ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY č. 259/2013/EÚ
z 13. marca 2013,
ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie č. 574/2007/ES s cieľom zvýšiť mieru spolufinancovania uplatňovanú v rámci Fondu pre vonkajšie hranice v prípade niektorých členských štátov, ktoré majú vážne ťažkosti v súvislosti s ich finančnou stabilitou, alebo ktorým takéto ťažkosti hrozia
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 574/2007/ES (2) bol zriadený Fond pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov, pričom sa v ňom stanovujú rôzne miery spolufinancovania, ktoré Únia poskytuje na akcie podporované z tohto fondu.
(2)
Nebývalá svetová finančná kríza a hospodársky pokles vážne poškodili hospodársky rast a finančnú stabilitu a v niekoľkých členských štátoch vyvolali výrazné zhoršenie finančných, hospodárskych a sociálnych podmienok. Niektoré členské štáty majú alebo im hrozia vážne ťažkosti, a to najmä v súvislosti s ich finančnou a hospodárskou stabilitou, čo vedie alebo môže viesť k zhoršeniu ich deficitu a zadlženia a ohrozuje hospodársky rast, a sú brzdené medzinárodnou hospodárskou a finančnou situáciou.
(3)
Hoci sa už prijali dôležité opatrenia na vyváženie negatívnych účinkov krízy, všeobecne sa pociťuje vplyv finančnej krízy na reálnu ekonomiku, trh práce a celú spoločnosť. Zvyšuje sa tlak na vnútroštátne finančné zdroje a prostredníctvom maximálneho a optimálneho využívania finančných prostriedkov Únie by sa mali rýchlo podniknúť ďalšie kroky na zmiernenie tohto tlaku.
(4)
Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (3), stanovuje, že Rada môže poskytnúť strednodobú finančnú pomoc, pokiaľ má členský štát, ktorý neprijal euro, ťažkosti alebo mu vážne hrozia ťažkosti s jeho platobnou bilanciou.
(5)
Rumunsku bola takáto finančná pomoc poskytnutá rozhodnutím Rady 2009/459/ES zo 6. mája 2009 o poskytnutí strednodobej finančnej pomoci Spoločenstva Rumunsku (4).
(6)
Rada prijala v súlade so závermi Rady Ecofin z 9. a 10. mája 2010 komplexný balík opatrení vrátane nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (5), a 7. júna 2010 bol členskými štátmi eurozóny zriadený Európsky nástroj finančnej stability, aby sa poskytla finančná podpora členským štátom eurozóny v ťažkostiach, ktoré boli vyvolané mimoriadnymi okolnosťami, na ktoré nemali vplyv, čím sa zaistí finančná stabilita eurozóny ako celku a aj jej členských štátov.
(7)
Írsku a Portugalsku bola poskytnutá finančná pomoc prostredníctvom európskeho finančného stabilizačného mechanizmu na základe vykonávacích rozhodnutí Rady 2011/77/EÚ (6) a 2011/344/EÚ (7). Tieto štáty dostali finančné prostriedky aj z Európskeho nástroja finančnej stability.
(8)
Dňa 8. mája 2010 bola uzavretá dohoda medzi veriteľmi a dohoda o úverovom mechanizme pre Grécko, ktoré nadobudli platnosť 11. mája 2010 ako prvý program finančnej pomoci pre Grécko. Ministri financií členských štátov eurozóny 12. marca 2012 prerušili tento prvý program a schválili druhý program finančnej pomoci Grécku. Bolo prijaté rozhodnutie, že finančným nástrojom pre tento druhý program bude Európsky nástroj finančnej stability, prostredníctvom ktorého sa poskytne aj zostávajúca suma, ktorou mala prispieť eurozóna v rámci prvého programu.
(9)
Ministri financií členských štátov eurozóny podpísali 2. februára 2012 Zmluvu o založení Európskeho mechanizmu pre stabilitu. Uvedená zmluva vychádza z rozhodnutia Európskej rady 2011/199/EÚ z 25. marca 2011, ktorým sa mení a dopĺňa článok 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s mechanizmom pre stabilitu pre členské štáty, ktorých menou je euro (8). Podľa uvedenej zmluvy je Európsky mechanizmus pre stabilitu od svojho nadobudnutia platnosti 8. októbra 2012 primárnym poskytovateľom finančnej pomoci pre členské štáty eurozóny. Preto by sa mal Európsky mechanizmus pre stabilitu zohľadniť v tomto rozhodnutí.
(10)
Európska rada vo svojich záveroch z 23. a 24. júna 2011 uvítala zámer Komisie zlepšiť súčinnosť medzi úverovým programom pre Grécko a finančnými prostriedkami Únie a podporila snahy o zlepšenie schopnosti Grécka čerpať finančné prostriedky Únie s cieľom stimulovať rast a zamestnanosť zameraním sa na vyššiu konkurencieschopnosť a vytváranie pracovných miest. Okrem toho uvítala a podporila komplexný program technickej pomoci Grécku, ktorý pripravuje Komisia spolu s členskými štátmi. Zmeny a doplnenia rozhodnutia č. 574/2007/ES stanovené v tomto rozhodnutí prispievajú k tomuto úsiliu o zlepšenie súčinnosti.
(11)
So zreteľom na mimoriadne okolnosti bolo nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde (9), zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1311/2011 (10) s cieľom umožniť zvýšenie miery spolufinancovania uplatňovanej v prípade štrukturálnych fondov a Kohézneho fondu, keď ide o členské štáty, ktoré čelia vážnym ťažkostiam v súvislosti s ich finančnou stabilitou. Podobný prístup sa uplatnil vo vzťahu k týmto členským štátom v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1312/2011 z 19. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o určité ustanovenia týkajúce sa finančného riadenia v niektorých členských štátoch, ktoré majú alebo im hrozia závažné ťažkosti z hľadiska ich finančnej stability (11), a v rámci Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 387/2012 z 19. apríla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1198/2006 o Európskom fonde pre rybné hospodárstvo, pokiaľ ide o niektoré ustanovenia týkajúce sa finančného hospodárenia pre určité členské štáty, ktoré majú alebo im hrozia vážne ťažkosti v súvislosti s ich finančnou stabilitou (12). Tieto členské štáty by sa mali podporiť aj v rámci štyroch fondov zriadených na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov, konkrétne Fondu pre vonkajšie hranice, Európskeho fondu pre návrat, Európskeho fondu pre utečencov a Európskeho fondu pre integráciu štátnych príslušníkov tretích krajín (ďalej len „fondy“).
(12)
Tieto fondy predstavujú kľúčové nástroje, ktoré členským štátom pomáhajú pri riešení dôležitých výziev v oblasti migrácie, azylu a vonkajších hraníc, ako je rozvoj komplexnej prisťahovaleckej politiky Únie zameraný na posilnenie konkurencieschopnosti a sociálnej súdržnosti Únie a vytvorenie spoločného európskeho azylového systému.
(13)
S cieľom uľahčiť hospodárenie s finančným prostriedkami Únie v oblasti migrácie, azylu a vonkajších hraníc a zlepšiť dostupnosť takéhoto financovania pre členské štáty na účely plnenia ich ročných programov v rámci fondov je potrebné na dočasnom základe a bez toho, aby tým bolo dotknuté programové obdobie 2014 až 2020, vytvoriť podmienky na zvýšenie miery spolufinancovania Únie v rámci fondov o sumu zodpovedajúcu 20 percentuálnym bodom nad miery spolufinancovania uplatňované v súčasnosti, ak ide o členské štáty, ktoré čelia vážnym ťažkostiam v súvislosti so svojou finančnou stabilitou. To znamená, že ročné národné prídely prostriedkov z fondov poskytované v súlade so základnými aktmi sa nezmenia, pričom sa však zodpovedajúcim spôsobom zníži vnútroštátne spolufinancovanie. Prebiehajúce ročné programy bude nutné revidovať, aby sa zohľadnili zmeny vyplývajúce z uplatňovania tejto zvýšenej miery spolufinancovania Únie.
(14)
Každý členský štát, ktorý bude chcieť využiť zvýšenú mieru spolufinancovania, by mal Komisii spolu so svojím návrhom ročného programu alebo návrhom revidovaného ročného programu predložiť písomné vyhlásenie. V tomto vyhlásení by predmetný členský štát mal uviesť odkaz na príslušné rozhodnutie Rady alebo akékoľvek iné relevantné rozhodnutie, na základe ktorého sa stal oprávneným na využitie zvýšenej miery spolufinancovania Únie.
(15)
Nebývalá kríza ovplyvňujúca medzinárodné finančné trhy a hospodársky pokles vážne poškodili finančnú stabilitu viacerých členských štátov. Keďže je nutné rýchlo reagovať, aby sa zmiernil ich vplyv na hospodárstvo ako celok, toto rozhodnutie by malo nadobudnúť účinnosť čo najskôr.
(16)
Rozhodnutie č. 574/2007/ES by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(17)
Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis (13), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a B rozhodnutia Rady 1999/437/ES (14) o určitých vykonávacích predpisoch k uvedenej dohode.
(18)
Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (15), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a B rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES (16).
(19)
Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis (17), ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A a B rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2011/350/EÚ (18).
(20)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto rozhodnutie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto rozhodnutí, či ho vykoná vo svojom vnútroštátnom práve.
(21)
Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (19); Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(22)
Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (20); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Zmeny a doplnenia rozhodnutia č. 574/2007/ES
V článku 16 rozhodnutia č. 574/2007/ES sa odsek 4 nahrádza takto:
„4. Výška príspevku Únie na podporované projekty, pokiaľ ide o akcie vykonávané v členských štátoch podľa článku 4, nesmie presiahnuť 50 % celkových nákladov na konkrétnu akciu.
V prípade projektov zameraných na konkrétne priority uvedené v strategických usmerneniach uvedených v článku 20 sa môže tento príspevok zvýšiť na 75 %.
V členských štátoch, na ktoré sa vzťahuje Kohézny fond, sa príspevok Únie zvyšuje na 75 %.
Príspevok Únie možno zvýšiť o 20 percentuálnych bodov v členskom štáte, ak v čase predloženia jeho návrhu ročného programu podľa článku 23 ods. 3 tohto rozhodnutia alebo návrhu revidovaného ročného programu podľa článku 23 rozhodnutia Komisie 2008/456/ES (21) spĺňa niektorú z týchto podmienok:
a)
poskytuje sa mu strednodobá finančná pomoc podľa nariadenia Rady (ES) č. 332/2002 (22);
b)
poskytuje sa mu finančná pomoc podľa nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 (23) alebo mu pred 13. májom 2010 poskytli finančnú pomoc iné členské štáty eurozóny, alebo
c)
poskytuje sa mu finančná pomoc v súlade s medzivládnou dohodou o zriadení Európskeho nástroja finančnej stability alebo v súlade so Zmluvou o založení Európskeho mechanizmu pre stabilitu.
Dotknutý členský štát predloží Komisii spolu so svojím návrhom ročného programu alebo návrhom revidovaného ročného programu písomné vyhlásenie, v ktorom potvrdí, že spĺňa jednu z podmienok uvedených v písmene a), b) alebo c) štvrtého pododseku.
Projekt možno ďalej spolufinancovať zvýšenou mierou spolufinancovania bez ohľadu na to, či je v priebehu vykonávania súvisiaceho ročného programu naďalej splnená jedna z podmienok uvedených v písmene a), b) alebo c) štvrtého pododseku.
Článok 2
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 3
Adresáti
Toto rozhodnutie je určené členským štátom v súlade so zmluvami.
V Štrasburgu 13. marca 2013