РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 249/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за отмяна на Регламент (ЕО) № 827/2004 на Съвета за забрана на вноса на атлантически едроок тон (Thunnus obesus) с произход от Боливия, Камбоджа, Грузия, Екваториална Гвинея и Сиера Леонe и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1036/2001
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
На 14 ноември 1997 г. Съюзът стана договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенцията ICCAT) по силата на Решение 86/238/ЕИО на Съвета (2).
(2)
В Конвенцията ICCAT се предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на рибата тон и тоноподобните видове в Атлантическия океан и прилежащите към него морета. Конвенцията ICCAT създаде Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT), която да приема мерки за опазване и управление. Тези мерки стават задължителни за договарящите страни.
(3)
През 1998 г. ICCAT прие резолюция 98-18 относно недокладвания и нерегламентирания улов на риба тон от кораби с парагада с голям капацитет за улов в района, обхванат от Конвенцията. С тази резолюция бяха въведени процедури за идентифициране на държавите, чиито кораби ловят риба тон и тоноподобни видове по начин, който намалява ефективността на мерките на ICCAT за опазване и управление. В нея също така се посочват мерките, които да бъдат предприети, и в които при необходимост да бъдат включени ограничителни мерки за недискриминационна търговия, с цел да не се позволи на корабите на тези държави да продължават да прилагат подобни риболовни практики.
(4)
След приемането на резолюция 98-18 ICCAT е идентифицирала Боливия, Камбоджа, Екваториална Гвинея, Грузия и Сиера Леоне като държави, чиито кораби извършват улов на атлантически едроок тон (Thunnus obesus) по начин, който намалява ефективността на приетите от нея мерки за опазване и управление. ICCAT е подкрепила заключенията си с данни относно улова, търговията и дейностите на корабите.
(5)
Вследствие на това ICCAT препоръча договарящите страни да предприемат подходящи мерки в съответствие с разпоредбите на резолюцията си 98-18, с които да се забрани вносът от тези държави на атлантически едроок тон и на получените от него продукти под каквато и да е форма.
(6)
През 2004 г. с Регламент (ЕО) № 827/2004 на Съвета (3) беше забранен вносът в Съюза на атлантически едроок тон с произход от Боливия, Камбоджа, Екваториална Гвинея, Грузия и Сиера Леоне.
(7)
На 14-ото си специално заседание през 2004 г. ICCAT призна усилията, положени от Камбоджа, Екваториална Гвинея и Сиера Леоне за отстраняване на посочените от нея проблеми, и прие препоръки, които отменят мерките за ограничаване на търговията с атлантически едроок тон и получените от него продукти спрямо тези три държави.
(8)
В резултат на това Регламент (ЕО) № 919/2005 на Съвета (4) измени Регламент (ЕО) № 827/2004, така че премахна предвидената в него забрана за внос в Съюза на атлантически едроок тон и получените от него продукти от Камбоджа, Екваториална Гвинея и Сиера Леоне. В резултат на това изменение Регламент (ЕО) № 827/2004 забранява такъв внос само от Боливия и Грузия.
(9)
На 22-рото си редовно годишно заседание през 2011 г. ICCAT призна предприетите действия от страна на Боливия и Грузия и прие препоръка 11-19, която отменя забраната за внос на атлантически едроок тон и на получените от него продукти на тези две държави.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 827/2004 следва да бъде отменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 827/2004 се отменя.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 249/2014
z 26. februára 2014
o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 827/2004, ktorým sa zakazuje dovoz tuniaka zavalitého (Thunnus obesus) s pôvodom v Bolívii, v Kambodži, v Rovníkovej Guinei, v Gruzínsku a v Sierre Leone a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1036/2001
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Únia je od 14. novembra 1997 na základe prijatia rozhodnutia Rady 86/238/EHS (2) zmluvnou stranou Medzinárodného dohovoru o zachovaní atlantických tuniakov (ďalej len „Dohovor ICCAT“).
(2)
Dohovor ICCAT poskytuje rámec pre regionálnu spoluprácu pri zachovávaní a riadení zdrojov tuniakov a tuniakom príbuzných druhov v Atlantickom oceáne a v priľahlých moriach. Dohovorom ICCAT sa zriadila Medzinárodná komisia pre zachovanie atlantických tuniakov (ďalej len „ICCAT“), ktorá prijíma opatrenia na zachovanie a riadenie zdrojov tuniakov. Uvedené opatrenia sa pre zmluvné strany stávajú záväzné.
(3)
ICCAT v roku 1998 prijala rezolúciu 98-18 o neoznamovaných a neregulovaných výlovoch tuniakov veľkými plavidlami s dlhými lovnými šnúrami v oblasti dohovoru. Uvedená rezolúcia stanovila postupy na označenie krajín, ktorých plavidlá lovili tuniaka a tuniakom príbuzné druhy spôsobom, ktorý znížil účinnosť opatrení ICCAT na zachovanie a riadenie zdrojov. Rezolúcia takisto presne stanovila opatrenia, ktoré treba prijať, v prípade potreby vrátane nediskriminačných opatrení na obmedzenie obchodu s cieľom zabrániť lodiam uvedených krajín, aby pokračovali v takýchto rybolovných praktikách.
(4)
ICCAT po prijatí rezolúcie 98-18 označila Bolíviu, Kambodžu, Rovníkovú Guineu, Gruzínsko a Sierru Leone za krajiny, ktorých plavidlá lovia tuniaka zavalitého (Thunnus obesus) spôsobom znižujúcim účinnosť jej opatrení na zachovanie a riadenie zdrojov. ICCAT podložila svoje zistenia údajmi o výlovoch, obchodovaní a o aktivitách plavidiel.
(5)
V dôsledku toho ICCAT odporučila zmluvným stranám, aby v súlade s ustanoveniami jej rezolúcie 98-18 prijali potrebné opatrenia, ktorými sa zakáže dovoz tuniaka zavalitého a výrobkov z neho v akejkoľvek forme z uvedených krajín.
(6)
Nariadením Rady (ES) č. 827/2004 (3) sa v roku 2004 zakázal dovoz tuniaka zavalitého s pôvodom v Bolívii, Kambodži, Rovníkovej Guinei, Gruzínsku a v Sierre Leone do Únie.
(7)
Na svojom 14. osobitnom zasadnutí v roku 2004 ICCAT ocenila úsilie, ktoré Kambodža, Rovníková Guinea a Sierra Leone vyvinuli na rozptýlenie jej obáv a prijala odporúčania týkajúce sa zrušenia opatrení na obmedzenie obchodu vo vzťahu k uvedeným trom krajinám, pokiaľ ide o tuniaka zavalitého a výrobky z neho.
(8)
V dôsledku toho nariadenie Rady (ES) č. 919/2005 (4) zmenilo nariadenie (ES) č. 827/2004, čím sa zrušil zákaz dovozu tuniaka zavalitého a výrobkov z neho z Kambodže, Rovníkovej Guiney a Sierry Leone do Únie. Na základe uvedenej zmeny nariadenie (ES) č. 827/2004 zakazuje takýto dovoz len z Bolívie a Gruzínska.
(9)
ICCAT na svojom 22. pravidelnom výročnom zasadnutí v roku 2011 uznala opatrenia, ktoré prijali Bolívia a Gruzínsko, a prijala odporúčanie 11-19, ktorým sa zrušuje zákaz dovozu tuniaka zavalitého a výrobkov z neho, ktorý sa naďalej uplatňoval na uvedené dve krajiny.
(10)
Nariadenie (ES) č. 827/2004 by sa preto malo zrušiť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 827/2004 sa zrušuje.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 26. februára 2014