РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 991/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от фосетил във и върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) и член 16, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) от фосетил са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
Определението на наблюдаваното остатъчно вещество, приложимо за фосетил, включва изходното съединение фосетил, продукта на разграждане фосфориста киселина и техните соли. Солите на фосфористата киселина се наричат фосфонати.
(3)
Комисията получи информация от отделни държави членки и стопански субекти за наличието на фосфонати във и върху определени продукти, което води до по-високи стойности на остатъчните вещества от максимално допустимите граници от 2 mg/kg, определени в Регламент (ЕО) № 396/2005 за тези продукти, съответстващи на границата на установяването.
(4)
Комисията събра данни от наблюдение през 2014 г., за да проучи наличието на фосфонати в храните. Тези данни, предоставени от стопанските субекти в хранителната промишленост, показаха, че количествата фосфонати варират в зависимост от източника и продукта, но често надвишават МДГОВ, чиято граница на установяването е 2 mg/kg. Задълбоченият анализ на данните показа, че по-голямата част от пробите, които не отговарят на изискванията, съдържат остатъчни вещества от фосфориста киселина и нейните соли, които превишават границата на установяването, а остатъчните вещества от фосетил и солите му остават под границата на установяването.
(5)
Въпреки че фосфонатите не са включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета (2) по силата на член 14 от същия регламент, те биха могли да се съдържат в торовете, разрешени на национално равнище, по-конкретно в определени продукти за торене, прилагани по листата на растенията (листни торове). Тъй като не съществуват съответни разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи фосетил, както в Съюза, така и в трети държави, които са важни износители на засегнатите хранителни продукти за Съюза, и като се имат предвид недостатъчните количества установими остатъчни вещества от фосетил и неговите соли и използването на фосфонати като съставка в листни торове, може с основание да се предположи, че остатъчните вещества са следствие от прилагането на листни торове, съдържащи фосфонати.
(6)
Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) да представи становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с остатъчните вещества от фосфонати в определени продукти или върху тях. Предвид неотложния характер на въпроса, вместо мотивирано становище Органът изготви изявление (3), в което посочва няколко оставащи неясноти. Той предостави изявлението си на Комисията, на държавите членки и на широката общественост.
(7)
В своето изявление Органът заключи, че се очаква предложените временни МДГОВ да предоставят достатъчна защита на потребителите. Оценката на експозицията през целия живот, произтичаща от консумацията на всички хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от фосфонати, не показа, че е налице риск да бъде надвишена допустимата дневна доза. Органът не извърши оценка на острата експозиция на потребителите поради ниската степен на остра токсичност на фосфонатите. Органът посочи, че изявлението съдържа неясноти и предложи да измени определението за остатъчното вещество.
(8)
За да се избегнат значителни смущения в търговията със засегнатите продукти и тъй като за момента няма научни данни за наличие на риск за потребителите, е целесъобразно да се определят временни МДГОВ за фосетил въз основа на наличните данни от наблюдението и въз основа на изявлението на ЕОБХ. Тези временни МДГОВ следва да се прилагат само докато влязат в сила мерки за предотвратяване на появата на остатъчни вещества от фосфонати в съответните култури през бъдещи вегетационни периоди.
(9)
Въз основа на изявлението на Органа и като се вземат под внимание факторите, имащи отношение към разглеждания въпрос, съответното изменение на МДГОВ отговаря на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 991/2014
z 19. septembra 2014,
ktorým sa mení príloha III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokiaľ ide o maximálne hladiny rezíduí fosetylu v určitých produktoch alebo na nich
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 z 23. februára 2005 o maximálnych hladinách rezíduí pesticídov v alebo na potravinách a krmivách rastlinného a živočíšneho pôvodu a o zmene a doplnení smernice Rady 91/414/EHS (1), a najmä na jeho článok 14 ods. 1 písm. a) a článok 16 ods. 1 písm. a),
keďže:
(1)
Maximálne hladiny rezíduí (ďalej len „MRL“) fosetylu sa stanovili v časti A prílohy III k nariadeniu (ES) č. 396/2005.
(2)
Definícia rezíduí na monitorovanie, ktorá sa uplatňuje na fosetyl, zahŕňa materskú zlúčeninu fosetyl, produkt degradácie kyselinu fosforitú a ich soli. Soli kyseliny fosforitej sa nazývajú fosforitany.
(3)
Komisia dostala od členských štátov a prevádzkovateľov podnikov informácie, ktoré poukazujú na prítomnosť fosforitanov v určitých produktoch alebo na nich vedúcu k vyšším rezíduám ako je MRL v hodnote 2 mg/kg, ktorá bola stanovená v nariadení (ES) č. 396/2005 pre uvedené produkty a ktorá zodpovedá limitu určenia.
(4)
Komisia v roku 2014 zozbierala údaje z monitorovania s cieľom preskúmať prítomnosť fosforitanov v potravinách. Uvedené údaje vygenerovali prevádzkovatelia potravinárskych podnikov a vyplýva z nich, že hladina fosforitanov sa mení v závislosti od zdroja a produktu, často však prekračuje MRL stanovenú vo výške limitu určenia 2 mg/kg. Z ďalšej analýzy údajov vyplynulo, že prevažná väčšina nevyhovujúcich vzoriek obsahuje rezíduá kyseliny fosforitej a jej solí prekračujúce limit určenia, pričom hladiny rezíduí fosetylu a jeho solí zostávajú pod limitom určenia.
(5)
Hoci fosforitany neboli zahrnuté do prílohy I k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 (2), mohli by sa na základe článku 14 uvedeného nariadenia nachádzať v hnojivách povolených na vnútroštátnej úrovni, najmä v niektorých produktoch na hnojenie, ktoré sa aplikujú na listy rastlín (v listových hnojivách). Vzhľadom na nedostatok relevantných povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce fosetyl v Únii a v tretích krajinách, ktoré sú významnými vývozcami príslušných potravinových výrobkov do Únie, nedostatok zistiteľných rezíduí fosetylu a jeho solí, a používanie fosforitanov ako zložiek vo výrobkoch listového hnojiva, možno odôvodnene predpokladať, že rezíduá sú dôsledkom aplikácie výrobkov listového hnojiva obsahujúcich fosforitany.
(6)
Komisia požiadala Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „úrad“) o poskytnutie stanoviska k zdravotným rizikám, ktoré predstavujú rezíduá fosforitanu v určitých produktoch alebo na nich. Vzhľadom na naliehavý charakter žiadosti nevydal úrad odôvodnené stanovisko, ale vyhlásenie, v ktorom sa odvoláva na niekoľko zostávajúcich pochybností (3). Uvedené vyhlásenie postúpil Komisii a členským štátom a sprístupnil ho verejnosti.
(7)
Úrad dospel vo svojom vyhlásení k záveru, že sa očakáva, že navrhované dočasné MRL poskytujú spotrebiteľom dostatočnú ochranu. Z posúdenia celoživotnej expozície rezíduám fosforitanu prostredníctvom spotreby všetkých potravinových produktov, ktoré ich môžu obsahovať, vyplynulo, že neexistuje riziko prekročenia prijateľného denného príjmu (acceptable daily intake, ADI). Vzhľadom na nízku akútnu toxicitu fosforitanu úrad nevykonal posúdenie akútnej expozície spotrebiteľov. Úrad zdôraznil, že jeho vyhlásenie bolo ovplyvnené pochybnosťami a navrhol zmeniť vymedzenie rezíduí.
(8)
Na to, aby sa zabránilo významným narušeniam trhu v obchode s príslušnými výrobkami a keďže spotrebiteľom nehrozí nijaké riziko zistené zo súčasných vedeckých údajov, je vhodné stanoviť dočasné MRL pre fosetyl na základe dostupných údajov z monitorovania a vyhlásenia úradu. Uvedené dočasné MRL by sa mali uplatňovať len dovtedy, kým nenadobudnú účinnosť opatrenia na zabránenie výskytu rezíduí fosforitanu v príslušných plodinách v budúcich vegetačných obdobiach.
(9)
Na základe vyhlásenia úradu a s ohľadom na faktory týkajúce sa zvažovanej skutočnosti spĺňa primeraná úprava MRL požiadavky článku 14 ods. 2 nariadenia (ES) č. 396/2005.
(10)
Nariadenie (ES) č. 396/2005 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
(11)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Príloha III k nariadeniu (ES) č. 396/2005 sa mení v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 19. septembra 2014