ДИРЕКТИВА 2012/35/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 ноември 2012 година
за изменение на Директива 2008/106/ЕО относно минималното ниво на обучение на морските лица
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Обучението и освидетелстването на морските лица се регламентира от Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците, 1978 г. („Конвенцията STCW“), която влезе в сила през 1984 г. и беше значително изменена през 1995 г.
(2)
Конвенцията STCW беше интегрирана в правото на Съюза за първи път с Директива 94/58/ЕО на Съвета от 22 ноември 1994 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (3). Правилата на Съюза за обучение и освидетелстване на морски лица бяха адаптирани по-късно към последващите изменения на Конвенцията STCW и беше създаден общ механизъм на Съюза за признаване на системите за обучение и освидетелстване на морските лица в трети държави. Посочените правила, в резултат от преработка, се съдържат в Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
(3)
По време на проведената в Манила през 2010 г. Конференция на страните по Конвенцията STCW във въпросната конвенция бяха въведени няколко значителни промени („измененията от Манила“), а именно по отношение на предотвратяването на практиките на измама при издаването на свидетелства, в областта на нормите за здравословна годност, по въпроса за обучението по сигурност, включително по отношение на пиратството и въоръжените грабежи, както и по отношение на обучението по технологични въпроси. С измененията от Манила бяха въведени и изисквания за квалифицираните морски лица и бяха създадени нови професионални профили, като например на електромеханиците.
(4)
Всички държави членки са страни по Конвенцията STCW и никоя от тях не е изразила възражения по измененията от Манила чрез предвидената за тази цел процедура. Следователно държавите членки следва да приведат националните си правила в съответствие с измененията от Манила. Всякакъв конфликт между международните ангажименти на държавите членки и техните ангажименти към Съюза следва да бъде избягван. Нещо повече, като се има предвид глобалният характер на корабоплаването, правилата на Съюза за обучение и освидетелстване на морските лица следва да се поддържат в съответствие с международните правила. Ето защо няколко разпоредби на Директива 2008/106/ЕО следва да бъдат изменени, за да бъдат отразени измененията от Манила.
(5)
По-доброто обучение на морските лица следва да включва подходящо теоретично и практическо обучение, за да се гарантира, че морските лица са квалифицирани да спазват нормите за сигурност и безопасност и са способни да предприемат ответни действия при опасност и в извънредни ситуации.
(6)
Нормите за качество и системите за управление на качеството следва да бъдат разработени и приложени, като се вземе предвид, където е приложимо, препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно създаването на Европейска референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (5) и съответните мерки, приети от държавите членки.
(7)
Европейските социални партньори постигнаха споразумение относно минималното време за почивка, приложимо за морските лица, и Директива 1999/63/ЕО (6) беше приета с оглед на изпълнението на посоченото споразумение. Същата директива дава възможност също така да се разрешат изключения по отношение на минималното време за почивка на морските лица. Възможността обаче за разрешаване на изключения следва да бъде ограничена по отношение на максималната им продължителност, честота и обхват. Измененията от Манила имаха за цел, наред с други въпроси, да определят обективни граници на изключенията за минимално изискуемите часове за почивка на вахтения персонал и морските лица, на които са възложени задачи, свързани с безопасността, сигурността и предотвратяването на замърсяване, с оглед да бъде избегната умората. Измененията от Манила следва да бъдат включени в Директива 2008/106/ЕО по начин, който гарантира съответствие с Директива 1999/63/ЕО, изменена с Директива 2009/13/ЕО (7).
(8)
Освен това, като се признава значението на определянето на минимални изисквания по отношение на условията на живот и труд на всички морски лица, Директива 2009/13/ЕО ще породи действие, както е посочено в нея, когато влезе в сила Морската трудова конвенция от 2006 г.
(9)
Директива 2008/106/ЕО съдържа също механизъм за признаването на системите за обучение и освидетелстване на морски лица от трети държави. Признаването се предоставя от Комисията в съответствие с процедура, при която която Комисията се подпомага от Европейската агенция по морска безопасност („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8), и от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9). Придобитият опит в прилагането на посочената процедура предполага, че тя следва да бъде променена, а именно по отношение на срока за вземане на решение от Комисията. Тъй като признаването изисква извършването на проверка от Агенцията, която трябва да бъде планирана и проведена, и в повечето случаи изисква и значително адаптиране към изискванията на Конвенцията STCW от съответната трета държава, целият процес не може да бъде приключен в рамките на три месеца. Въз основа на опита изглежда, че един по-реалистичен срок в това отношение е срок от 18 месеца. Крайният срок за решението на Комисията следва да бъде съответно изменен, а възможността за държавата членка, отправила искането, временно да признае системата по STCW на трета държава следва да бъде запазена с цел да се запази гъвкавост. Освен това разпоредбите за признаването на професионалната квалификация съгласно Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации (10) не са приложими по отношение на признаването на свидетелствата на морски лица съгласно Директива 2008/106/ЕО.
(10)
Наличните статистически данни за морските лица от Съюза са непълни и често неточни, което прави по-трудно изготвянето на политики в този сектор. Подробни данни относно освидетелстването на морски лица не могат изцяло да решат този проблем, но те очевидно биха спомогнали. Съгласно Конвенцията STCW страните по нея са задължени да поддържат регистри на всички свидетелства и потвърждения, както и на съответното продължаване на валидността или на други мерки, които ги засягат. Държавите членки имат задължението да поддържат регистър на издадените свидетелства и потвърждения. За да се придобие възможно най-пълна информация относно положението с трудовата заетост в Съюза и изключително с оглед да се улесни изготвянето на политики от държавите членки и Комисията, от държавите членки следва да се изисква да изпратят на Комисията подбрана информация, която вече се съдържа в техните регистри на свидетелствата за правоспособност на морските лица. Тази информация следва да бъде съобщавана единствено за целите на статистическия анализ и не трябва да се използва за административни и правни цели или за проверка. Посочената информация трябва да отговаря на изискванията на Съюза за защита на данните и следователно в Директива 2008/106/ЕО следва да бъде въведена разпоредба във връзка с това.
(11)
Резултатите от анализа на тази информация следва да се използват за прогнозиране на тенденциите на пазара на труда с оглед подобряване на възможностите за морските лица по отношение на планирането на професионалното развитие и възползването от наличните възможности за професионално образование и обучение. Тези резултати следва да допринесат и за подобряване на професионалното образование и обучение.
(12)
С цел събиране на данни относно морската професия в съответствие с нейното развитие и развитието на технологиите, правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да бъде делегирано на Комисията по отношение на адаптациите на приложение V към Директива 2008/106/ЕО. Използването на такива делегирани актове следва да е ограничено до тези случаи, в които измененията на Конвенцията STCW и на кодекса изискват промени на посоченото приложение. Освен това такива делегирани актове следва да не изменят разпоредбите относно предоставянето в анонимен формат на данните, споменати в посоченото приложение. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на експертно равнище. По време на разработването и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да гарантира едновременно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета в срок и по подходящ начин.
(13)
Корабоплаването на Съюза разполага с високо качество на морските познания и опит, което допринася за засилване на неговата конкурентоспособност. Качеството на обучението на морските лица е важно за конкурентоспособността на този сектор и за привличането на европейските граждани, по-специално на младите хора, към морските професии.
(14)
За да се поддържат нормите за качество по отношение на обучението на морските лица, е необходимо да се подобрят мерките за предотвратяване на практиките на измама, свързани със свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност.
(15)
С цел да се гарантират еднакви условия за прилагането на Директива 2008/106/ЕО изпълнителните правомощия в областта на обучението и освидетелстването на морските лица са предоставени на Комисията. По същата причина на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия и във връзка със статистическите данни относно морските лица, които държавите членки следва да предоставят на Комисията. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (11).
(16)
За приемането на техническите изисквания, необходими за осигуряване на подходящото управление на статистическите данни, посочени в приложение V към Директива 2008/106/ЕО, както и за приемането на решения за изпълнение относно признаването и оттеглянето на признаването на системите по STCW на трети държави следва да се използва процедурата по разглеждане.
(17)
Измененията от Манила влязоха в сила на 1 януари 2012 г., докато преходните разпоредби могат да се прилагат до 1 януари 2017 г. За да се даде възможност за гладък преход към новите правила, в настоящата директива следва да се предвидят същите преходни разпоредби като предвидените в измененията от Манила.
(18)
На 89-ото си заседание Комитетът по морска безопасност на ИМО отбеляза необходимостта от разяснение относно прилагането на измененията от Манила, като се вземат предвид преходните разпоредби, посочени в тях и Резолюция 4 на Конференцията по STCW, в която се отчита необходимостта от постигане на пълно съответствие до 1 януари 2017 г. Това разяснение беше осигурено чрез STCW.7/Circ.16 и STCW.7/Circ.17. По-специално в STCW.7/Circ.16 се посочва, че валидността на никое подновено свидетелство не следва да продължава след 1 януари 2017 г. за морски лица, които притежават свидетелства, издадени в съответствие с разпоредбите на Конвенцията STCW, които са се прилагали непосредствено преди 1 януари 2012 г., и които не са отговорили на изискванията на измененията от Манила, както и за морски лица, които са започнали одобрен плавателен стаж, одобрена програма за образование и обучение или одобрен курс за обучение преди 1 юли 2013 г.
(19)
Следва да се избягва допълнително забавяне при въвеждането в законодателството на Съюза на приетите в Манила изменения, за да се запази конкурентоспособността на морските лица от Съюза, както и да се поддържа безопасността на борда на корабите чрез съвременно обучение.
(20)
За целите на единното прилагане на измененията от Манила в рамките на Съюза, се препоръчва при транспонирането на настоящата директива държавите членки да вземат предвид насоките, съдържащи се в циркулярните писма на ИМО STCW.7/Circ.16 и STCW.7/Circ.17.
(21)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно хармонизирането на действащите правила на Съюза относно обучението и освидетелстването на морските лица, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(22)
Директива 2008/106/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения в директива 2008/106/ЕО
Директива 2008/106/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 1 се изменя, както следва:
а)
точки 18 и 19 се заменят със следното:
„18)
„правилник за радиосъобщенията“ означава правилникът за радиосъобщенията, приложен или считан за приложен към международната конвенция за телекомуникациите, така както е изменена;
19)
„пътнически кораб“ означава кораб, както е определен в Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, 1974 г. (SOLAS 74), така както е изменена;“
б)
точка 24 се заменя със следното:
„24)
„Кодекс STCW“ означава Кодекс за подготовка и освидетелстване на моряците и носене на вахта (Кодекс STCW), както е приет с Резолюция 2 на Конференцията от 1995 г., в най-новата ѝ версия;“
в)
точка 27 се заличава;
г)
точка 28 се заменя със следното:
„28)
„плавателен стаж“ означава стаж на борда на кораб във връзка с издаването или подновяването на свидетелство за правоспособност, свидетелство за професионална компетентност или свидетелство за друга квалификация;“
д)
добавят се следните точки:
„32)
„радиооператор за СМСББ“ означава лице, квалифицирано в съответствие с глава IV от приложение I;
33)
„Кодексът ISPS“ означава Международният кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения, приет на 12 декември 2002 г. с Резолюция 2 на Конференцията на договарящите се правителства по SOLAS 74, в най-новата ѝ версия;
34)
„офицер по сигурността на кораба“ означава лицето на борда на кораба, отговорно пред капитана, назначено от компанията като отговорно по сигурността на кораба, включително изпълнението и поддръжката на плана за сигурността на кораба и на връзката със служителя по сигурността на компанията и със служителите по сигурността на пристанищните съоръжения;
35)
„задълженията, свързани със сигурността“ включват всички задачи и задължения на борда на корабите, както са определени в глава XI/2 от SOLAS 74, така както е изменена и в Кодекса ISPS;
36)
„свидетелство за правоспособност“ означава свидетелство, издадено и потвърдено за капитаните, лицата от командния състав и радиооператорите в съответствие с глави II, III, IV или VII от приложение I, което дава право на своя законен притежател да заема длъжност и да изпълнява предвидените функции с нивото на отговорност, посочени в свидетелството;
37)
„свидетелство за професионална компетентност“ означава свидетелство, различно от свидетелството за правоспособност, издадено на морско лице, в което се посочва, че са изпълнени съответните изисквания за обучение, компетенции или плавателен стаж, предвидени в настоящата директива;
38)
„удостоверение“ означават документ, различен от свидетелството за правоспособност или от свидетелство за професионална компетентност, използван, за да се установи, че са изпълнени съответните изисквания в настоящата директива;
39)
„електромеханик“ означава лице от командния състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава III;
40)
„палубен боцман“ означава лице от редовия състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава II;
41)
„машинен боцман“ означава лице от редовия състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава III.
42)
„електротехник“ означава лице от редовия състав, квалифицирано в съответствие с приложение I, глава III.“
2)
В член 3 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че морските лица, които служат на борда на кораби, посочени в член 2, са получили обучение, което най-малкото отговаря на изискванията на Конвенцията STCW, установени в приложение I към настоящата директива, и притежават свидетелства, така както са определени в член 1, точки 36 и 37, и/или удостоверение съгласно определението в член 1, точка 38.“
3)
Член 4 се заличава.
4)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Свидетелства за правоспособност, свидетелства за професионална компетентност и потвърждения“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки следят свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност да бъдат издавани само на кандидати, които отговарят на изискванията по настоящия член.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност се издават в съответствие с правило I/2, параграф 3 от приложението към Конвенцията STCW.“;
г)
вмъква се следният параграф:
„3а. Свидетелствата за правоспособност се издават само от държавите членки след проверка на достоверността и валидността на всички необходими удостоверения и в съответствие с разпоредбите, предвидени в настоящия член.“;
д)
в края на параграф 5 се прибавя следното изречение:
„Потвържденията, удостоверяващи издаването на свидетелства за правоспособност, и потвърждения, удостоверяващи свидетелство за професионална компетентност, издадени на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложение I, се издават само ако са изпълнени всички изисквания на Конвенцията STCW и на настоящата директива.“;
е)
параграфи 6 и 7 се заменят със следното:
„6. Държава членка, която признава свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност, издадено на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложението към Конвенцията STCW съгласно процедурата, предвидена в член 19, параграф 2 от настоящата директива, издава потвърждение на това свидетелство, за да удостовери признаването му само след като се увери в истинността и валидността на свидетелството. Използваният образец на потвърждение съответства на този, предвиден в раздел А-I/2, параграф 3 от Кодекса STCW.
7. Потвържденията, посочени в параграфи 5 и 6:
а)
могат да бъдат издавани като отделни документи;
б)
се издават само от държави членки;
в)
всички имат уникален номер, с изключение на потвържденията, удостоверяващи издаването на свидетелство за правоспособност, които могат да имат същия номер като съответното свидетелство за правоспособност, при условие че този номер е уникален; както и
г)
престават да са валидни, когато срокът на действие на потвърденото свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност, издадено на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложението към Конвенцията STCW, изтече или свидетелството бъде отнето, действието му бъде спряно или то бъде отменено от държавата членка или третата държава, която го е издала, и във всички случаи с изтичане на петгодишен срок от датата на издаването им.“;
ж)
добавят се следните параграфи:
„11. Кандидатите за свидетелство доказват по задоволителен начин:
а)
своята самоличност;
б)
че са на възраст, не по-малка от предвидената в правилата, изброени в приложение I, приложими за исканото свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност;
в)
че отговарят на нормите за здравословна годност, посочени в раздел A-I/9 от Кодекса STCW;
г)
че са преминали предвидените в правилата в приложение I плавателен стаж и всяко друго задължително обучение, свързано с исканото свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност; както и
д)
че отговарят на нормите за правоспособност, предвидени в правилата в приложение I за длъжностите, функциите и нивата, които трябва да бъдат посочени в потвърждението на свидетелството за правоспособност.
Настоящият параграф не се прилага за признаването на потвърждения съгласно правило I/10 от Конвенцията STCW.
12. Всяка държава членка се задължава:
а)
да поддържа един или повече регистри за всички свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност и потвърждения за капитани и лица от командния състав и, в зависимост от случая, за лица от редовия състав, които са издадени, които са с изтекъл срок на действие или които са с продължена валидност, със спряно действие, отнети или обявени за изгубени или унищожени, както и за издадените привилегировани разрешения;
б)
да предоставя информация за статуса на свидетелствата за правоспособност, потвържденията и привилегированитe разрешения на другите държави членки или на другите страни по Конвенцията STCW и на компаниите, които искат да проверят истинността и валидността на свидетелствата за правоспособност и/или на свидетелствата, издадени на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от приложение I, представени им от морските лица с оглед получаване на признаване съгласно правило I/10 от Конвенцията STCW или с цел получаване на работа на борда на кораб.
13. Считано от 1 януари 2017 г., информацията, която се изисква да бъде на разположение в съответствие с параграф 12, буква б), се предоставя чрез електронни средства.“
5)
Вмъква се следния член:
„Член 5а
Информиране на Комисията
За целите на статистическия анализ единствено и изключително за използване от държавите членки и Комисията за формулирането на политиката всяка държава членка ежегодно предоставя на Комисията информацията, посочена в приложение V към настоящата директива, относно свидетелствата за правоспособност, относно потвържденията, удостоверяващи признаването на свидетелствата за правоспособност, както и, на доброволна основа, относно свидетелства за професионална компетентност, издадени на лица от редовия състав в съответствие с глави II, III и VII от приложението към Конвенцията STCW.“
6)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„1а. За кораби, на които е разрешено да се ползват от разпоредбите на Конвенцията STCW относно крайбрежното плаване, включващо плаване край бреговете на други държави членки или на други страни по Конвенцията STCW в границите на тяхното определение на крайбрежно плаване, държавата членка сключва споразумение със съответните държави членки или страни по Конвенцията, в което се посочват подробностите относно съответните търговски зони, както и други съответни разпоредби.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„3а. Свидетелствата за правоспособност на морски лица, издадени от държава членка или страна по Конвенцията STCW за определените ѝ граници на крайбрежно плаване, могат да бъдат признати от други държави членки за служба в техните определени граници на крайбрежно плаване, при условие че съответните държави членки или страни по Конвенцията сключат споразумение, в което се посочват подробностите относно съответните търговски зони и други съответни условия.
3б. Държавите членки, даващи определение на крайбрежно плаване, в съответствие с изискванията на настоящия член:
а)
спазват принципите, уреждащи крайбрежното плаване, посочени в раздел A-I/3 от Кодекса STCW;
б)
включват границите на крайбрежното плаване в потвържденията, издадени съгласно член 5.“
7)
В член 8 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки вземат и налагат подходящи мерки за предотвратяване на измами и други незаконни практики във връзка с издадените свидетелства и потвърждения, и предвиждат санкции, които са ефективни, съразмерни и възпиращи.“
8)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Държавите членки установяват необходимите ред и процедури за безпристрастно разследване на всякакви случаи на некомпетентност, действие, бездействие или създаване на опасност за сигурността, които биха могли да застрашат пряко безопасността на човешкия живот или на имуществото на море или морската среда, от страна на притежатели на свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност или потвърждения, издадени от тази държава членка във връзка с изпълнение на задължения, свързани с тези свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност, както и за отнемане, спиране на действието или отмяна на тези свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност по такава причина и за предотвратяване на измами.
2. Държавите членки вземат и налагат подходящи мерки за предотвратяване на измами и други незаконни практики във връзка със свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност и издадените потвърждения.“;
б)
в параграф 3 уводните думи се заменят със следното:
„Санкции или дисциплинарни мерки се предвиждат и прилагат, когато:“.
9)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква а) се заменя със следното:
„а)
всички дейности по обучението, оценяването на правоспособността, освидетелстването, включително издаването на медицински свидетелства, на потвърждения и подновяването на свидетелства, осъществявани от упълномощени от тях неправителствени агенции или образувания, са предмет на непрекъснат контрол в рамките на система за управление на качеството, за да може да се осигури постигането на определените цели, включително и тези, отнасящи се до квалификацията и опита на инструкторите и на оценителите, в съответствие с раздел A-I/8 от Кодекса STCW;“
ii)
буква б) се заменя със следното:
„б)
когато държавни агенции или образувания изпълняват такива дейности, съществува система за управление на качеството в съответствие с раздел A-I/8 от Кодекса STCW;“
iii)
буква в) се заменя със следното:
„в)
целите на образованието и обучението и свързаните с тях норми за правоспособност, които следва да бъдат постигнати, са ясно определени, както и че са определени нивото на знанията, на разбирането и на уменията, съответстващи на изпитите и оценяването, изисквани съгласно Конвенцията STCW;“
б)
в параграф 2 се добавя следната буква:
„г)
всички приложими разпоредби на Конвенцията STCW и Кодекса STCW, включително измененията им, са обхванати от системата за управление на качеството. Държавите членки могат да включат в тази система и другите приложими разпоредби на настоящата директива.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Доклад за всяко оценяване, извършено съгласно параграф 2, се съобщава от държавата членка на Комисията в съответствие с образеца, посочен в раздел A-I/7 от Кодекса STCW, в шестмесечен срок от датата на извършване на оценяването.“
10)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
Норми за здравословна годност
1. Всяка държава членка определя нормите за здравословна годност за морските лица и процедурите за издаването на медицинско свидетелство в съответствие с настоящия член и на раздел A-I/9 от Кодекса STCW, като отчита, когато е приложимо, раздел Б-I/9 от Кодекса STCW.
2. Всяка държава членка гарантира, че лицата, отговарящи за оценката на здравословната годност на морските лица, са лекари, признати от тази държава членка за целите на медицинските прегледи на морски лица, в съответствие с раздел A-I/9 от Кодекса STCW.
3. Всяко морско лице, притежаващо свидетелство за правоспособност или свидетелство за професионална компетентност, издадено съгласно разпоредбите на Конвенцията STCW, което е на морска служба, притежава също и валидно медицинско свидетелство, издадено в съответствие с настоящия член и на раздел А-I/9 от Кодекса STCW.
4. Кандидатите за медицинско свидетелство:
а)
са навършили най-малко 16 години;
б)
доказват по задоволителен начин своята самоличност; както и
в)
отговарят на приложимите норми за здравословна годност, установени от съответната държава членка.
5. Медицинските свидетелства важат за максимален срок от две години, освен ако морското лице е на възраст под осемнадесет години, като в този случай максималният срок на валидност е една година.
6. Ако срокът на валидност на медицинско свидетелство изтече по време на рейса, се прилага правило I/9 от приложението към Конвенцията STCW.
7. В неотложни случаи държава членка може да разреши на дадено морско лице да работи без валидно медицинско свидетелство. В този случай се прилага правило I/9 от приложението към Конвенцията STCW.“
11)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Продължаване на валидността на свидетелствата за правоспособност и свидетелствата за професионална компетентност“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. Всеки капитан или лице от командния състав, за да продължи да служи на борда на танкери, трябва да отговаря на изискванията на параграф 1 от настоящия член и от него се изисква през интервали, ненадвишаващи пет години, да доказва продължаваща професионална правоспособност за танкери в съответствие с раздел A-I/11, параграф 3 от Кодекса STCW.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Всяка държава членка сравнява нормите за правоспособност, изисквани по отношение на кандидатите за свидетелства за правоспособност, издадени до 1 януари 2017 г., с тези, които са посочени в част А от Кодекса STCW за съответното свидетелство за правоспособност, и решава дали е необходимо да изисква притежателите на тези свидетелства за правоспособност да преминат през подходящо обучение за опресняване и осъвременяване на знанията или оценяване.“;
г)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. С оглед осъвременяване на знанията на капитаните, лицата от командния състав и радиооператорите всяка държава членка прави необходимото текстовете на последните изменения на националните и международните правила относно безопасността на човешкия живот на море, сигурността и опазването на морската среда да бъдат на разположение на корабите, на които е разрешено да плават под нейно знаме, при спазване на член 14, параграф 3, буква б) и на член 18.“
12)
Член 13, параграф 2 се заличава.
13)
Член 14 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавят следните букви:
„е)
морските лица, назначени на който и да е от нейните кораби, са получили обучение за опресняване и осъвременяване на знанията, както се изисква от Конвенцията STCW;
ж)
по всяко време на борда на нейните кораби има ефективна речева комуникация в съответствие с глава V, правило 14, параграфи 3 и 4 от изменената SOLAS 74.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. Компаниите гарантират, че капитаните, лицата от командния състав и другите членове на екипажа, на които са възложени специфични задължения и отговорности на техните ро-ро пътнически кораби, са преминали обучението за запознаване, за да добият уменията, подходящи за длъжността, която ще заемат, и задълженията и отговорностите, които ще поемат, като се вземат предвид насоките, посочени в раздел Б-I/14 от Кодекса STCW.“
14)
Член 15 се заменя със следното:
„Член 15
Годност за носене на вахта
1. С цел предотвратяване на умората държавите членки:
а)
установяват и налагат периоди за почивка на вахтения персонал и на онези, чиито задължения включват възложени задължения, свързани с безопасността, сигурността и предотвратяването на замърсяване в съответствие с параграфи 3-13;
б)
изискват системите за вахта да са уредени по такъв начин, че ефикасността на вахтения персонал да не се намалява от умора, а задачите да са организирани по такъв начин, че участниците в първата вахта в началото на плаването и в следващите вахти да са достатъчно отпочинали и годни за служба във всяко едно отношение.
2. Държавите членки, с цел предотвратяване на злоупотребата с наркотици и алкохол, гарантират, че са определени подходящи мерки в съответствие с разпоредбите, предвидени в настоящия член.
3. Държавите членки вземат предвид опасността, предизвикана от умората на морските лица, и особено на онези, в чиито задължения се включва безопасното и сигурно функциониране на кораба.
4. На всички лица, които са определени за вахтени офицери или моряци, и на онези, чиито задължения включват възложени задължения, свързани с безопасността, сигурността и предотвратяването на замърсяване, се осигурява време за почивка от не по-малко от:
а)
10 часа почивка на всеки период от 24 часа; както и
б)
77 часа на всеки период от седем дни.
5. Почивката може да се разделя на не повече от два периода, единият от които е с продължителност най-малко шест часа, а интервалът между два последователни периода за почивка не надвишава 14 часа.
6. Изискванията относно периодите за почивка, определени в параграфи 4 и 5, не е необходимо да се спазват при извънредни ситуации или при други извънредни работни условия. Учебните тревоги, ученията за противопожарна безопасност и ползване на спасителните лодки, и ученията, предписани от националното законодателство и международните актове, се провеждат по начин, който в максимална степен предотвратява нарушаването на периодите за почивка и не води до умора.
7. Държавите членки изискват разписанията за вахтата да бъдат обявени на леснодостъпно място. Разписанията се изготвят в стандартен формат на работния език или езици на кораба и на английски език.
8. Когато морско лице е на разположение, например когато в машинното отделение не присъстват хора, той получава съответен период за почивка като компенсация, ако нормалната продължителност на неговата почивка е била нарушена от повиквания на работа.
9. Държавите членки изискват записите на всекидневните часове за почивка на морските лица да се поддържат в стандартизиран формат, на работния език или езици на кораба и на английски език, за да се позволи наблюдението и проверката на спазването на настоящия член. Морските лица получават копие от записите, които се отнасят за тях, което копие е заверено от капитана или от упълномощено от капитана лице, както и от морските лица.
10. Независимо от правилата, определени в параграфи 3-9, капитанът на кораба има право да изиска от морското лице да положи неограничен брой часове труд, необходими за непосредствената безопасност на кораба, на лицата на борда или на товара, или за да се окаже помощ на други кораби или на лица, търпящи бедствие в морето. Съответно, капитанът може да отмени разписанието за почивка и да изиска морското лице да работи неограничен брой часове до възстановяване на нормалното положение. Веднага след като това стане практически възможно след възстановяване на нормалното положение, капитанът гарантира, че на всички морски лица, извършвали работа във време, предвидено за почивка според разписанието, се осигурява адекватен период за почивка.
11. Като надлежно вземат предвид общите принципи за опазване на здравето и безопасността на работниците и в съответствие с Директива 1999/63/ЕО, държавите членки могат, посредством законови, подзаконови нормативни актове или процедури на национално равнище за компетентния орган, да разрешават или регистрират колективни споразумения, които позволяват изключения от изискваните часове за почивка, установени в параграф 4, буква б) и в параграф 5 от настоящия член, при условие че периодът за почивка е не по-малък от 70 часа за всеки период от седем дни и се спазват ограниченията, изложени в параграфи 12 и 13 от настоящия член. Тези изключения съответстват, доколкото е възможно, на определените норми, но при тях могат да се отчитат по-чести или по-продължителни периоди на отпуск или предоставянето на компенсационен отпуск на морските лица, даващи вахта, или на морските лица, работещи на борда на кораби, предназначени за кратки пътувания. Доколкото е възможно, при изключенията се вземат предвид насоките по отношение на предотвратяване на умората, определени в раздел Б-VIII/1 от Кодекса STCW. Не се разрешават изключения от минималните часове за почивка, предвидени в параграф 4, буква а) от настоящия член.
12. Посочените в параграф 11 изключения от седмичния период за почивка, предвиден в параграф 4, буква б), не се разрешават за повече от две последователни седмици. Интервалите между два периода на изключения на борда не са по-къси от удвоената продължителност на изключението.
13. В рамките на възможните изключения от параграф 5, посочени в параграф 11, минималните часове за почивка през всеки период от 24 часа, предвидени в параграф 4, буква а), могат да бъдат разделени на не повече от три периода на почивка, единият от които трае поне шест часа, а никой от другите два периода не е по-къс от един час. Интервалите между два последователни периода за почивка не превишават 14 часа. Изключенията не надхвърлят два периода от 24 часа за всеки период от седем дни.
14. Държавите членки определят, с цел предотвратяване на злоупотребата с алкохол, ограничение от не повече от 0,05 % концентрация на алкохол в кръвта или 0,25 mg/l алкохол в дъха или количество алкохол, водещо до такава алкохолна концентрация, за капитани, офицери и други морски лица, когато се изпълняват възложени задължения, свързани с безопасността, сигурността и опазването на морската среда.“
15)
В член 17 параграф 1, буква в) се заменя със следното:
„в)
издават свидетелствата за правоспособност, посочени в член 5;“.
16)
Член 19 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Признаване на свидетелствата за правоспособност и на свидетелствата за професионална компетентност“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. На морските лица, които не притежават свидетелства за правоспособност, издадени от държавите членки, и/или свидетелства за професионална компетентност, издадени от държавите членки, на капитани и лица от командния състав в съответствие с правила V/1-1 и V/1-2 от Конвенцията STCW, може да бъде разрешено да служат на кораби, плаващи под знамето на държава членка, при условие че е взето решение за признаване на техните свидетелства за правоспособност и свидетелства за професионална компетентност съгласно процедурите, определени в параграфи 2-6 от настоящия член.“;
в)
в параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Държава членка, която възнамерява да признае чрез потвърждение посочените в параграф 1 свидетелства за правоспособност и/или свидетелства за професионална компетентност, издадени от трета държава на капитан, лице от командния състав или радиооператор, за да служат на кораби, плаващи под нейно знаме, представя мотивирано искане до Комисията за признаване на тази трета държава.“;
г)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията взема решението за признаване на трета държава. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 28, параграф 2, в срок от 18 месеца от датата на искането за признаване. Държавата членка, която е представила искането, може да вземе решение за едностранно признаване на третата държава до вземането на решение в съответствие с настоящия параграф.“
17)
В член 20 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Решението за оттегляне на признаването се взема от Комисията. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 28, параграф 2. Съответните държави членки предприемат подходящи мерки за изпълнение на решението.“
18)
В член 22 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки кораб, без оглед на неговото знаме, освен видовете кораби, посочени в член 2, когато се намира в пристанище на държава членка, подлежи на държавен пристанищен контрол, осъществяван от надлежно оправомощени от тази държава членка служители, за да се провери дали всички морски лица, служещи на борда, от които се изисква да притежават свидетелство за правоспособност, и/или свидетелство за професионална компетентност и/или удостоверение в съответствие с Конвенцията STCW, притежават такова свидетелство за правоспособност или валидно привилегировано разрешение, и/или свидетелство за професионална компетентност и/или удостоверение.“
19)
В член 23 параграф 1, буква а) се заменя със следното:
„а)
проверка дали всички морски лица, служещи на борда, които са длъжни да притежават свидетелство за правоспособност и/или свидетелство за професионална компетентност в съответствие с Конвенцията STCW, притежават такова свидетелство за правоспособност или валидно привилегировано разрешение и/или свидетелство за професионална компетентност, или представят документ, доказващ, че е била подадена молба за потвърждение, удостоверяващо признаването на свидетелството за правоспособност, до органите на държавата на знамето;“.
20)
В член 23 параграф 2 се изменя, както следва:
а)
уводното изречение се заменя със следното:
„2. Способността на морските лица на кораба да спазват съответните норми за вахтена служба и за сигурност, установени от Конвенцията STCW, се оценява в съответствие с част А от Кодекса STCW, ако има основателни причини да се смята, че тези норми не се спазват, тъй като е настъпило някое от следните събития:“;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
корабът в други отношения се експлоатира по начин, който представлява опасност за хора, имущество или за околната среда или по начин, който създава риск за сигурността;“.
21)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Информация за статистически цели
1. Държавите членки съобщават на Комисията информацията, посочена в приложение V, единствено за целите на статистическия анализ. Тази информация не може да бъде използвана за административни, правни или контролни цели и е предназначена изключително за използване от държавите членки и Комисията при формулирането на политиката.
2. Тази информация се предоставя от държавите членки на Комисията ежегодно в електронен формат и включва информацията, регистрирана до 31 декември на предходната година. Държавите членки си запазват всички права на собственост по отношение на тази информация, която е под формата на необработени данни. Обработените статистически данни, които се изготвят въз основа на такава информация, стават обществено достъпни в съответствие с разпоредбите относно прозрачността и защитата на информацията, установени в член 4 от Регламент (ЕО) № 1406/2002.
3. За да се гарантира защитата на личните данни, държавите членки правят анонимна всяка лична информация, посочена в приложение V, преди да я предадат на Комисията, като използват осигурен или одобрен от Комисията софтуер. Комисията използва единствено информацията, която е направена анонимна.
4. Държавите членки и Комисията гарантират, че мерките за събиране, предаване, съхранение, анализ и разпространение на такава информация са формулирани така, че да позволяват извършването на статистически анализ.
За целите на първа алинея Комисията приема подробни мерки във връзка с техническите изисквания, необходими, за да се гарантира подходящото управление на статистическите данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 28, параграф 2.“
22)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Изменение
Комисията се оправомощава да приема в съответствие с член 27а делегирани актове за изменение на приложение V към настоящата директива по отношение на специфичните и съответни детайли и съдържание на информацията, която трябва да се докладва от държавите членки, при условие че тези актове са ограничени до това да се вземат предвид измененията на Конвенцията STWC и Кодекса STWC и зачитат предпазните мерки за защита на данните. Тези делегирани актове не изменят разпоредбите за анонимността на данните, изисквана съгласно член 25а, параграф 3.“
23)
Вмъква се следният член:
„Член 27а
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 27, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано 3 януари 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от 4 април 2017 г. Делегираните правомощия се продължават с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова продължение не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 27, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на никой от делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 27, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета относно акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
24)
Член 28 се заменя със следното:
„Член 28
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (13).
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
25)
Член 29 се заменя със следното:
„Член 29
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции за нарушения на националните разпоредби, приети съгласно членове 3, 5, 7, 9-15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 и приложение I, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират прилагането на тези санкции. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.“
26)
Член 30 се заменя със следното:
„Член 30
Преходни разпоредби
По отношение на тези морски лица, които са започнали одобрен плавателен стаж, одобрена програма за образование и обучение или одобрен курс за обучение преди 1 юли 2013 г., държавите членки могат да продължат да издават, признават и потвърждават свидетелства за правоспособност до 1 януари 2017 г. в съответствие с изискванията по настоящата директива, във вида им от преди 3 януари 2013 г.
До 1 януари 2017 г. държавите членки могат да продължат да подновяват и да продължават валидността на свидетелства за правоспособност и потвържденията в съответствие с изискванията на настоящата директива, във вида им от преди 3 януари 2013 г.“
27)
Член 33 се заличава.
28)
Този параграф не се отнася за версията на текста на български език.
29)
Приложенията се изменят, както следва:
а)
приложение I към Директива 2008/106/ЕО се заменя с приложение I към настоящата директива;
б)
приложение II към Директива 2008/106/ЕО се изменя съгласно предвиденото в приложение II към настоящата директива;
в)
текстът, изложен в приложение III към настоящата директива, се добавя като приложение V към Директива 2008/106/ЕО.
Член 2
Транспониране
1. Без да се засяга член 30 от Директива 2008/106/ЕО, изменена с член 1, точка 26 от настоящата директива, държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазването на настоящата директива, до 4 юли 2014 г. и по отношение на член 1, точка 5 от настоящата директива - до 4 януари 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 ноември 2012 година.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2012/35/EÚ
z 21. novembra 2012,
ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2008/106/ES o minimálnej úrovni prípravy námorníkov
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Príprava a osvedčovanie námorníkov sa upravuje Dohovorom Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) o normách výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov z roku 1978 (ďalej len „dohovor STCW“), ktorý nadobudol platnosť v roku 1984 a ktorý bol v roku 1995 v podstatnej miere zmenený a doplnený.
(2)
Dohovor STCW bol do práva Únie začlenený prvýkrát smernicou Rady 94/58/ES z 22. novembra 1994 o minimálnej úrovni odbornej prípravy námorníkov (3). Neskôr sa pravidlá Únie týkajúce sa prípravy a osvedčovania námorníkov upravili podľa neskorších zmien a doplnení dohovoru STCW a vytvoril sa spoločný mechanizmus Únie pre uznávanie systémov prípravy a osvedčovania námorníkov v tretích krajinách. Tieto pravidlá sú ako výsledok prepracovania obsiahnuté v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/106/ES (4).
(3)
V roku 2010 sa v Manile konala konferencia zmluvných strán dohovoru STCW, ktorá zaviedla významné zmeny a doplnenia dohovoru STCW (ďalej len „zmeny a doplnenia prijaté v Manile“), konkrétne v oblasti predchádzania podvodným praktikám pri osvedčovaní, v oblasti zdravotných noriem, odbornej prípravy v oblasti bezpečnosti, vrátane pirátstva a ozbrojených lúpeží, a odbornej prípravy vo veciach súvisiacich s technológiami. Zmenami a doplneniami prijatými v Manile sa tiež zaviedli požiadavky na spôsobilých námorníkov a zriadili sa nové profesijné profily, ako sú elektrotechnickí dôstojníci.
(4)
Všetky členské štáty sú stranami dohovoru STCW a žiadna z nich nevzniesla voči zmenám a doplneniam prijatým v Manile v rámci súvisiaceho procesu námietku. Členské štáty by preto mali zosúladiť svoje vnútroštátne pravidlá so zmenami a doplneniami prijatými v Manile. Malo by sa zabrániť konfliktu medzinárodných záväzkov členských štátov a ich záväzkov v rámci Únie. Vzhľadom na celosvetový charakter námornej dopravy by pravidlá Únie v oblasti prípravy a osvedčovania námorníkov mali byť okrem toho v súlade s medzinárodnými pravidlami. Niektoré ustanovenia smernice 2008/106/ES by sa preto mali zmeniť a doplniť, aby odzrkadľovali zmeny a doplnenia prijaté v Manile.
(5)
Zlepšená príprava námorníkov by mala zahŕňať riadnu teoretickú a praktickú prípravu, aby sa zabezpečilo, že námorníci sú kvalifikovaní na spĺňanie noriem bezpečnosti a ochrany a dokážu reagovať na krízové a núdzové situácie.
(6)
Normy kvality a systémy noriem kvality by sa mali v príslušných prípadoch vypracovať a uplatňovať s ohľadom na odporúčanie Európskeho parlamentu a Rady z 18. júna 2009 o vytvorení európskeho referenčného rámca zabezpečenia kvality odborného vzdelávania a prípravy (5) a na súvisiace opatrenia prijaté členskými štátmi.
(7)
Európski sociálni partneri sa dohodli na minimálnom čase odpočinku pre námorníkov a na účely vykonávania uvedenej dohody bola prijatá smernica 1999/63/ES (6). Uvedená smernica takisto umožňuje povoliť výnimky z minimálneho času odpočinku pre námorníkov. Možnosť povoliť výnimky však musí byť obmedzená z hľadiska maximálnej doby trvania, frekvencie a rozsahu. Zmeny a doplnenia prijaté v Manile boli okrem iného zamerané na stanovenie objektívnych obmedzení výnimkám z minimálneho času odpočinku pre členov hliadky a námorníkov s vymedzenými úlohami týkajúcimi sa bezpečnosti, zabezpečenia a zabránenia znečisťovaniu s cieľom zabrániť únave. Zmeny a doplnenia prijaté v Manile by sa mali začleniť do smernice 2008/106/ES spôsobom, ktorým sa zabezpečí súlad so smernicou 1999/63/ES, zmenenou a doplnenou smernicou 2009/13/ES (7).
(8)
Uznávajúc ďalej dôležitosť stanovenia minimálnych požiadaviek na životné a pracovné podmienky všetkých námorníkov, smernica 2009/13/ES nadobudne účinnosť, ako sa v nej uvádza, keď nadobudne platnosť Dohovor o pracovných normách v námornej doprave z roku 2006.
(9)
Smernica 2008/106/ES obsahuje aj mechanizmus uznávania systémov prípravy a osvedčovania námorníkov tretích krajín. Uznanie udeľuje Komisia v súlade s postupom, podľa ktorého jej pomáha Európska námorná bezpečnostná agentúra (ďalej len „agentúra“) zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (8) a Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS), zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (9). Skúsenosti získané pri uplatňovaní uvedeného postupu ukazujú, že by sa mal zmeniť, konkrétne pokiaľ ide o lehotu na rozhodnutie Komisie. Vzhľadom na to, že uznanie si vyžaduje, aby agentúra vykonala kontrolu, ktorá musí byť naplánovaná a vykonaná, a vo väčšine prípadov zahŕňa významné úpravy požiadaviek dohovoru STCW zo strany príslušnej tretej krajiny, celý proces nie je možné skončiť v priebehu troch mesiacov. Na základe skúseností sa zdá byť reálnejším časovým rámcom v tomto zmysle 18 mesiacov. Uvedená lehota na rozhodnutie Komisie by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, pričom možnosť dožadujúceho členského dočasne uznať systém STCW tretej krajiny by sa mala v záujme zachovania pružnosti zachovať. Okrem toho sa v súvislosti s uznávaním osvedčení námorníkov podľa smernice 2008/106/ES neuplatňujú ustanovenia týkajúce sa uznávania odborných kvalifikácií podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (10).
(10)
Dostupné štatistiky o námorníkoch v Únii sú neúplné a často nepresné, čím sa sťažuje tvorba politík v tomto sektore. Podrobné údaje o osvedčovaní námorníkov nedokážu úplne odstrániť tento problém, ale jednoznačne by pomohli. Zmluvné strany dohovoru STCW sú povinné viesť register všetkých osvedčení, potvrdení a súvisiacich obnovených osvedčení alebo iných opatrení, ktoré s nimi súvisia. Členské štáty sú povinné viesť register vydaných osvedčení a potvrdení. Aby Komisia mala čo najúplnejšie informácie o stave zamestnanosti v Únii a výlučne v záujme uľahčenia tvorby politík členských štátov a Komisie, by členské štáty mali Komisii povinne zasielať vybrané informácie, ktoré sa už nachádzajú v ich registroch osvedčení o spôsobilosti námorníkov. Tieto informácie by sa mali poskytovať len na účely štatistickej analýzy a nie sú určené na administratívne a právne účely, ani na účely overovania. Uvedené informácie musia byť v súlade s požiadavkami Únie na ochranu údajov a preto by sa do smernice 2008/106/ES malo zaviesť príslušné ustanovenie.
(11)
Výsledky analýzy takýchto informácií by sa mali použiť na odhadovanie trendov na trhu práce v záujme zlepšenia možností námorníkov plánovať svoju kariéru a využiť dostupné príležitosti odborného vzdelávania a prípravy. Tieto výsledky by tiež mali prispieť k zlepšeniu odborného vzdelávania a prípravy.
(12)
S cieľom zbierať údaje o námorníckej profesii v súlade s jej vývojom a vývojom technológií by sa mala Komisii udeliť právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o úpravy prílohy V k smernici 2008/106/ES. Použitie týchto delegovaných aktov by sa malo obmedziť na prípady, keď si zmeny a doplnenia dohovoru a kódexu STCW vyžadujú zmenu a doplnenie uvedenej prílohy. Týmito delegovaným aktmi by sa okrem toho nemali meniť ustanovenia týkajúce sa anonymizácie údajov, ktoré sa uvádzajú v zmieňovanej prílohe. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila vhodné konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by mala Komisia zabezpečiť súčasné, včasné a vhodné postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(13)
Odvetvie námornej dopravy Únie sa vyznačuje vysokokvalitnými námornými odbornými znalosťami, ktoré pomáhajú udržiavať jeho konkurencieschopnosť. Kvalita prípravy námorníkov je dôležitá pre konkurencieschopnosť tohto odvetvia a pre vzbudenie záujmu občanov Únie, najmä mladých ľudí, o námornícke povolania.
(14)
V záujme podpory noriem kvality týkajúcich sa prípravy námorníkov je potrebné zlepšiť opatrenia na predchádzanie podvodným praktikám v súvislosti s osvedčeniami o spôsobilosti a odbornej spôsobilosti.
(15)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania smernice 2008/106/ES sa na Komisiu preniesli vykonávacie právomoci v oblasti prípravy a osvedčovania námorníkov. Z rovnakého dôvodu by sa mali na Komisiu preniesť aj vykonávacie právomoci v súvislosti so štatistickými údajmi o námorníkoch, ktoré majú členské štáty poskytnúť Komisii. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (11).
(16)
Na prijímanie technických požiadaviek potrebných na zabezpečenie primeraného narábania so štatistickými údajmi podľa prílohy V k smernici 2008/106/ES a na prijímanie vykonávacích rozhodnutí o uznaní a odobratí uznania pre systémy STCW tretích krajín by sa mal uplatňovať postup preskúmania.
(17)
Zmeny a doplnenia prijaté v Manile nadobudli platnosť 1. januára 2012, pričom prechodné ustanovenia sa môžu uplatňovať do 1. januára 2017. V tejto smernici by sa mali stanoviť rovnaké prechodné ustanovenia, aké boli stanovené v zmenách a doplneniach prijatých v Manile, aby sa umožnil plynulý prechod na nové pravidlá.
(18)
Výbor IMO pre námornú bezpečnosť na svojom 89. zasadnutí skonštatoval, že je potrebné poskytnúť isté vysvetlenia, pokiaľ ide o vykonávanie zmien a doplnení prijatých v Manile, so zreteľom na prechodné ustanovenia v nich stanovené a rezolúciu č. 4 konferencie zmluvných strán STCW, v ktorej sa uznáva, že úplné dodržiavanie je potrebné zabezpečiť do 1. januára 2017. Toto vysvetlenie poskytli obežníky IMO STCW.7/Circ.16 a STCW.7/Circ.17. Konkrétne v obežníku STCW.7/Circ.16 sa stanovuje, že platnosť každého obnoveného osvedčenia by sa nemala predĺžiť na obdobie po 1. januári 2017 v prípade námorníkov, ktorí majú osvedčenia vydané v súlade s ustanoveniami dohovoru STCW, ktoré sa uplatňovali tesne pred 1. januárom 2012, a ktorí nesplnili požiadavky stanovené zmenami a doplneniami prijatými v Manile, a v prípade námorníkov, ktorí začali schválenú námornú službu, schválený program vzdelávania a prípravy alebo schválený školiaci kurz pred 1. júlom 2013.
(19)
Malo by sa zabrániť ďalším oneskoreniam pri začleňovaní zmien a doplnení prijatých v Manile do práva Únie, aby sa tak udržala konkurencieschopnosť námorníkov z Únie, a prostredníctvom aktualizovanej prípravy sa zachovala bezpečnosť na palubách lodí.
(20)
V záujme jednotného vykonávania zmien a doplnení prijatých v Manile v rámci Únie sa odporúča, aby členské štáty pri transponovaní tejto smernice vzali do úvahy usmernenia, ktoré sa nachádzajú v obežníkoch IMO STCW.7/Circ.16 a STCW.7/Circ.17.
(21)
Keďže cieľ tejto smernice, a to zosúladenie súčasných pravidiel Únie s medzinárodnými pravidlami týkajúcimi sa prípravy a osvedčovania námorníkov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jej rozsahu a dôsledkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(22)
Smernica 2008/106/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Zmeny a doplnenia smernice 2008/106/ES
Smernica 2008/106/ES sa mení a dopĺňa takto:
1.
Článok 1 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Body 18 a 19 sa nahrádzajú takto:
„18.
‚rádiokomunikačné predpisy‘ sú rádiokomunikačné predpisy, ktoré sú prílohou alebo sa považujú za prílohu k Medzinárodnému dohovoru o telekomunikáciách v znení zmien a doplnení;
19.
‚osobná loď‘ je loď, ako je vymedzená v Medzinárodnom dohovore o bezpečnosti ľudského života na mori z roku 1974 (ďalej len ‚dohovor SOLAS 74‘) v znení zmien a doplnení;“.
b)
Bod 24 sa nahrádza takto:
„24.
‚kódex STCW‘ je kódex výcviku, kvalifikácie a strážnej služby námorníkov (STCW) prijatý rezolúciou č. 2 na konferencii v roku 1995 v jeho aktualizovanom znení;“.
c)
Bod 27 sa vypúšťa.
d)
Bod 28 sa nahrádza takto:
„28.
‚námorná služba‘ je služba na palube lode zodpovedajúca vydanému osvedčeniu alebo obnovenému osvedčeniu o spôsobilosti, odbornej spôsobilosti alebo inej kvalifikácii;“.
e)
Dopĺňajú sa tieto body:
„32.
‚radista GMDSS‘ je osoba s kvalifikáciou podľa kapitoly IV prílohy I;
33.
‚kódex ISPS‘ je Medzinárodný kódex bezpečnosti lodí a prístavných zariadení, ktorý bol prijatý 12. decembra 2002 rezolúciou č. 2 na konferencii vlád zmluvných strán dohovoru SOLAS 74 v jeho aktualizovanom znení;
34.
‚bezpečnostný dôstojník lode‘ je osoba na palube lode, ktorá je podriadená kapitánovi lode, určená spoločnosťou ako osoba zodpovedná za bezpečnosť lode vrátane zavedenia a udržiavania bezpečnostného plánu lode a spoluprácu s bezpečnostným dôstojníkom spoločnosti a bezpečnostnými dôstojníkmi prístavných zariadení;
35.
‚bezpečnostné povinnosti‘ zahŕňajú všetky bezpečnostné úlohy a povinnosti na palube lodí vymedzené v kapitole XI/2 dohovoru SOLAS 74 v znení zmien a doplnení a v kódexe ISPS;
36.
‚osvedčenie o spôsobilosti‘ je osvedčenie vydávané a schvaľované pre kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov GMDSS v súlade s kapitolami II, III, IV alebo VII prílohy I, ktoré oprávňuje jeho právoplatného držiteľa zastávať funkciu a vykonávať úlohy súvisiace s úrovňou zodpovednosti, ktorá je v ňom uvedená;
37.
‚osvedčenie o odbornej spôsobilosti‘ je iné osvedčenie než je osvedčenie o spôsobilosti vydané námorníkovi, v ktorom sa uvádza, že boli splnené príslušné požiadavky tejto smernice na prípravu, spôsobilosť či námornú službu;
38.
‚listinný dôkaz‘ je dokumentácia iná než osvedčenie o spôsobilosti alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti, ktorá sa používa na preukázanie, že boli splnené príslušné požiadavky tejto smernice;
39.
‚elektrotechnický dôstojník‘ je dôstojník s kvalifikáciou podľa kapitoly III prílohy I;
40.
‚spôsobilý palubný námorník‘ je člen posádky s kvalifikáciou podľa kapitoly II prílohy I;
41.
‚spôsobilý strojný námorník‘ je člen posádky s kvalifikáciou podľa kapitoly III prílohy I;
42.
‚elektrotechnický člen posádky‘ je člen posádky s kvalifikáciou podľa kapitoly III prílohy I.“
2.
V článku 3 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Členské štáty podniknú opatrenia potrebné na to, aby zabezpečili, že námorníci slúžiaci na lodiach uvedených v článku 2 sú pripravení minimálne v súlade s požiadavkami dohovoru STCW tak, ako je ustanovené v prílohe I k tejto smernici, a sú držiteľmi osvedčení vymedzených v článku 1 bodoch 36 a 37 a/alebo listinného dôkazu vymedzeného v článku 1 bode 38.“
3.
Článok 4 sa vypúšťa.
4.
Článok 5 sa mení a dopĺňa takto:
a)
názov sa nahrádza takto:
„Osvedčenia o spôsobilosti, osvedčenia o odbornej spôsobilosti a potvrdenia“;
b)
odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Členské štáty zabezpečia, aby sa osvedčenia o spôsobilosti a osvedčenia o odbornej spôsobilosti vydali len kandidátom, ktorí spĺňajú podmienky tohto článku.“;
c)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Osvedčenia o spôsobilosti a osvedčenia o odbornej spôsobilosti sa vydávajú v súlade s odsekom 3 predpisu I/2 prílohy k dohovoru STCW.“;
d)
vkladá sa tento odsek:
„3a. Osvedčenia o spôsobilosti vydávajú len členské štáty, a to po overení pravosti a platnosti všetkých potrebných listinných dôkazov a v súlade s ustanoveniami tohto článku.“;
e)
na koniec odseku 5 sa dopĺňa táto veta:
„Potvrdenia potvrdzujúce vydanie osvedčenia o spôsobilosti a potvrdenia potvrdzujúce osvedčenie o odbornej spôsobilosti vydávané kapitánom lodí a dôstojníkom v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 prílohy I sa vydávajú len v prípade, že boli splnené všetky požiadavky dohovoru STCW a tejto smernice.“;
f)
odseky 6 a 7 sa nahrádzajú takto:
„6. Členský štát, ktorý uznáva osvedčenie o spôsobilosti alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti vydané kapitánom lodí a dôstojníkom v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 prílohy k dohovoru STCW v rámci postupu stanoveného v článku 19 ods. 2 tejto smernice, potvrdí takéto osvedčenie na znak jeho uznania až po overení pravosti a platnosti osvedčenia. Použije sa pri tom vzor potvrdenia stanovený v odseku 3 oddielu A-I/2 kódexu STCW.
7. Potvrdenia uvedené v odsekoch 5 a 6:
a)
môžu byť vydané ako samostatné dokumenty;
b)
vydávajú len členské štáty;
c)
majú pridelené osobitné číslo s výnimkou potvrdení, ktorými sa preukazuje vydanie osvedčenia o spôsobilosti a ktorým môže byť pridelené rovnaké číslo aké má príslušné osvedčenie o spôsobilosti, a to za predpokladu, že toto číslo sa neopakuje a
d)
platnosť každého z nich sa končí súčasne so skončením platnosti potvrdeného osvedčenia o spôsobilosti alebo potvrdeného osvedčenia o odbornej spôsobilosti vydaných kapitánom lodí a dôstojníkom v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 prílohy k dohovoru STCW, s jeho zrušením, pozastavením jeho platnosti alebo jeho vyhlásením za neplatné zo strany členského štátu alebo tretej krajiny, ktorá ho vydala a v každom prípade po uplynutí piatich rokov odo dňa jeho vydania.“;
g)
dopĺňajú sa tieto odseky:
„11. Kandidáti na získanie osvedčenia predložia dostatočný dôkaz:
a)
svojej totožnosti;
b)
že ich vek nie je nižší, ako stanovujú predpisy v prílohe I pre príslušné osvedčenie o spôsobilosti alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti, o ktoré žiadajú;
c)
že spĺňajú normy zdravotnej spôsobilosti stanovené v oddiele A-I/9 kódexu STCW;
d)
že absolvovali námornú službu a každú zodpovedajúcu povinnú prípravu stanovenú predpismi uvedenými v prílohe I pre osvedčenie o spôsobilosti alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti, o ktoré žiadajú a
e)
že spĺňajú normy spôsobilosti stanovené v predpisoch uvedených v prílohe I pre schopnosti, funkcie a úrovne, ktoré sa uvedú v potvrdení osvedčenia o spôsobilosti.
Tento odsek sa nevzťahuje na uznávanie potvrdení podľa predpisu I/10 dohovoru STCW.
12. Každý členský štát musí:
a)
viesť register alebo registre všetkých osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti a potvrdení pre kapitánov lodí a dôstojníkov a prípadne pre členov posádky, ktoré boli vydané, ktorým sa skončila alebo bola obnovená platnosť, ktorým bola pozastavená alebo zrušená platnosť, alebo ktoré boli nahlásené ako stratené alebo zničené a tiež všetkých vydaných výnimiek;
b)
sprístupniť informácie o stave osvedčení o spôsobilosti, potvrdení a výnimiek iným členským štátom alebo iným zmluvným stranám dohovoru STCW a spoločnostiam, ktoré si vyžiadajú overenie pravosti a platnosti osvedčení o spôsobilosti a/alebo osvedčení vydaných kapitánom lodí a dôstojníkom v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 prílohy I, ktoré im predložia námorníci žiadajúci o uznanie podľa predpisu I/10 dohovoru STCW alebo o zamestnanie na palube lode.
13. S účinnosťou od 1. januára 2017 budú informácie, ktoré musia byť sprístupnené v súlade s odsekom 12 písm. b), sprístupnené v elektronickej podobe.“
5.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 5a
Informovanie Komisie
Každý členský štát každoročne sprístupňuje Komisii informácie uvedené v prílohe V k tejto smernici o osvedčeniach o spôsobilosti, potvrdeniach potvrdzujúcich uznanie osvedčení o spôsobilosti, ako aj, na dobrovoľnom základe, osvedčeniach o odbornej spôsobilosti vydaných členom posádky v súlade s kapitolami II, III a VII prílohy k dohovoru STCW, a to len na účely štatistickej analýzy a výlučne na použitie členskými štátmi a Komisiou pri tvorbe politík.“
6.
Článok 7 sa mení a dopĺňa takto:
a)
vkladá sa tento odsek:
„1a. Pre lode, ktorým boli poskytnuté výhody ustanovení dohovoru STCW o pobrežnej plavbe, ktorá zahŕňa plavbu pri pobreží iného členského štátu alebo zmluvných strán dohovoru STCW v rámci hraníc ich vymedzenia pobrežnej plavby, členský štát uzavrie s príslušnými členskými štátmi alebo zmluvnými stranami dohodu, ktorá uvádza podrobnosti o príslušných obchodných oblastiach a tiež obsahuje iné súvisiace ustanovenia.“;
b)
vkladajú sa tieto odseky:
„3a. Členské štáty môžu akceptovať osvedčenia o spôsobilosti námorníkov vydané iným členským štátom alebo zmluvnou stranou dohovoru STCW pre nimi vymedzené hranice pobrežnej plavby na účely pôsobenia v rámci svojich vymedzených hraníc pobrežnej plavby za predpokladu, že príslušné členské štáty alebo zmluvné strany uzavrú dohodu, ktorá ustanovuje podrobnosti o príslušných obchodných oblastiach a iné súvisiace podmienky.
3b. Členské štáty vymedzujúce pobrežnú plavbu v súlade s požiadavkami tohto článku:
a)
dodržiavajú zásady, ktorými sa riadia pobrežné plavby podľa oddielu A-I/3 kódexu STCW;
b)
začlenia hranice pobrežnej plavby do potvrdení vydaných podľa článku 5.“
7.
V článku 8 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Členské štáty prijímajú a vykonávajú primerané opatrenia na zabránenie podvodom a iným protiprávnym konaniam týkajúcim sa vydaných osvedčení a potvrdení a stanovia sankcie, ktoré sú účinné, primerané a odrádzajúce.“
8.
Článok 9 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odseky 1 a 2 sa nahrádzajú takto:
„1. Členské štáty vytvoria metódy a postupy nestranného vyšetrenia každej nahlásenej nespôsobilosti, konania, zanedbania či narušenia bezpečnosti zo strany držiteľov osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti alebo potvrdení vydaných týmto členským štátom, ktoré môžu spôsobiť priame ohrozenie bezpečnosti života alebo majetku na mori, alebo morského životného prostredia v súvislosti s vykonávaním takých povinností držiteľov osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti alebo potvrdení, ktoré sa týkajú týchto ich osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti, a metódy a postupy odobratia, pozastavenia a zrušenia platnosti týchto osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti z uvedených dôvodov a z dôvodu zabránenia podvodom.
2. Členské štáty prijmú a presadzujú vhodné opatrenia na zabránenie podvodom a iným protiprávnym konaniam, ktoré súvisia s vydanými osvedčeniami o spôsobilosti a osvedčeniami o odbornej spôsobilosti a potvrdeniami.“;
b)
v odseku 3 sa úvodná časť nahrádza takto:
„Sankcie alebo disciplinárne opatrenia sa stanovujú a vykonávajú v prípadoch, keď:“
9.
Článok 10 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto:
i)
písmeno a) sa nahrádza takto:
„a)
všetky činnosti súvisiace s prípravou, hodnotením spôsobilosti, osvedčovaním vrátane vydávania osvedčení o zdravotnej spôsobilosti, potvrdzovaním a obnovovaním platnosti vykonávané mimovládnymi agentúrami alebo subjektmi v rámci ich právomoci boli neustále monitorované pomocou systému noriem kvality s cieľom zabezpečiť dosiahnutie vymedzených cieľov vrátane cieľov týkajúcich sa kvalifikácie a praxe inštruktorov a školiteľov, a to v súlade s oddielom A-I/8 kódexu STCW;“
ii)
písmeno b) sa nahrádza takto:
„b)
ak tieto činnosti vykonávajú vládne agentúry alebo subjekty, aby existoval systém noriem kvality v súlade s oddielom A-I/8 kódexu STCW;“
iii)
písmeno c) sa nahrádza takto:
„c)
ciele v oblasti vzdelávania a prípravy a súvisiace normy kvality spôsobilosti, ktoré sa majú dosiahnuť, boli jasne vymedzené, a aby sa identifikovali úrovne vedomostí, chápania a zručností, ktoré zodpovedajú skúškam a hodnoteniam vyžadovaným podľa dohovoru STCW;“.
b)
V odseku 2 sa dopĺňa toto písmeno:
„d)
všetky uplatniteľné ustanovenia dohovoru a kódexu STCW vrátane zmien a doplnení sú zahrnuté v systéme noriem kvality. Členské štáty môžu do tohto systému zahrnúť aj ostatné uplatniteľné ustanovenia tejto smernice.“
c)
Odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Dotknutý členský štát zašle Komisii správu týkajúcu sa každého hodnotenia uskutočneného podľa odseku 2, a to podľa formátu uvedeného v oddiele A-I/7 kódexu STCW do šiestich mesiacov odo dňa hodnotenia.“
10.
Článok 11 sa nahrádza takto:
„Článok 11
Zdravotné normy
1. Každý členský štát stanoví normy zdravotnej spôsobilosti námorníkov a postupy vydávania osvedčenia o zdravotnej spôsobilosti v súlade s týmto článkom a oddielom A-I/9 kódexu STCW, s prípadným prihliadaním na oddiel B-I/9 kódexu STCW.
2. Každý členský štát zabezpečí, aby osoby zodpovedné za posudzovanie zdravotnej spôsobilosti námorníkov boli lekári uznaní týmto členským štátom na účely lekárskeho vyšetrenia námorníkov v súlade s oddielom A-I/9 kódexu STCW.
3. Každý námorník, ktorý je držiteľom osvedčenia o spôsobilosti alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti vydaného v súlade s ustanoveniami dohovoru STCW a ktorý slúži na mori, musí mať tiež platné osvedčenie o zdravotnej spôsobilosti vydané v súlade s týmto článkom a oddielom A-I/9 kódexu STCW.
4. Kandidáti na osvedčenie o zdravotnej spôsobilosti:
a)
nesmú byť mladší ako 16 rokov;
b)
musia poskytnúť dostatočný dôkaz o svojej totožnosti a
c)
musia spĺňať príslušné normy zdravotnej spôsobilosti stanovené dotknutým členským štátom.
5. Osvedčenia o zdravotnej spôsobilosti sú platné maximálne dva roky okrem prípadov, ak je námorník mladší ako 18 rokov, pričom v tomto prípade je maximálna doba platnosti jeden rok.
6. Ak doba platnosti osvedčenia o zdravotnej spôsobilosti uplynie počas plavby, uplatňuje sa predpis I/9 prílohy k dohovoru STCW.
7. V naliehavých prípadoch môže členský štát povoliť námorníkovi pracovať bez platného osvedčenia o zdravotnej spôsobilosti. V takých prípadoch sa uplatňuje predpis I/9 prílohy k dohovoru STCW.“
11.
Článok 12 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Názov sa nahrádza takto:
„Obnovenie platnosti osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti“
b)
Vkladá sa tento odsek:
„2a. Každý kapitán lode a dôstojník musí na účely trvalej námornej služby na palube tankerov spĺňať podmienky odseku 1 tohto článku a je povinný v intervaloch najviac piatich rokov zabezpečiť udržanie si odbornej spôsobilosti pre tankery v súlade s odsekom 3 oddielu A-I/11 kódexu STCW.“
c)
Odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Každý členský štát porovná normy spôsobilosti, ktoré sa požadujú od kandidátov na osvedčenia o spôsobilosti vydané do 1. januára 2017, s normami stanovenými pre príslušné osvedčenia o spôsobilosti v časti A kódexu STCW a určí, či je potrebné požadovať od držiteľov týchto osvedčení o spôsobilosti, aby absolvovali vhodnú opakovaciu alebo rekvalifikačnú prípravu alebo hodnotenie.“
d)
Odsek 5 sa nahrádza takto:
„5. Na účely doplnenia vedomostí kapitánov lodí, dôstojníkov a radistov každý členský štát zabezpečí, aby texty najnovších zmien vnútroštátnych a medzinárodných predpisov týkajúcich sa bezpečnosti života na mori, zabezpečenia a ochrany morského životného prostredia boli k dispozícii na lodiach oprávnených plávať pod jeho vlajkou, pričom sa dodržiava článok 14 ods. 3 písm. b) a článok 18.“
12.
V článku 13 sa odsek 2 vypúšťa.
13.
Článok 14 sa mení a dopĺňa takto:
a)
V odseku 1 sa dopĺňajú tieto písmená:
„f)
námorníci pridelení na akúkoľvek jej loď absolvovali opakovaciu a rekvalifikačnú prípravu podľa požiadaviek dohovoru STCW;
g)
počas celej doby bude na palube jej lodí účinná ústna komunikácia v súlade s kapitolou V, predpisom 14 ods. 3 a 4 dohovoru SOLAS 74 v znení zmien a doplnení.“
b)
Dopĺňa sa tento odsek:
„4. Spoločnosti zabezpečia, aby kapitáni lodí, dôstojníci a iný personál s pridelenými osobitnými povinnosťami a zodpovednosťami na palube osobnej lode ro-ro absolvovali úvodnú prípravu na získanie schopností, ktoré zodpovedajú funkcii, ktorú majú zastávať, a povinnostiam a zodpovednostiam, ktoré majú mať, a to pri zohľadnení usmernení uvedených v oddiele B-I/14 kódexu STCW.“
14.
Článok 15 sa nahrádza takto:
„Článok 15
Spôsobilosť na vykonávanie služby
1. S cieľom predchádzať únave členské štáty:
a)
stanovia a presadzujú doby odpočinku pre hliadkujúci personál a osoby, ktorých povinnosti zahŕňajú vymedzené povinnosti súvisiace s bezpečnosťou, zabezpečením a zabránením znečisťovaniu v súlade s odsekmi 3 až 13;
b)
vyžadujú, aby sa systémy hliadok organizovali takým spôsobom, že účinnosť členov hliadky nie je oslabená únavou, a aby sa povinnosti organizovali tak, že prvá hliadka na začiatku plavby a nasledujúce striedajúce hliadky boli dostatočne oddýchnuté a inak spôsobilé na vykonávanie služby.
2. Na účel prevencie užívania drog a nadmerného požívania alkoholu členské štáty zabezpečia vytvorenie vhodných opatrení v súlade s ustanoveniami tohto článku.
3. Členské štáty zohľadňujú nebezpečenstvo, ktoré predstavuje únava námorníkov, a to najmä tých, ktorých povinnosti zahŕňajú bezpečnosť prevádzky lode.
4. Každej osobe, ktorá má pridelenú službu ako dôstojník veliaci hliadke alebo člen posádky, ktorý je členom hliadky, a ktorej povinnosti zahŕňajú povinnosti súvisiace s bezpečnosťou, zabránením znečisťovaniu a zabezpečením, sa poskytne doba odpočinku najmenej:
a)
10 hodín odpočinku za každých 24 hodín a
b)
77 hodín za každé obdobie siedmich dní.
5. Čas odpočinku môže byť rozdelený najviac na dve doby, pričom jedna z nich trvá minimálne šesť hodín, a intervaly medzi za sebou nasledujúcimi dobami odpočinku nesmú prekročiť 14 hodín.
6. Požiadavky na dobu odpočinku stanovené v odsekoch 4 a 5 sa nemusia dodržať v prípade stavu núdze alebo počas iných mimoriadnych prevádzkových podmienok. Nástupy, požiarne a záchranné cvičenia a cvičenia predpísané vnútroštátnymi právnymi predpismi a nariadeniami a medzinárodnými nástrojmi sa vykonávajú spôsobom, ktorý minimalizuje narušenie doby odpočinku a nevyvoláva únavu.
7. Členské štáty požadujú, aby boli rozvrhy hliadok zverejnené na ľahko dostupnom mieste. Rozvrhy sa vypracovávajú v štandardizovanom formáte v pracovnom jazyku alebo jazykoch lode a v angličtine.
8. Keď je námorník v pohotovosti, napr. ak je priestor strojovne bez dozoru, dostáva zodpovedajúcu náhradnú dobu odpočinku, ak je normálna doba odpočinku narušená povolaním do služby.
9. Členské štáty vyžadujú, aby sa záznamy o dennom čase odpočinku námorníkov uchovávali v štandardizovanom formáte v pracovnom jazyku alebo jazykoch lode a v angličtine, aby bolo možné sledovať a overiť súlad s týmto článkom. Námorníci dostávajú kópiu záznamov o svojej osobe, ktorá je potvrdená kapitánom lode alebo ním poverenou osobou a námorníkmi.
10. Bez ohľadu na pravidlá ustanovené v odsekoch 3 až 9 má kapitán lode právo požadovať od námorníka, aby odpracoval akýkoľvek pracovný čas, ktorý je nevyhnutný pre bezprostrednú bezpečnosť lode, osôb na palube alebo nákladu, alebo na účely poskytnutia pomoci iným lodiam alebo osobám v tiesni na mori. V tejto súvislosti kapitán lode môže pozastaviť rozvrh času odpočinku a vyžadovať od námorníka, aby do obnovenia normálneho stavu odpracoval akýkoľvek potrebný pracovný čas. Hneď ako je to možné po obnovení normálneho stavu kapitán lode zabezpečí, aby každému námorníkovi, ktorý vykonával prácu počas plánovanej doby odpočinku, bola poskytnutá dostatočná doba odpočinku.
11. S náležitým ohľadom na všeobecné zásady ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov a v súlade so smernicou 1999/63/ES môžu členské štáty prostredníctvom vnútroštátnych zákonov, právnych predpisov alebo postupu príslušného orgánu povoliť alebo evidovať kolektívne zmluvy, ktoré umožňujú výnimky z povinného času odpočinku uvedeného v odseku 4 písm. b) a odseku 5 tohto článku za predpokladu, že doba odpočinku nie je kratšia než 70 hodín počas doby siedmich dní a rešpektujúc pritom obmedzenia stanovené v odsekoch 12 a 13 tohto článku. Pri takýchto výnimkách sa v najväčšej možnej miere dodržiavajú stanovené normy, ale môžu sa pri nich zohľadniť častejšie alebo dlhšie dovolenky, alebo sa v rámci nich môže poskytnúť náhradná dovolenka hliadkujúcim námorníkom alebo námorníkom pracujúcim na lodiach, ktoré vykonávajú kratšie plavby. Pri výnimkách sa v najväčšej možnej miere zohľadnia pokyny týkajúce sa prevencie únavy stanovené v oddiele B-VIII/1 kódexu STCW. Výnimky z minimálneho času odpočinku ustanoveného v odseku 4 písm. a) tohto článku sa neumožňujú.
12. Výnimky uvedené v odseku 11 v súvislosti s týždennou dobou odpočinku ustanovenou v odseku 4 písm. b) sa nepovolia na viac ako dva za sebou nasledujúce týždne. Intervaly medzi dvoma dobami výnimiek na palube nie sú kratšie než je dvojnásobok trvania výnimky.
13. V rámci možných výnimiek z odseku 5 uvedených v odseku 11 sa minimálny čas odpočinku za každých 24 hodín uvedený v odseku 4 písm. a) môže rozdeliť na najviac tri doby odpočinku, z ktorých jedna trvá najmenej šesť hodín a žiadna z ostatných dvoch dôb nesmie byť kratšia než jedna hodina. Intervaly medzi za sebou nasledujúcimi dobami odpočinku nesmú prekročiť 14 hodín. Výnimky nesmú trvať dlhšie ako dve 24-hodinové doby v každom období siedmich dní.
14. Členské štáty zriadia na účely prevencie nadmerného požívania alkoholu limit najviac 0,05 % alkoholu v krvi (BAC) alebo 0,25 mg/l alkoholu v dychu, alebo množstvo alkoholu, ktoré vedie k takejto koncentrácii alkoholu u kapitánov lodí, dôstojníkov a iných námorníkov počas vykonávania pridelených povinností súvisiacich s bezpečnosťou a zabezpečením a s morským životným prostredím.“
15.
V článku 17 ods. 1 sa písmeno c) nahrádza takto:
„c)
vydávajú osvedčenia uvedené v článku 5;“.
16.
Článok 19 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Názov sa nahrádza takto:
„Uznávanie osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti“
b)
Odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Námorníkom, ktorí nie sú držiteľmi osvedčenia o spôsobilosti vydaného členskými štátmi a/alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti vydaného členskými štátmi kapitánom lodí a dôstojníkom v súlade s predpismi V/1-1 a V/1-2 dohovoru STCW, môže byť povolené slúžiť na palube lodí plaviacich sa pod vlajkou členského štátu za predpokladu, že rozhodnutie o uznaní ich osvedčení o spôsobilosti a osvedčení o odbornej spôsobilosti sa prijalo postupmi stanovenými v odsekoch 2 až 6 tohto článku.“
c)
V odseku 2 sa prvý pododsek nahrádza takto:
„2. Členský štát, ktorý chce potvrdením uznať osvedčenia o spôsobilosti a/alebo osvedčenia o odbornej spôsobilosti uvedené v odseku 1 vydané treťou krajinou kapitánovi lode, dôstojníkovi alebo radistovi na službu na palube lodí plaviacich sa pod jeho vlajkou, predloží žiadosť o uznanie takejto tretej krajiny Komisii spolu s uvedením dôvodov.“
d)
Odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Komisia prijme rozhodnutie o uznaní tretej krajiny. Tieto vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 28 ods. 2 do 18 mesiacov odo dňa podania žiadosti o uznanie. Členský štát predkladajúci žiadosť môže rozhodnúť, že tretiu krajinu uzná jednostranne až do prijatia rozhodnutia podľa tohto odseku.“
17.
V článku 20 sa odsek 6 nahrádza takto:
„6. Komisia prijme rozhodnutie o odobratí uznania. Tieto vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 28 ods. 2 Príslušné členské štáty prijmú vhodné opatrenia na vykonanie rozhodnutia.“
18.
V článku 22 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Bez ohľadu na vlajku, pod ktorou pláva, podlieha každá loď, ktorá sa nachádza v prístave členského štátu, okrem lodí uvedených v článku 2, štátnej prístavnej kontrole vykonávanej úradníkmi riadne splnomocnenými daným členským štátom k overeniu, či všetci námorníci slúžiaci na palube, ktorí podľa dohovoru STCW majú vlastniť osvedčenie o spôsobilosti a/alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti a/alebo listinný dôkaz, také osvedčenie o spôsobilosti alebo platnú výnimku a/alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti a/alebo listinný dôkaz vlastnia.“
19.
V článku 23 ods. 1 sa písmeno a) nahrádza takto:
„a)
overenie, že každý námorník, ktorý slúži na palube a je povinný mať osvedčenie o spôsobilosti a/alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti v súlade s dohovorom STCW, má takéto osvedčenie o spôsobilosti alebo platnú výnimku a/alebo osvedčenie o odbornej spôsobilosti, alebo poskytne písomný dôkaz, že orgánom vlajkového štátu bola predložená žiadosť o potvrdenie preukazujúce uznanie osvedčenia o spôsobilosti;“.
20.
V článku 23 sa odsek 2 mení a dopĺňa takto:
a)
úvodná časť sa nahrádza takto:
„2. Schopnosť námorníkov lode príslušným spôsobom dodržiavať normy pre hliadkovanie a bezpečnosť vyžadované dohovorom STCW sa hodnotí v súlade s časťou A kódexu STCW, ak existujú zrejmé dôvody domnievať sa, že sa tieto normy nedodržujú v dôsledku ktorejkoľvek z týchto skutočností:“;
b)
písmeno d) sa nahrádza takto:
„d)
loď je inak prevádzkovaná takým spôsobom, že predstavuje nebezpečenstvo pre osoby, majetok alebo životné prostredie, alebo takým spôsobom, že ohrozuje bezpečnosť;“.
21.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 25a
Informácie na štatistické účely
1. Členské štáty poskytujú Komisii informácie uvedené v prílohe V len na účely štatistickej analýzy. Tieto informácie sa nesmú použiť na administratívne a právne účely ani na účely overovania a sú určené výlučne na použitie členskými štátmi a Komisiou pri tvorbe politík.
2. Tieto informácie členské štáty sprístupňujú Komisii každoročne v elektronickej podobe a obsahujú informácie zaznamenané do 31. decembra predchádzajúceho roka. Členské štáty si ponechávajú všetky vlastnícke práva k informáciám v ich nespracovanom dátovom formáte. Spracované štatistiky vypracované na základe týchto informácií sa sprístupňujú verejnosti v súlade s ustanoveniami o transparentnosti a ochrane informácií stanovenými v článku 4 nariadenia (ES) č. 1406/2002.
3. V záujme zabezpečenia ochrany osobných údajov členské štáty musia anonymizovať všetky osobné údaje, ako je uvedené v prílohe V, pred ich poskytnutím Komisii s použitím softvéru poskytnutého alebo akceptovaného Komisiou. Komisia používa len takéto anonymizované informácie.
4. Členské štáty a Komisia zabezpečia, že opatrenia na zber, predkladanie, uchovávanie, analýzu a šírenie týchto informácií sú stanovené takým spôsobom, ktorý umožňuje štatistickú analýzu.
Komisia na účely prvého pododseku prijíma podrobné opatrenia týkajúce sa technických požiadaviek, ktoré sú potrebné na zabezpečenie primeraného narábania so štatistickými údajmi. Tieto vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 28 ods. 2.“
22.
Článok 27 sa nahrádza takto:
„Článok 27
Zmena
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 27a prijať delegované akty, ktorými sa mení a dopĺňa príloha V k tejto smernici, pokiaľ ide o osobitný a relevantný obsah a podrobnosti informácií, ktoré musia členské štáty oznámiť pod podmienkou, že takéto akty sú obmedzené len na zohľadnenie zmien a doplnení dohovoru a kódexu STCW, a že dodržiavajú záruky týkajúce sa ochrany údajov. Týmito delegovanými aktmi sa nesmú zmeniť ustanovenia o anonymizácii údajov podľa článku 25a ods. 3.“
23.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 27a
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Delegovanie právomoci uvedené v článku 27 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 3. januára 2013. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr 4. apríla 2017. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 27 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 27 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.“
24.
Článok 28 sa nahrádza takto:
„Článok 28
Postup výboru
1. Komisii pomáha Výbor pre bezpečnosť na mori a pre zabránenie znečisťovania z lodí (COSS) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (12). Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (13).
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
25.
Článok 29 sa nahrádza takto:
„Článok 29
Sankcie
Členské štáty stanovia systémy sankcií za porušovanie vnútroštátnych ustanovení prijatých podľa článkov 3, 5, 7, 9 až 15, 17, 18, 19, 22, 23, 24 a prílohy I a prijmú všetky potrebné opatrenia, aby sa zaistilo, že sa tieto sankcie budú uplatňovať. Tieto sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.“
26.
Článok 30 sa nahrádza takto:
„Článok 30
Prechodné ustanovenia
V prípade námorníkov, ktorí nastúpili na schválenú námornú službu, schválený program vzdelávania a prípravy alebo schválený školiaci kurz pred 1. júlom 2013, môžu im členské štáty do 1. januára 2017 naďalej vydávať, uznávať a potvrdzovať osvedčenia o spôsobilosti v súlade s požiadavkami tejto smernice v znení platnom pred 3. januárom 2013.
Členské štáty môžu do 1. januára 2017 naďalej obnovovať platnosť osvedčení o spôsobilosti a potvrdení v súlade s požiadavkami tejto smernice v znení platnom pred 3. januárom 2013.“
27.
Článok 33 sa vypúšťa.
28.
Tento bod sa netýka slovenskej jazykovej verzie.
29.
Prílohy sa menia a dopĺňajú takto:
a)
príloha I k smernici 2008/106/ES sa nahrádza prílohou I k tejto smernici;
b)
príloha II k smernici 2008/106/ES sa mení a dopĺňa podľa ustanovení prílohy II k tejto smernici;
c)
text prílohy III k tejto smernici sa dopĺňa ako príloha V k smernici 2008/106/ES.
Článok 2
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 4. júla 2014 bez toho, aby bol dotknutý článok 30 smernice 2008/106/ES, zmenený a doplnený článkom 1 bodom 26 tejto smernice, a pokiaľ ide o článok 1 bod 5 tejto smernice, do 4. januára 2015. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 3
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 4
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 21. novembra 2012