РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 18 март 2014 година
за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
На 5 октомври 2006 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1472/2006 (оспорваният регламент) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (2). След преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките този срок беше удължен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета (3). Срокът на действие на тези мерки изтече на 31 март 2011 г.
(2)
Някои производители износители подадоха жалби до Общия съд с искане за отмяна на оспорвания регламент. Общият съд отхвърли тези жалби (4). На етапа на обжалване обаче в решенията си от 2 февруари 2012 г. по дело C-249/10 P, Brosmann и др./Съвет и от 15 ноември 2012 г. по дело C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes/Съвет (съдебните решения) Съдът отмени решенията на Общия съд и отмени Регламент (ЕО) № 1472/2006 в частта, която се отнася до жалбоподателите. По-специално Съдът констатира, че Комисията е трябвало да разгледа исканията, подадени от жалбоподателите с оглед да се ползват от третиране като дружества, работещи в условията на пазарна икономика (ТДПИ), в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009, както и че не е изключено, че подобно разглеждане би могло да доведе до налагане на жалбоподателите на по-ниско антидъмпингово мито.
(3)
С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията уведоми засегнатите от съдебните решения производители износители, че е решила да възобнови процедурата по замяна на отменените части на оспорвания регламент и да проучи въпроса дали тези производители са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период.
(4)
На 19 февруари 2014 г. Комисията прие предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (предложението). В предложението се заявява, че разглеждането на заявленията за ТДПИ е показало, че засегнатите от съдебните решения производители износители не са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период, че във връзка с това ТДПИ трябва да бъде отказано на тези производители износители и че следователно антидъмпинговото мито, първоначално наложено с оспорвания регламент, следва да бъде въведено отново. За тази цел предложението би въвело отново окончателно антидъмпингово мито за засегнатите от съдебните решения производители износители за периода на прилагане на оспорвания регламент.
(5)
Член 1, параграф 4 от предложението гласи, както следва: „Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническите сборове, с изключение на член 221 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6). Уведомяването на длъжника за размера на сборовете може да се извърши след повече от три години от датата на възникване на митническото задължение, но не по-късно от две години след влизане в сила на настоящия регламент.“
С член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 (Митническия кодекс) се въвежда давност за уведомяването за повторно наложено антидъмпингово мито на длъжника за всеки внос, който е извършен преди повече от три години, при условие че този период не е бил прекъсван поради обжалване по смисъла на член 243 от Митническия кодекс. Член 1, параграф 4 от оспорвания регламент предвижда, че освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата, и не съдържа дерогация от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс. Доколкото първоначалното уведомяване на длъжника за задължението е оттеглено вследствие на съдебните решения, операторите биха могли да имат оправдани правни очаквания, че след като тригодишният срок, предвиден в член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, е изтекъл, евентуалното повторно налагане на задължението е покрито с давност и следователно задължението е „погасено“ (7). След като задължението е погасено съгласно член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, повторното му налагане с обратно действие би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
В заключение оценката на Съвета е, че прилагането с обратно действие на дерогацията от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс не е възможно в този случай, тъй като би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
(6)
Без дерогацията с обратно действие от член 221, параграф 3, на практика повторното налагане на митата би имало много ограничени финансови последици, тъй като срокът на действие на първоначалните мерки изтече на 31 март 2011 г.
(7)
Освен това жалбоподателите не са представили елементи, доказващи, че приемането на предлаганата мярка би имало въздействие върху тях.
(8)
Съдът отмени оспорвания регламент в неговата цялост, дотолкова доколкото той се отнася до жалбоподателите. Следователно действието на съдебните решения по отношение на отменената мярка не зависи от допълнителен акт, който да бъде приет от институциите. Във връзка с това Съветът заключава, че член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз не задължава институциите повторно да наложат митата в настоящия случай,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, се отхвърля и процедурата по отношение на тези производители се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 18 март 2014 година.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE RADY
z 18. marca 2014,
ktorým sa zamieta návrh vykonávacieho nariadenia, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrobenej spoločnosťami Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1), a najmä na jeho článok 9,
so zreteľom na návrh, ktorý po porade s poradným výborom predložila Európska komisia,
keďže:
(1)
Rada 5. októbra 2006 prijala nariadenie (ES) č. 1472/2006 (2) (ďalej len „sporné nariadenie“), ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname. Po preskúmaní pred uplynutím platnosti sa vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 1294/2009 (3) platnosť opatrení predĺžila. Platnosť týchto opatrení sa skončila 31. marca 2011.
(2)
Niektorí vyvážajúci výrobcovia podali na Všeobecnom súde žaloby o zrušenie tohto sporného nariadenia. Všeobecný súd tieto žaloby zamietol (4). Pri odvolaní však Súdny dvor (ďalej len „súd“) v svojich rozsudkoch z 2. februára 2012 vo veci C-249/10 P Brosmann a iní/Rada a z 15. novembra 2012 vo veci C-247/10 P Zhejiang Aokang Shoes/Rada (ďalej len „rozsudky“) tieto rozsudky Všeobecného súdu zrušil a zrušil nariadenie (ES) č. 1472/2006, pokiaľ ide o odvolateľov. Súd predovšetkým dospel k záveru, že Komisia mala preskúmať žiadosti predložené odvolateľmi na účely priznania trhovohospodárskeho zaobchádzania (THZ) v súlade s článkom 2 ods. 7 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 1225/2009, a nemožno vylúčiť, že by takéto preskúmanie viedlo k nižšiemu antidumpingovému clu pre odvolateľov.
(3)
Komisia prostredníctvom oznámenia uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie (5) informovala vyvážajúcich výrobcov, ktorých sa rozsudky týkajú, že sa rozhodla pokračovať v postupe nahradenia zrušených častí sporného nariadenia a preskúmať, či v príslušnom období pre týchto výrobcov prevládali podmienky trhového hospodárstva.
(4)
Komisia 19. februára 2014 prijala návrh vykonávacieho nariadenia Rady, ktorým sa zamieta návrh vykonávacieho nariadenia Rady, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrobenej spoločnosťami Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (ďalej len „návrh“). V návrhu sa uvádza, že preskúmanie žiadostí o THZ ukázalo, že v príslušnom období pre vyvážajúcich výrobcov, ktorých sa týkajú rozsudky, neprevládali podmienky trhového hospodárstva, a že THZ sa preto musí v súvislosti s týmito vyvážajúcimi výrobcami zamietnuť a následne by sa opätovne malo zaviesť antidumpingové clo, ktoré bolo pôvodne uložené sporným nariadením. Návrhom by sa na tento účel pre vyvážajúcich výrobcov, ktorých sa rozsudky týkajú, opätovne zaviedlo na obdobie uplatňovania sporného nariadenia konečné antidumpingové clo.
(5)
Článok 1 ods. 4 návrhu znie takto: „Platné ustanovenia týkajúce sa ciel sa uplatňujú s výnimkou článku 221 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/1992 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (6). Oznámenie výšky cla dlžníkovi môže uverejniť viac ako tri roky po vzniku colného dlhu, avšak najneskôr do dvoch rokov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia.“
V článku 221 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 2913/1992 („colný kódex“) sa časovo obmedzuje oznamovanie opätovne uloženého antidumpingového cla dlžníkovi v prípade akéhokoľvek vývozu, ktorý sa uskutočnil pred viac než tromi rokmi za predpokladu, že sa toto obdobie neprerušilo z dôvodu odvolania podľa článku 243 Colného kódexu. Článok 1 ods. 4 sporného nariadenia obsahoval ustanovenie, podľa ktorého sa, pokiaľ nie je uvedené inak, uplatňujú platné ustanovenia týkajúce sa colných sadzieb a nezahŕňalo nijakú výnimku z článku 221 ods. 3 Colného kódexu. Vzhľadom na to, že na základe rozsudkov sa upustilo od pôvodného oznámenia dlhu dlžníkovi, by mohli subjekty oprávnene očakávať, že po uplynutí 3-ročnej lehoty stanovenej v článku 221 ods. 3 Colného kódexu akékoľvek opätovné uloženie dlhu zanikne uplynutím času a následne sa dlh „zruší“ (7). V prípade, že sa dlh zrušil v súlade s článkom 221 ods. 3, by jeho retroaktívne opätovné uloženie bolo preto v rozpore s oprávnenými očakávaniami dotknutých subjektov.
Rada na záver usúdila že retroaktívne uplatnenie výnimky z článku 221 ods. 3 Colného kódexu v tomto prípade nie je možné, pretože by bolo v rozpore s oprávnenými očakávaniami dotknutých subjektov.
(6)
Bez retroaktívnej výnimky z článku 221 ods. 3 by malo opätovné uloženie cla v praxi veľmi obmedzený finančný účinok, keďže platnosť pôvodných opatrení sa skončila 31. marca 2011.
(7)
Sťažovatelia okrem toho nepredložili žiadne prvky, ktoré by dokazovali, že by sa ich dotklo prijatie navrhovaných opatrení.
(8)
Súd zrušil sporné nariadenie v celom jeho rozsahu, pokiaľ ide o odvolateľov. Účinok rozsudkov, pokiaľ ide o zrušené opatrenie, preto nezávisí od dodatočného aktu, ktoré majú inštitúcie prijať. Rada preto dospela k záveru, že článkom 266 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa inštitúciám neukladá povinnosť opätovne ukladať clá v tejto veci,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Návrh vykonávacieho nariadenia Rady, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vyrobenej spoločnosťami Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd sa zamieta a konania v súvislosti s týmito výrobcami sa ukončia.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 18. marca 2014