ДИРЕКТИВА 2014/55/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно електронното фактуриране при обществените поръчки
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В държавите членки съществуват и се използват понастоящем няколко глобални, национални, регионални и частни стандарта за електронни фактури. Нито един от тези стандарти не е доминиращ и повечето от тях не са оперативно съвместими едни с други.
(2)
Поради липсата на общ стандарт, когато насърчават използването на електронни фактури при обществените поръчки или ги въвеждат като задължително изискване, държавите членки разработват собствени технически решения, основани на специфични национални стандарти. Следователно броят на различните стандарти, съществуващи едновременно в различните държави членки, се увеличава и е вероятно в бъдеще да продължи да нараства.
(3)
Разнообразието от оперативно несъвместими стандарти води до прекомерна сложност, правна несигурност и допълнителни оперативни разходи за икономическите оператори, които използват електронни фактури в различни държави членки. Икономическите оператори, които желаят да извършват трансгранични дейности по възлагане на обществени поръчки, често трябва да спазват нов стандарт за електронно фактуриране всеки път когато навлизат на нов пазар. Различните правни и технически изисквания по отношение на електронните фактури представляват препятствия пред достъпа до пазара при трансграничните обществени поръчки и пречки пред търговията, тъй като те разколебават икономическите оператори да участват в трансгранични дейности по възлагане на обществени поръчки. Това ограничава основните свободи и оказва по този начин пряко въздействие върху функционирането на вътрешния пазар.
(4)
Вероятно тези пречки пред търговията в рамките на Съюза ще се увеличат в бъдеще, тъй като се разработват все повече оперативно несъвместими национални и частни стандарти и тъй като използването на електронни фактури при обществените поръчки става все по-широко разпространено или задължително в държавите членки.
(5)
Пречките пред трансграничната търговия, произтичащи от съвместното съществуване на няколко правни изисквания и технически стандарти за електронно фактуриране, както и от липсата на оперативна съвместимост, следва да бъдат премахнати или намалени. За да се постигне тази цел, следва да бъде разработен общ европейски стандарт за семантичен модел на данните за основните елементи на електронната фактура („европейски стандарт за електронно фактуриране“). Стандартът следва да определя и описва основните елементи, които трябва да се съдържат винаги в електронната фактура, като по този начин се улесняват изпращането и получаването на електронни фактури между системи, основани на различни технически стандарти. При условие че съществуващите национални технически стандарти не са в противоречие с настоящия европейски стандарт, те не следва да се заменят или използването им не следва да се ограничава от този стандарт, а следва да се запази възможността тези стандарти да продължат да се прилагат успоредно с европейския стандарт.
(6)
Като гарантира семантичната оперативна съвместимост и подобрява правната сигурност, настоящата директива ще насърчи въвеждането на електронното фактуриране при обществените поръчки, като по този начин държавите членки, възлагащите органи, възложителите и икономическите оператори ще могат да извлекат значителни ползи под формата на икономии, въздействие върху околната среда и намаляване на административната тежест.
(7)
Ползите от електронното фактуриране са най-големи, когато създаването, изпращането, предаването, получаването и обработването на фактурата могат да бъдат напълно автоматизирани. Поради тази причина единствено машинно четими фактури, които могат да бъдат обработвани от получателя автоматично и чрез цифрови технологии, следва да се разглеждат като съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране. Обикновен файл с изображение (image file) не следва да се смята за електронна фактура за целите на настоящата директива.
(8)
Целта на оперативната съвместимост е да може информацията да се представя и обработва по съгласуван начин от различните бизнес системи, независимо от използваните от тях технологии, приложения или платформи. Пълната оперативна съвместимост включва способността за оперативно взаимодействие на три отделни нива: по отношение на съдържанието на фактурата (семантично), използвания формат или език (синтактично) и начина на пренос на данните. Семантичната оперативна съвместимост предполага, че електронната фактура съдържа известно количество задължителна информация, като точният смисъл на обменяната информация се запазва и разбира по недвусмислен начин, независимо под каква форма тя е физически представена или предоставена. Синтактичната оперативна съвместимост предполага представянето на елементите на данните от електронната фактура във формат, който може да бъде обменян пряко между изпращача и получателя и може да бъде автоматично обработван. Синтактична оперативна съвместимост може да се постигне по два начина - или чрез използване на общ синтаксис, или чрез установяване на съответствие между различни видове синтаксис.
(9)
Използват се много видове синтаксис. Все по-често синтактичната оперативна съвместимост се постига чрез установяване на съответствие между тях. Този метод е ефективен, ако фактурата съдържа всички изисквани елементи на данните на семантично ниво и значението им е недвусмислено. Тъй като понастоящем това условие често не е изпълнено, е необходимо да се предприемат действия за осигуряване на оперативна съвместимост на семантично ниво. За да се опрости допълнително електронното фактуриране и да се намалят разходите, една от дългосрочните цели следва да бъде ограничаване на видовете използван синтаксис, за предпочитане чрез концентриране върху най-често използваните от тях.
(10)
Стандартизацията на електронното фактуриране допълва също така усилията за насърчаване на въвеждането на електронните обществени поръчки, както е отразено в съответните разпоредби на Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5).
(11)
В заключенията си от 28 - 29 юни 2012 г. и 24 октомври 2013 г. Европейският съвет посочи, че следва да се отдели първостепенно внимание на мерките, насочени към по-нататъшно развитие на трансграничната търговия онлайн и модернизацията на публичните администрации, включително чрез улесняване на прехода към електронно фактуриране и неговото бързо въвеждане.
(12)
В своята резолюция от 20 април 2012 г. Европейският парламент обърна внимание на разпокъсаността на пазара в резултат на националните разпоредби за електронно фактуриране, като подчерта съществените ползи от електронното фактуриране и изтъкна значението на правната сигурност и осигуряването на ясни технически условия и отворени и оперативно съвместими решения за електронно фактуриране, основаващи се на общи законови изисквания, бизнес процеси и технически стандарти. Поради тези причини Европейският парламент призова електронното фактуриране при обществените поръчки да стане задължително преди 2016 г.
(13)
През октомври 2013 г. Многостранният европейски форум по електронното фактуриране, създаден с Решение на Комисията от 2 ноември 2010 г. (6), единодушно прие препоръка относно използването на семантичен модел на данните с цел подпомагане на оперативната съвместимост при електронното фактуриране.
(14)
Настоящата директива следва да се прилага по отношение на електронните фактури, получени от възлагащи органи и възложители и издадени във връзка с изпълнението на договори, за които се прилага Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8), Директива 2014/24/ЕС или Директива 2014/25/ЕС. Настоящата директива следва да обхваща само електронните фактури, издадени от икономическия оператор, на когото е била възложена обществената поръчка или договора за концесия (главния изпълнител). Когато обаче държавите членки, съгласно член 71 от Директива 2014/24/ЕС и член 88 от Директива 2014/25/ЕС, предвиждат пряко плащане на подизпълнители, условията, които се определят в документите на обществената поръчка, следва да включват разпоредби дали да се използва електронно фактуриране при плащанията на подизпълнители. Следва да бъде пояснено, че когато се възлага договор на група икономически оператори, настоящата директива се прилага за електронните фактури, издадени от тази група и от индивидуалните икономически оператори.
(15)
Настоящата директива следва да се прилага и за случаите, когато плащането по договорите за концесия налага фактурите да бъдат издадени от икономическия оператор, на когото е бил възложен договорът за концесия. Понятието „концесии“ е определено в член 5, точка 1 от директива 2014/23/ЕС. Предметът на договорите за концесия е възлагане на строителство или услуги посредством концесия, като насрещната престация по договора се изразява в правото да се извършват строителството или услугите или това право, съчетано с плащане.
(16)
Настоящата директива се прилага в съответствие с разпоредбите на член 346 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Настоящата директива не се прилага за електронни фактури, издавани във връзка с изпълнението на договори (обявени за поверителни или придружени от специални мерки за сигурност), които са изключени от обхвата на Директива 2014/23/ЕС, Директива 2014/24/ЕС и Директива 2014/25/ЕС, по силата съответно на член 10, параграф 6, член 15, параграф 3 и член 24, параграф 3от посочените директиви. При същите условия в настоящата директива следва да бъде предвидено специално изключение за електронните фактури, издавани във връзка с изпълнението на такива договори (обявени за поверителни или придружени от специални мерки за сигурност), които попадат в обхвата на Директива 2009/81/ЕО.
(17)
Определенията, които се съдържат в настоящата директива, следва да са в съответствие със законодателството на Съюза в областта на обществените поръчки.
(18)
Комисията следва да прилага съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), за да поиска от съответната европейска организация по стандартизация да разработи европейски стандарт за електронно фактуриране. Съгласно съответните разпоредби от Регламент (ЕС) № 1025/2012 решението на Комисията, с което се отправя такова искане, подлежи на процедурата по разглеждане, посочена в Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(19)
Европейският стандарт за електронно фактуриране следва да се основава на съществуващите технически спецификации, разработени в рамките на европейски организации по стандартизация като CEN (CWA 16356-MUG и CWA 16562-CEN BII), и следва да отчита други подходящи технически спецификации, разработени в рамките на международни организации по стандартизация като UN/CEFACT (CII v. 2.0) и ISO (финансова фактура въз основа на методология ISO 20022). При изпълнението на искането за стандартизация съответната европейска организация по стандартизация следва да вземе предвид и резултатите от широкомащабните пилотни проекти в рамките на програмата за подкрепа на политиката по линия на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации, както и техническите спецификации за електронно фактуриране на други органи и организации, които са широко използвани от деловите среди. Европейският стандарт за електронно фактуриране следва също да е съвместим със съществуващите стандарти за плащания, за да може да се извършва автоматично обработване на плащанията.
(20)
В искането си до съответната европейска организация по стандартизация Комисията следва да постави като изискване европейският стандарт за електронно фактуриране да бъде технологично неутрален, за да се избегне всякакво нарушаване на конкуренцията, да бъде съвместим със съответните международни стандарти за електронно фактуриране, за да се избегнат техническите бариери за достъп до пазара за доставчици от трети държави и да се улесни изпращането на електронни фактури от европейски доставчици на купувачи в трети държави, както и да бъде в съответствие с Директива 2006/112/ЕО на Съвета (11). Тъй като в електронните фактури могат да се съдържат лични данни, Комисията следва също да изисква европейският стандарт за електронно фактуриране да е съобразен със защитата на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12) и с принципите на защита на данните още при проектирането („data protection by design“), на пропорционалност и на свеждане на данните до минимум. Освен тези минимални изисквания в своето искане до съответната европейска организация по стандартизация Комисията следва да определи допълнителни изисквания за съдържанието на европейския стандарт за електронно фактуриране и краен срок за неговото приемане.
(21)
За да се гарантира, че малките и средните предприятия също могат да се възползват от електронното фактуриране при обществените поръчки, европейският стандарт за електронно фактуриране следва да създаде възможност за въвеждане на удобни за ползване системи за електронно фактуриране, а именно такива, които са разбираеми и лесни за ползване. В това отношение следва да бъде отчетен по-конкретно и фактът, че малките и средните предприятия, както и по-малките възлагащи органи и възложители разполагат с ограничен персонал и ограничени финансови средства.
(22)
Европейският стандарт за електронно фактуриране следва да е подходящ за използване и при търговски сделки между предприятия. Във връзка с това, за да се даде възможност на частните икономически оператори да използват новия стандарт в икономическите отношения помежду си, Комисията следва да гарантира, че стандартът се разработва по начин, който го прави подходящ за използване и в други области извън сферата на обществените поръчки.
(23)
Фактурите, издавани в различните стопански сектори, могат да изискват включването на специфична за тези сектори информация. Въпреки това всички фактури следва да съдържат ограничен брой общи стандартни елементи. Наличието на тези елементи е необходимо, за да може да се провери дали фактурата отразява правилно съответстващата стопанска сделка и да се гарантира, че фактурата е действителна от правна гледна точка. Списък на такива елементи, които се изискват за целите на ДДС, се съдържа в Директива 2006/112/ЕО.Европейският стандарт за електронна фактура следва да съответства на тези елементи на фактурите.
(24)
Европейският стандарт за електронно фактуриране следва да определи семантични елементи на данните, отнасящи се в частност до допълнителни данни за продавача и купувача, идентификатори на процеса, елементи на фактурата, подробни данни за позициите във фактурата, информация за доставките и данни за плащането и неговите условия. Основните елементи на електронната фактура следва да бъдат включени във всяка електронна фактура. Това ще осигури ясното и еднакво прилагане на електронното фактуриране.
(25)
Въпреки че следва да се запази възможността изпращачът на електронната фактура да гарантира автентичността на произхода и достоверността на съдържанието на фактурата по различни начини, включително чрез електронен подпис, с оглед да се осигури съответствие с Директива 2006/112/ЕО, европейският стандарт за електронно фактуриране не следва да съдържа като елемент изискване за електронен подпис.
(26)
С цел да се избегнат прекомерните разходи и прекомерната тежест за възлагащите органи и възложителите, към съответната европейска организация по стандартизация следва да се отправи искане да състави списък с ограничен брой видове синтаксис, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране. Този списък не следва да включва европейския стандарт за електронно фактуриране. Посочените видове синтаксис трябва вече широко и успешно да се използват от икономическите оператори и възлагащите органи. За да се улесни и ускори изпълнението от страна на държавите членки, от съответната европейска организация по стандартизация следва да се изисква да предостави подходящи връзки по отношение на синтаксиса между европейския стандарт за електронно фактуриране и всички включени в списъка видове синтаксис. Връзките по отношение на синтаксиса са насоки за начина, по който стандартът може да бъде представен в различните видове синтаксис. Тази стандартизационна цел следва да допълни европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на видовете синтаксис.
(27)
За да се улесни използването на европейския стандарт за електронно фактуриране, от европейската организация по стандартизация следва също така да се изиска да изготви насоки относно оперативната съвместимост на преноса на данните. Тези насоки не следва да бъдат част от европейския стандарт за електронно фактуриране, нито да са задължителни за възлагащите органи и възложителите.
(28)
Преди въвеждането в държавите членки на европейския стандарт за електронно фактуриране, практическото прилагане на стандарта следва да бъде изпробвано в достатъчна степен. Тази оценка следва да се направи по време на изработването на стандарта. Оценката следва да включва крайни потребители и следва да е насочена по-конкретно към аспектите на практичност и удобство при ползването, както и да демонстрира, че стандартът може да се прилага по икономически изгоден и пропорционален начин.
(29)
Когато европейският стандарт за електронно фактуриране и списъкът на видовете синтаксис, съответстващи на този стандарт, изготвени от съответната европейска организация по стандартизация, отговарят на изискванията, които се съдържат в искането на Комисията до европейската организация по стандартизация, и когато стандартът е бил подложен на изпробване, в Официален вестник на Европейския съюз следва да се публикуват референтният номер на този европейски стандарт за електронно фактуриране и списъкът на видовете синтаксис.
(30)
Разпоредбите относно разработването на стандарта и на други стандартизационни документи, определени в настоящата директива, са в съответствие с разпоредбите на Регламент № 1025/2012. При все това, като се имат предвид специфичните особености на настоящата директива, е целесъобразно да се предвиди решенията за публикуване, за непубликуване или за публикуване с ограничения на референтния номер на стандарта и списъка на видовете синтаксис да се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане. Това обаче не засяга прилагането на съответните разпоредби от Регламент (ЕС) № 1025/2012 относно официалните възражения срещу хармонизираните стандарти.
(31)
Европейските организации по стандартизация правят редовен преглед на стандартите и ги актуализират с цел да се постигне съответствие с технологичното развитие. Тъй като това развитие в сектора на ИКТ е твърде бързо, Комисията следва да може също да поиска от съответната европейска организация по стандартизация да направи преглед на европейския стандарт за електронно фактуриране и да го актуализира, за да се вземе предвид посоченото развитие и да се осигури постоянна оперативна съвместимост.
(32)
За да отговори на технологичното развитие или изискванията на пазара, Комисията следва да може да приема актове за изпълнение за прегледа и актуализирането на списъка на видовете синтаксис. В случай на необходимост от по-сложни адаптации Комисията следва също да може да изисква от съответната европейска организация по стандартизация да прави преглед на списъка на видовете синтаксис и да го актуализира.
(33)
Когато Комисията счете за необходимо да осигури пълна и постоянна оперативна съвместимост, да се съобрази с технологичното развитие или да ограничи броя на видовете синтаксис, които да се използват, тя следва да може да преразгледа вече публикуван списък с видове синтаксис. При това Комисията следва да вземе предвид списъка на видовете синтаксис, който е съставен, преразглеждан и актуализиран от съответната европейска организация по стандартизация.
(34)
При изтичането на сроковете за транспониране, определени в настоящата директива, възлагащите органи и възложителите следва да са задължени да получават и обработват електронни фактури, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране и с който и да е от видовете синтаксис в публикувания от Комисията списък в Официален вестник на Европейския съюз. Следователно възлагащите органи и възложителите не следва да отказват електронни фактури, които отговарят на посочените по-горе условия, единствено на основание, че не са спазени изисквания, различни от изрично предвидените в настоящата директива (например национални или специфични отраслови изисквания, или всякакви допълнителни технически изисквания). Други задължителни основания за отказ, като тези, които са във връзка с условия по договор, обаче не следва да бъдат засегнати от това задължение. Възлагащите органи и възложителите следва във всички случаи да запазят правото си преди плащането на фактурата да проверят дали съдържанието на електронната фактура отразява правилно всички подробности на стопанската сделка (например дали сумата по фактурата е вярна) и дали фактурата е адресирана до правилния получател. Задължението да не се отказват електронни фактури съгласно настоящата директива не засяга Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13).
(35)
Настоящата директива следва да задължава единствено получателите на фактура, т.е. възлагащите органи, централните органи за покупки и възложителите, да приемат и обработват електронни фактури. Настоящата директива не следва да засяга правото на изпращача на фактурата да избира между представянето на фактурата в съответствие с европейския стандарт за електронно фактуриране, съгласно национални или други технически стандарти, или на хартиен носител. Настоящата директива обаче не следва да възпрепятства държавите членки да определят, че в рамките на обществените поръчки могат да се представят само електронни фактури. Когато изпращачът реши да представи фактура, като използва европейския стандарт за електронно фактуриране, задължението на получателя за получаване и обработка на фактурата следва да се прилага само ако тя използва един от видовете синтаксис, включени в публикувания от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз списък на видовете синтаксис. Това не следва да засяга възможността изпращачът да използва услугите на трета страна, за да осъществи връзка между собствения си синтаксис и един от видовете синтаксис, включени в списъка.
(36)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14) и на 11 ноември 2013 г. (15) той даде становището си. В становището си той публикува препоръки за гарантиране на достатъчна защита на данните при прилагането на настоящата директива. Посочените препоръки следва да се вземат под внимание при разработването на европейския стандарт за електронно фактуриране и при обработката на личните данни от страна на възлагащите органи и възложителите. По-специално, следва да бъде ясно посочено, че съществуващите закони за защита на данните се прилагат и в сферата на електронното фактуриране и че публикуването на лични данни за целите на прозрачността и отчетността трябва да бъде съобразено по адекватен начин със защитата на правото на личен живот.
(37)
Тъй като Директива 2006/112/ЕО съдържа правила, свързани с фактурирането, включително електронното фактуриране, връзката ѝ с настоящата директива следва да бъде изяснена. Настоящата директива си поставя различна цел, има различен обхват на приложение в сравнение с Директива 2006/112/ЕО и поради това не засяга разпоредбите относно използването на електронни фактури за целите на ДДС, които се съдържат в нея. По-специално член 232 от Директива 2006/112/ЕО урежда отношенията между търговските партньори и има за цел да гарантира, че използването на електронни фактури от изпращача не може да бъде наложено на получателя. Това обаче не следва да засяга правото на държавите членки да въведат задължение за възлагащите органи и възложителите да получават електронни фактури при определени условия.
(38)
С цел да се даде възможност на възлагащите органи и възложителите внимателно да подготвят и предприемат техническите мерки, които вследствие на създаването на европейски стандарт за електронно фактуриране и одобряването на списъка на видовете синтаксис са необходими, за да се съобразят с настоящата директива, и като се има предвид необходимостта от бързо въвеждане на електронното фактуриране, следва да е обосновано да се определи срок за транспониране на директивата от 18 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и на списъка на видовете синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз. Чрез дерогация от този общ срок за транспониране и с цел да се улесни въвеждането на електронното фактуриране за някои възлагащи органи, като например местните и регионалните възлагащи органи и публични предприятия, държавите членки следва да могат да отложат прилагането на настоящата директива за нецентралните възлагащи органи и възложители до 30 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и на списъка на видовете синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз. Възможността да се отложи прилагането на изискванията на настоящата директива не следва да се прилага за централните органи за покупки.
(39)
За да се улесни изпълнението на изискванията на настоящата директива за възлагащите органи и възложителите, Комисията следва да направи необходимото държавите членки да са изцяло и редовно информирани за напредъка на работата по разработването на стандарта и свързаните с него стандартизационни документи, която ще бъде предприета от съответните европейски организации по стандартизация. Това следва да даде възможност на държавите членки да започнат необходимата подготвителна работа с оглед приключване на изпълнението в рамките на договорените срокове.
(40)
Тъй като възлагащите органи и възложителите ще бъдат в състояние да приемат електронни фактури, които са съвместими със стандарти, различни от европейския стандарт за електронно фактуриране, както и фактури на хартиен носител, освен ако не е предвидено друго в националното законодателство, настоящата директива не поражда никакви допълнителни разходи или тежест за предприятията, включително микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (16). Освен това Комисията и държавите членки следва да положат всички възможни усилия, за да сведат до минимум разходите, свързани с европейския стандарт за електронно фактуриране, за неговите потребители, и по-специално за микро-, малките и средните предприятия, така че да се улесни въвеждането на този стандарт в рамките на Европейския съюз.
(41)
При изпълнението на настоящата директива държавите членки следва да вземат предвид потребностите на малките и средните предприятия и на по-малките възлагащи органи и възложители, и да предоставят необходимата подкрепа на всички възлагащи органи, възложители и доставчици, за да може да се използва новият европейски стандарт за електронно фактуриране. Освен това следва да се предвидят мерки за обучение, по-специално за малките и средните предприятия.
(42)
За да се улеснят техническите и процедурни адаптации, които трябва да бъдат предприети от всички страни, участващи в процеса на възлагане на обществени поръчки, за да се гарантира успешното изпълнение на настоящата директива, държавите членки следва по възможност да осигурят подпомагане от структурните фондове за всички отговарящи на изискванията възлагащи органи, възложители и малки и средни предприятия.
(43)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на изготвянето, ограничаването и преразглеждането на списъка на видовете синтаксис. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. За приемането на актове за изпълнение относно списъка на видовете синтаксис следва да се използва процедурата по разглеждане, тъй като те са предназначени да улесняват прилагането на европейския стандарт за електронно фактуриране и да осигуряват оперативна съвместимост и бърза реакция по отношение на технологичното развитие. Процедурата по разглеждане следва да се използва и за приемането на актове за изпълнение във връзка с възраженията срещу европейския стандарт за електронно фактуриране, като се има предвид, че посочените актове биха могли да имат последици за задължението за получаване и обработка на електронни фактури.
(44)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно премахването на пазарните бариери и пречки пред търговията, които произтичат от наличието на различни национални правила и стандарти, и осигуряването на оперативна съвместимост не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на електронните фактури, издавани във връзка с изпълнението на договори, за които се прилага Директива 2009/81/ЕО, Директива 2014/23/ЕС, Директива 2014/24/ЕС или Директива 2014/25/ЕС.
Настоящата директива не се прилага по отношение на електронните фактури, издавани във връзка с изпълнението на договори, попадащи в обхвата на Директива 2009/81/ЕО, когато възлагането на обществената поръчка и изпълнението на договора са обявени за поверителни или трябва да бъдат придружени от специални мерки за сигурност в съответствие с действащите в държавата членка законови, подзаконови или административни разпоредби, и при условие че държавата членка е определила, че мерки с по-малка степен на намеса не могат да гарантират защитата на засегнатите основни интереси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„електронна фактура“ означава фактура, която е издадена, предоставена и получена в структуриран електронен формат, който позволява автоматичното ѝ електронно обработване;
2)
„основни елементи на електронната фактура“ означава набор от съществени елементи на информацията, които трябва да се съдържат в електронната фактура, за да се осигури трансгранична оперативна съвместимост, включително необходимата информация, за да се гарантира спазването на правните изисквания;
3)
„семантичен модел на данните“ означава структуриран и логически взаимосвързан набор от термини и техните значения, които определят основните елементи на електронната фактура;
4)
„синтаксис“ означава машинно четим език или диалект, който се използва за представяне на елементите на данните, съдържащи се в електронната фактура;
5)
„връзки по отношение на синтаксиса“ означава насоки за начина, по който семантичният модел на данните за електронната фактура може да бъде представен в различните видове синтаксис;
6)
„възлагащи органи“ означава възлагащи органи съгласно определенията в член 1, точка 17 от Директива 2009/81/ЕО, член 6, параграф 1 от Директива 2014/23/ЕС и член 2, параграф 1, точка 1 от Директива 2014/24/ЕС;
7)
„нецентрални възлагащи органи“ означава нецентрални възлагащи органи съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 3 от Директива 2014/24/ЕС;
8)
„централен орган за покупки“ означава централен орган за покупки съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 16 от Директива 2014/24/ЕС;
9)
„възложители“ означава възложители съгласно определенията в член 1, точка 17 от Директива 2009/81/ЕО, член 7, параграфи 1 и 2 от Директива 2014/23/ЕС и член 4, параграф 1 от Директива 2014/25/ЕС;
10)
„международен стандарт“ означава международен стандарт, както е определен в член 2, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1025/2012;
11)
„европейски стандарт“ означава европейски стандарт, както е определен в член 2, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Член 3
Създаване на европейски стандарт
1. Комисията отправя искане към съответната европейска организация по стандартизация да изготви европейски стандарт за семантичен модел на данните за основните елементи на електронната фактура („европейски стандарт за електронно фактуриране“).
Комисията изисква европейският стандарт за електронно фактуриране да отговаря най-малко на следните критерии:
-
да бъде технологично неутрален,
-
да бъде съвместим със съответните международни стандарти за електронно фактуриране,
-
да взема под внимание необходимостта от защита на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО, подхода за защита на личните данни още при проектирането, както и принципите на пропорционалност, свеждане на данните до минимум и ограничаване до предвидената цел,
-
да съответства на разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО,
-
да позволява въвеждането на практични, удобни за ползване, гъвкави и икономически изгодни системи за електронно фактуриране,
-
да отчита специфичните потребности на малките и средните предприятия, както и на нецентралните възлагащи органи и възложители,
-
да бъде подходящ за използване при търговски сделки между предприятия.
Комисията отправя искане към съответната европейска организация по стандартизация да предостави списък с ограничен брой видове синтаксис, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране, подходящи връзки по отношение на синтаксиса и насоки относно оперативната съвместимост на преноса на данните, с цел да се улесни използването на този стандарт.
Исканията се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, параграфи 1 - 5 от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Като част от дейността по разработването на стандарта от съответната европейска организация по стандартизация и в рамките на срока, посочен в параграф 2, стандартът се изпробва по отношение на практическото си приложение за крайния потребител. Комисията запазва цялостната отговорност по отношение на процеса на изпробване и гарантира, че по време на изпробването се отделя специално внимание на спазването на критериите за практичност, удобство за ползване и евентуални разходи за въвеждане в съответствие с параграф 1, втора алинея. Комисията представя доклад за резултатите от изпробването на Европейския парламент и на Съвета.
2. Когато европейският стандарт за електронно фактуриране, изготвен в съответствие с искането по параграф 1, отговаря на посочените изисквания и когато е приключил етапът на изпробване в съответствие с петата алинея от параграф 1, Комисията публикува референтния номер на стандарта в Официален вестник на Европейския съюз заедно със списъка на ограничен брой видове синтаксис, изготвен в съответствие с искането по параграф 1. Това публикуване приключва до 27 май 2017 г.
Член 4
Официални възражения срещу европейския стандарт
1. В случаите, когато държава членка или Европейският парламент счете, че европейският стандарт за електронно фактуриране и списъкът на видовете синтаксис не отговарят изцяло на изискванията по член 3, параграф 1, държавата членка или Европейският парламент информира Комисията за това, като представя подробни обяснения, и Комисията решава:
а)
да публикува, да не публикува или да публикува с ограничения референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на съответните видове синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
да запази, да запази с ограничения или да заличи референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на съответните видове синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Комисията публикува на своята интернет страница информация за европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на видовете синтаксис, предмет на посоченото в параграф 1 решение.
3. Комисията информира съответната европейска организация по стандартизация за решението, посочено в параграф 1, и при необходимост изисква преразглеждане на европейския стандарт за електронно фактуриране или на списъка на съответните видове синтаксис.
4. Решението, посочено в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена член 10, параграф 2.
Член 5
Запазване и по-нататъшно разработване на европейския стандарт и на списъка с видовете синтаксис
1. За да се вземе предвид технологичното развитие и да се осигури пълна и постоянна оперативна съвместимост в областта на електронното фактуриране при обществените поръчки, Комисията може:
а)
да актуализира или преразглежда европейския стандарт за електронно фактуриране;
б)
да актуализира или преразглежда списъка на видовете синтаксис, публикуван от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Когато Комисията реши да предприеме действието, посочено в параграф 1, буква а), тя отправя искане до съответната европейска организация по стандартизация. Това искане се отправя съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 1 без да се прилагат сроковете, предвидени там.
3. Член 4 се прилага за всяка актуализация или всяко преразглеждане, предприети в съответствие с параграф 1, буква а).
4. Когато Комисията реши да предприеме действието, посочено в параграф 1, буква б), тя прави това в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 10, параграф 2 или като отправи искане до съответната европейска организация по стандартизация. Това искане се отправя съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 1, без да се прилагат сроковете, предвидени там.
Член 6
Основни елементи на електронната фактура
Сред основните елементи на електронната фактура са:
а)
идентификатори на процеса и на фактурата;
б)
период на фактурата;
в)
данни за продавача;
г)
данни за купувача;
д)
данни за платеца;
е)
данни за данъчния представител на продавача;
ж)
референтен номер на договора;
з)
данни за доставката;
и)
инструкции относно плащането;
й)
информация за отстъпките или таксите;
к)
информация за позициите във фактурата;
л)
обща сума на фактурата;
м)
разбивка за целите на ДДС.
Член 7
Получаване и обработка на електронни фактури
Държавите членки гарантират, че възлагащите органи и възложителите получават и обработват електронни фактури, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране, чийто референтен номер е публикуван в съответствие с член 3, параграф 2, както и с някой от видовете синтаксис в списъка, публикуван в съответствие с член 3, параграф 2.
Член 8
Защита на данните
1. Настоящата директива не засяга приложимото право на Съюза и национално право относно защитата на данните.
2. Ако в правото на Съюза или в националното право не е предвидена друга разпоредба в обратния смисъл и без да се засягат изключенията и ограниченията, предвидени в член 13 от Директива 95/46/ЕО, личните данни, получени за целта на електронното фактуриране, могат да се използват само за тази цел или за съвместими с него цели.
3. Държавите членки гарантират, без да се засягат изключенията и ограниченията, предвидени в член 13 от Директива 95/46/ЕО, че условията за публикуване, с цел прозрачност и отчетност, на лични данни, събрани във връзка с електронното фактуриране, са в съответствие с целите на публикуването и с принципа за защита на правото на личен живот.
Член 9
Използване на електронни фактури за целите на ДДС
Настоящата директива не засяга разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО.
Член 10
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 11
Транспониране
1. Държавите членки приемат, публикуват и прилагат законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 27 ноември 2018 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
2. Чрез дерогация от параграф 1, не по-късно от 18 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране в Официален вестник на Европейския съюз, държавите членки приемат, публикуват и прилагат разпоредбите, необходими за спазване на задължението по член 7 за получаване и обработка на електронни фактури.
Държавите членки могат да отлагат прилагането, посочено в първа алинея, по отношение на нецентралните си възлагащи органи и възложители най-късно до 30 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране в Официален вестник на Европейския съюз.
След публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране, Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз крайната дата за привеждане в действие на посочените в първа алинея мерки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 12
Преглед
Комисията прави преглед на въздействието на настоящата директива върху вътрешния пазар и въвеждането на електронното фактуриране при обществените поръчки и докладва за това на Европейския парламент и на Съвета в рамките на три години от крайния срок за максималното отлагане, определен за нецентралните органи в член 11, параграф 2, втора алинея. По целесъобразност докладът се придружава от оценка на въздействието, свързана с необходимостта от по-нататъшни действия.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2014/55/EÚ
zo 16. apríla 2014
o elektronickej fakturácii vo verejnom obstarávaní
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V súčasnosti v členských štátoch existuje a používa sa niekoľko celosvetových, vnútroštátnych, regionálnych a firemných noriem v oblasti elektronických faktúr. Žiadna z týchto noriem neprevažuje a väčšina z nich nie je interoperabilná s inou.
(2)
Vzhľadom na to, že chýba spoločná norma, členské štáty v prípade podporovania používania elektronických faktúr vo verejnom obstarávaní alebo pri ich povinnom zavádzaní prijímajú rozhodnutia o vypracovaní vlastných technických riešení založených na samostatných vnútroštátnych normách. Počet súčasne existujúcich rozdielnych noriem v členských štátoch sa teda zvyšuje a v budúcnosti sa pravdepodobne bude ďalej zvyšovať.
(3)
Rozmanitosť neinteroperabilných noriem má za následok neprimeranú zložitosť, právnu neistotu a dodatočné prevádzkové náklady pre hospodárske subjekty využívajúce elektronické faktúry v rôznych členských štátoch. Od hospodárskych subjektov, ktoré chcú vykonávať činnosti v oblasti cezhraničného verejného obstarávania, sa často vyžaduje, aby dodržiavali novú normu v oblasti elektronickej fakturácie vždy, keď vstúpia na nový trh. Rozdielne právne a technické požiadavky týkajúce sa elektronických faktúr predstavujú prekážky prístupu na trh v cezhraničnom verejnom obstarávaní a prekážky obchodu, keďže odrádzajú hospodárske subjekty od vykonávania činností v oblasti cezhraničného verejného obstarávania. Predstavujú prekážky pre základné slobody, a teda majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu.
(4)
Tieto prekážky obchodu sa v rámci Únie budú pravdepodobne v budúcnosti zväčšovať, keď sa vypracuje viac neinteroperabilných vnútroštátnych a firemných noriem a keď sa využívanie elektronických faktúr vo verejnom obstarávaní rozšíri alebo sa stane v členských štátoch povinným.
(5)
Prekážky cezhraničného obchodu vyplývajúce so súčasnej existencie viacerých právnych požiadaviek a technických predpisov v oblasti elektronickej fakturácie a z nedostatočnej interoperability by sa mali odstrániť alebo zmenšiť. Na dosiahnutie daného cieľa by sa mala vypracovať spoločná európska norma pre sémantický dátový model základných prvkov elektronickej faktúry (ďalej len „európska norma pre elektronickú fakturáciu“). V tejto norme by sa mali stanoviť a opísať základné prvky, ktoré musí elektronická faktúra vždy obsahovať, čím sa uľahčí zasielanie a prijímanie elektronických faktúr medzi systémami založenými na rozdielnych technických normách. Za predpokladu, že existujúce vnútroštátne technické normy nie sú v rozpore s touto európskou normou, nemala by ich táto norma nahrádzať ani obmedzovať ich použitie a malo by byť možné ich naďalej uplatňovať súbežne s európskou normou.
(6)
Zabezpečením sémantickej interoperability a zlepšením právnej istoty sa touto smernicou takisto podporí zavádzanie elektronickej fakturácie vo verejnom obstarávaní, čím sa členským štátom, verejným obstarávateľom, obstarávateľom a hospodárskym subjektom umožní získať veľký úžitok z hľadiska úspor, vplyvu na životné prostredie a zníženia administratívneho zaťaženia.
(7)
Úžitok z elektronickej fakturácie sa maximalizuje, ak vytvorenie, zaslanie, prenos, prijatie a spracovanie faktúry možno úplne automatizovať. Z tohto dôvodu by sa za vyhovujúce európskej norme pre elektronickú fakturáciu mali považovať len strojovo čitateľné faktúry, ktoré môže príjemca spracovať automaticky a digitálne. Súbor, ktorý obsahuje výlučne obrázok, by sa nemal považovať za elektronickú faktúru na účely tejto smernice.
(8)
Cieľom interoperability je umožniť prezentovanie a spracovanie informácií medzi obchodnými systémami jednotným spôsobom bez ohľadu na ich technológiu, aplikáciu alebo platformu. Úplná interoperabilita zahŕňa schopnosť byť interoperabilný na troch rôznych úrovniach: pokiaľ ide obsah faktúry (sémantika), použitý formát alebo jazyk (syntax) a spôsob prenosu. Sémantická interoperabilita znamená, že elektronická faktúra obsahuje určité množstvo požadovaných informácií a že presný význam vymieňaných informácií sa zachováva a správne a jednoznačne porozumie nezávisle od spôsobu, akým sa fyzicky prezentuje alebo prenáša. Syntaktická interoperabilita znamená, že dátové prvky elektronickej faktúry sa prezentujú vo formáte, ktorý sa môže vymeniť priamo medzi odosielateľom a príjemcom a spracovať automaticky. Syntaktickú interoperabilitu možno zabezpečiť jedným z dvoch spôsobov, konkrétne prostredníctvom použitia spoločnej syntaxe alebo prostredníctvom mapovania medzi rôznymi syntaxami.
(9)
Na trhu sa používa veľký počet syntaxí. Syntaktická interoperabilita sa čoraz viac zabezpečuje prostredníctvom mapovania. Táto metóda je efektívna, pokiaľ faktúra obsahuje všetky požadované dátové prvky na sémantickej úrovni a ak je ich význam jednoznačný. Keďže to tak často nie je, sú potrebné opatrenia na zabezpečenie interoperability na sémantickej úrovni. S cieľom ďalej zjednodušiť využívanie elektronickej fakturácie a znížiť náklady by jedným z dlhodobých cieľov malo byť obmedzenie počtu používaných syntaxí zameraním sa pokiaľ možno na tie, ktoré sa používajú najbežnejšie.
(10)
Normalizáciou elektronickej fakturácie sa tiež dopĺňa úsilie o zavádzanie elektronického obstarávania, ako sa uvádza v príslušných ustanoveniach smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ (4) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ (5).
(11)
Európska rada vo svojich záveroch z 28. a 29. júna 2012 a 24. októbra 2013 uviedla, že priorita by sa mala klásť na opatrenia zamerané na ďalšie rozvíjanie cezhraničného online obchodu a modernizáciu verejnej správy vrátane uľahčenia prechodu na elektronickú fakturáciu a prostredníctvom jej urýchleného zavedenia.
(12)
Európsky parlament vo svojom uznesení z 20. apríla 2012 poukázal na fragmentáciu trhu v dôsledku vnútroštátnych pravidiel elektronickej fakturácie, vyzdvihol výrazné výhody, ktoré ponúka elektronická fakturácia, a zdôraznil význam právnej istoty, prehľadného technického prostredia a otvorených a interoperabilných riešení elektronickej fakturácie založených na spoločných zákonných požiadavkách, obchodných procesoch a technických normách. Z týchto dôvodov Európsky parlament vyzval, aby sa do roku 2016 stala elektronická fakturácia vo verejnom obstarávaní povinnou.
(13)
Európske multilaterálne fórum o elektronickej fakturácii (e-fakturácii) zriadené rozhodnutím Komisie z 2. novembra 2010 (6) prijalo v októbri 2013 jednomyseľne odporúčanie o použití sémantického dátového modelu na podporu interoperability pre elektronickú fakturáciu.
(14)
Táto smernica by sa mala vzťahovať na elektronické faktúry prijaté verejnými obstarávateľmi a obstarávateľmi, ktoré sú vystavené v dôsledku plnenia zákaziek, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES (7), smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ (8), smernica 2014/24/EÚ alebo smernica 2004/25/EÚ. Táto smernica by sa mala vzťahovať len na elektronické faktúry, ktoré vystavil hospodársky subjekt, ktorému bola zadaná verejná zákazka alebo udelená koncesia (hlavný dodávateľ). Ak však členské štáty podľa článku 71 smernice 2014/24/EÚ a článku 88 smernice 2014/25/EÚ ustanovia priame platby subdodávateľom, dojednania, ktoré by sa mali stanoviť v súťažných podkladoch, by mali zahŕňať ustanovenia týkajúce sa používania alebo nepoužívania elektronickej fakturácie v súvislosti s platbami subdodávateľom. Malo by sa spresniť, že ak sa zákazka zadá skupine hospodárskych subjektov, táto smernica sa uplatňuje na elektronické faktúry vystavené tak touto skupinou, ako aj jednotlivými hospodárskymi subjektmi.
(15)
Táto smernica by sa mala uplatňovať aj vtedy, ak sa na základe koncesných zmlúv zahŕňajúcich platby vyžaduje, aby hospodárske subjekty, ktorým sa udelila koncesia, vystavovali faktúry. Pojem „koncesie“ je vymedzený v článku 5 bode 1 smernice 2014/23/EÚ. Účelom koncesných zmlúv je obstarávanie stavebných prác alebo služieb prostredníctvom koncesie, ktorej protiplnenie spočíva v práve na využívanie stavby alebo služieb alebo v tomto práve spolu s platbou.
(16)
Táto smernica podlieha článku 346 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Táto smernica sa neuplatňuje na elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia zákaziek (vyhlásených za tajné alebo sprevádzaných osobitnými bezpečnostnými opatreniami), ktoré sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti smernice 2014/23/EÚ, smernice 2014/24/EÚ a smernice 2014/25/EÚ, podľa ich článku 10 ods. 6, článku 15 ods. 3 a článku 24 ods. 3. Za rovnakých podmienok by sa v tejto smernici malo ustanoviť osobitné vylúčenie pre elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia takých zákaziek (vyhlásených za tajné alebo sprevádzaných osobitnými bezpečnostnými opatreniami), ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2009/81/ES.
(17)
Vymedzenia pojmov, ktoré sa uvádzajú v tejto smernici, by mali byť v súlade s právnymi predpismi Únie o verejnom obstarávaní.
(18)
Komisia by mala uplatniť príslušné ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1025/2012 (9) a požiadať príslušnú európsku normalizačnú organizáciu, aby vypracovala európsku normu pre elektronickú fakturáciu. Podľa príslušných ustanovení nariadenia (EÚ) č. 1025/2012 sa na rozhodnutie Komisie, ktorým sa ustanovuje takáto požiadavka, vzťahuje postup preskúmania uvedený v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (10).
(19)
Európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala vychádzať z existujúcich technických špecifikácií, ktoré boli vypracované v rámci európskych normalizačných organizácií, ako sú napríklad CEN (CWA 16356-MUG a CWA 16562-CEN BII), a mala by zohľadňovať iné relevantné technické špecifikácie, ktoré boli vypracované v rámci medzinárodných normalizačných organizácií, ako sú napríklad UN/CEFACT (CII v.2.0) a ISO (finančná faktúra založená na metodike ISO 20022). Príslušná európska normalizačná organizácia by pri vykonávaní normalizačných žiadostí mala zohľadniť aj výsledky pilotných projektov veľkého rozsahu realizovaných v rámci programu na podporu politík rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP), ako aj technické špecifikácie pre elektronickú fakturáciu ostatných relevantných orgánov a organizácií, ktoré podnikateľská komunita vo veľkom rozsahu používa. Európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala byť takisto kompatibilná s existujúcimi normami pre platby, aby sa umožnilo automatické spracovanie platieb.
(20)
Komisia by mala vo svojej žiadosti predloženej príslušnej európskej normalizačnej organizácii vyžadovať, aby táto európska norma pre elektronickú fakturáciu bola technologicky neutrálna, aby sa zabránilo akémukoľvek narúšaniu hospodárskej súťaže, aby bola kompatibilná s príslušnými medzinárodnými normami pre elektronickú fakturáciu s cieľom zabrániť tomu, aby sa dodávatelia z tretích krajín stretávali s technickými prekážkami prístupu na trh, a aby sa európskym dodávateľom uľahčilo zasielanie elektronických faktúr odberateľom v tretích krajinách, pričom by mala byť v súlade so smernicou Rady 2006/112/ES (11). Keďže elektronické faktúry môžu obsahovať osobné údaje, Komisia by mala takisto vyžadovať, aby sa v takejto európskej norme pre elektronickú fakturáciu brala do úvahy ochrana osobných údajov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (12) a zásady špecificky navrhnutej ochrany údajov, proporcionality a minimalizácie údajov. Komisia by mala vo svojej žiadosti predloženej európskej normalizačnej organizácii okrem týchto minimálnych požiadaviek stanoviť ďalšie požiadavky, pokiaľ ide o obsah tejto európskej normy pre elektronickú fakturáciu a termín jej prijatia.
(21)
S cieľom zabezpečiť, aby aj malé a stredné podniky mohli využívať elektronickú fakturáciu vo verejnom obstarávaní, európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala umožniť zriadenie používateľsky ústretových systémov elektronickej fakturácie, konkrétne takých, ktoré sa dajú ľahko pochopiť a jednoducho ovládať. V tejto súvislosti by sa mala tiež zohľadniť skutočnosť, že predovšetkým malé a stredné podniky, ako aj menší verejní obstarávatelia a obstarávatelia majú obmedzený počet zamestnancov a obmedzené finančné zdroje.
(22)
Európska norma pre elektronickú fakturáciu by tiež mala byť vhodná na obchodné transakcie medzi podnikmi. S cieľom umožniť súkromným hospodárskym subjektom používať novú normu vo vzájomných obchodných stykoch by preto Komisia mala zabezpečiť, aby sa takáto norma vypracovala tak, aby bola vhodná na použitie výhradne v oblasti verejného obstarávania.
(23)
Faktúry, ktoré sa používajú v rôznych sektoroch podnikateľskej činnosti, si môžu vyžadovať uvádzanie informácií, ktoré sú špecifické pre tieto sektory. Všetky faktúry by však mali obsahovať určitý obmedzený počet spoločných štandardných prvkov. Prítomnosť týchto prvkov je nevyhnutná na to, aby sa overilo, či faktúra náležite odzrkadľuje príslušnú obchodnú transakciu, ako aj s cieľom zabezpečiť, aby bola z právneho hľadiska platná. Zoznam takýchto prvkov vyžadovaných na účely DPH sa uvádza v smernici 2006/112/ES. Európska norma pre elektronickú fakturáciu by mala byť v súlade s týmto súborom prvkov.
(24)
V európskej norme pre elektronickú fakturáciu by sa mali vymedziť sémantické dátové prvky vzťahujúce sa najmä na doplňujúce údaje o dodávateľovi a odberateľovi, identifikátory procesu, znaky faktúry, údaje o fakturovaných položkách, dodacie údaje a platobné údaje a podmienky. Základné prvky elektronickej faktúry by sa mali zahrnúť do každej elektronickej faktúry. Zabezpečilo by sa tým jasné a jednotné uplatňovanie elektronickej fakturácie.
(25)
Zatiaľ čo odosielateľ elektronickej faktúry by mal mať naďalej možnosť zaručiť pravosť pôvodu a integritu obsahu faktúry viacerými spôsobmi, a to aj prostredníctvom elektronického podpisu, európska norma pre elektronickú fakturáciu by v záujme zabezpečenia súladu so smernicou 2006/112/ES nemala ako jeden zo svojich prvkov obsahovať požiadavku na elektronický podpis.
(26)
S cieľom zabrániť nadmerným nákladom a zaťaženiu verejných obstarávateľov a obstarávateľov by bolo potrebné príslušnú európsku normalizačnú organizáciu požiadať, aby zostavila zoznam obmedzeného počtu syntaxí, ktoré sú v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu. Uvedený zoznam by nemal byť časťou európskej normy pre elektronickú fakturáciu. Určené syntaxe už musia v rozsiahlej miere a úspešne používať hospodárske subjekty a verejní obstarávatelia. S cieľom uľahčiť a urýchliť vykonávanie členskými štátmi by sa od príslušnej európskej normalizačnej organizácie malo požadovať, aby na všetky syntaxe identifikované v zozname poskytla primerané prepojenia syntaxe z európskej normy na elektronickú fakturáciu. Prepojenia syntaxe sú usmernenia týkajúce sa toho, ako by sa norma mohla prezentovať v rôznych syntaxách. Tento cieľ štandardizácie by mal doplniť európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí.
(27)
S cieľom uľahčiť používanie európskej normy pre elektronickú fakturáciu by sa európska normalizačná organizácia mala zároveň požiadať, aby vypracovala usmernenia o interoperabilite v oblasti prenosu. Tieto usmernenia by nemali byť časťou európskej normy pre elektronickú fakturáciu alebo byť záväzné pre verejných obstarávateľov a obstarávateľov.
(28)
Predtým, ako sa v členských štátoch zavedie európska norma pre elektronickú fakturáciu, malo by sa dostatočne otestovať praktické uplatňovanie normy. Toto posúdenie by sa malo vykonať počas vypracovania normy. Uvedené posúdenie by malo zahŕňať koncových používateľov a malo by sa predovšetkým zamerať na aspekty praktickosti a používateľskej ústretovosti a malo by preukázať, že normu možno vykonať nákladovo efektívnym a primeraným spôsobom.
(29)
V prípade, že európska norma pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí spĺňajúcich normu vypracované príslušnou európskou normalizačnou organizáciou spĺňajú požiadavky uvedené v žiadosti Komisie európskej normalizačnej organizácie, a ak sa takáto norma vyskúšala, by sa odkazy na túto európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí mali uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie.
(30)
Ustanovenia o vypracovaní normy a ostatné ciele v oblasti normalizácie, ktoré sú ustanovené v tejto smernici, sú v súlade s príslušnými ustanoveniami nariadenia (EÚ) č. 1025/2012. So zreteľom na osobitosti tejto smernice je však primerané, aby sa ustanovilo, že rozhodnutia o uverejnení odkazov na normu a zoznam syntaxí, ich neuverejnení alebo uverejnení s obmedzením sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania. Tým by však nemalo byť dotknuté uplatňovanie príslušných ustanovení nariadenia (EÚ) č. 1025/2012 týkajúce sa formálnych námietok k harmonizovaným normám.
(31)
Európske normalizačné organizácie pravidelne preskúmavajú a aktualizujú normy s cieľom reagovať na technologický vývoj. Vzhľadom na to, že tento vývoj je v sektore IKT rýchly, Komisia by mala tiež mať možnosť požiadať, aby príslušná európska normalizačná organizácia revidovala a aktualizovala európsku normu pre elektronickú fakturáciu s cieľom zohľadniť tento vývoj a zabezpečiť nepretržitú interoperabilitu.
(32)
S cieľom reagovať na technologický vývoj alebo požiadavky trhu by Komisia mala mať možnosť prijať vykonávací akt, aby preskúmala a aktualizovala zoznam syntaxí. V prípade komplexnejších úprav by Komisia mala tiež mať možnosť požiadať, aby príslušná európska normalizačná organizácia revidovala a aktualizovala zoznam syntaxí.
(33)
Komisia by mala mať možnosť preskúmať už uverejnený zoznam syntaxí, ak to považuje za nevyhnutné na zabezpečenie úplnej a nepretržitej interoperability, zohľadnenie technologického vývoja alebo obmedzenie počtu používaných syntaxí. Komisia by pritom mala vziať do úvahy zoznam určených syntaxí, ktorý preskúmala a aktualizovala príslušná európska normalizačná organizácia.
(34)
Po uplynutí transpozičných lehôt ustanovených v tejto smernici by verejní obstarávatelia a obstarávatelia mali byť povinní prijímať a spracúvať elektronické faktúry, ktoré sú v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu a ktoroukoľvek zo syntaxí v zozname uverejnenom Komisiou v Úradnom vestníku Európskej únie. Verejní obstarávatelia a obstarávatelia by preto nemali odmietať elektronické faktúry, ktoré spĺňajú uvedené podmienky, len z dôvodu nesúladu s inými požiadavkami (napríklad vnútroštátnymi požiadavkami alebo odvetvovo-špecifickými požiadavkami, alebo dodatočnými technickými požiadavkami akéhokoľvek druhu), ako sú požiadavky špecificky ustanovené v tejto smernici. Touto povinnosťou by však nemali byť dotknuté iné vážne dôvody odmietnutia, ako sú dôvody týkajúce sa zmluvných podmienok. Pred uhradením faktúry by však verejní obstarávatelia a obstarávatelia mali v každom prípade mať možnosť overiť, či obsah elektronickej faktúry správne odzrkadľuje podkladovú obchodnú transakciu (napríklad či je suma na faktúre správna) a či je faktúra adresovaná správnemu príjemcovi. Povinnosťou neodmietať elektronické faktúry v súlade s touto smernicou nie je dotknutá smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ (13).
(35)
Na základe tejto smernice by mali byť povinní prijímať a spracúvať elektronické faktúry len príjemcovia faktúry, teda verejní obstarávatelia, centrálne obstarávacie organizácie a obstarávatelia. Touto smernicou by nemalo byť dotknuté právo odosielateľa faktúry vybrať si medzi predložením faktúry v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu, v súlade s vnútroštátnymi alebo inými technickými normami alebo v papierovej podobe. Touto smernicou by sa však členským štátom nemalo brániť v tom, aby určili, že v rámci verejného obstarávania sa môžu predkladať len elektronické faktúry. V prípade, ak sa odosielateľ rozhodne predložiť faktúru podľa európskej normy pre elektronickú fakturáciu, povinnosť príjemcu prijať a spracovať by mala platiť len vtedy, ak je faktúra v jednej zo syntaxí zahrnutých v zozname syntaxí, ktoré uverejnila Komisia v Úradnom vestníku Európske únie. Tým by nemalo byť dotknuté právo odosielateľa využiť služby tretej strany na preklad z jeho vlastnej syntaxe do jednej zo syntaxí v zozname.
(36)
V súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14) sa konzultovalo s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov, ktorý predložil stanovisko 11. novembra 2013 (15). Vo svojom stanovisku uviedol odporúčania na zaistenie primeranej ochrany údajov pri uplatňovaní tejto smernice. Uvedené odporúčania by sa mali zohľadniť pri vypracovaní európskej normy pre elektronickú fakturáciu a pri spracúvaní osobných údajov verejnými obstarávateľmi a obstarávateľmi. Malo by sa predovšetkým objasniť, že existujúce právne predpisy o ochrane údajov sa budú uplatňovať aj v oblasti elektronickej fakturácie a že uverejňovanie osobných údajov na účely transparentnosti a zodpovednosti musí byť v primeranom pomere k ochrane súkromia.
(37)
Keďže smernica 2006/112/ES obsahuje pravidlá fakturácie vrátane pravidiel o elektronickej fakturácii, mal by sa spresniť jej vzťah k tejto smernici. Táto smernica je zameraná na dosiahnutie iného cieľa, má odlišný rozsah pôsobnosti ako smernica Rady 2006/112/ES, a preto nemá vplyv na ustanovenia o používaní elektronických faktúr na účely DPH uvedené v smernici Rady 2006/112/ES. Konkrétne článok 232 smernice Rady 2006/112/ES spravuje vzťahy medzi obchodnými partnermi a jeho účelom je zabezpečiť, aby odosielateľ nemohol príjemcovi nanútiť používanie elektronických faktúr. Tým by však nemalo byť dotknuté právo členských štátov uložiť verejným obstarávateľom a obstarávateľom povinnosť prijímať za určitých podmienok elektronické faktúry.
(38)
S cieľom umožniť verejným obstarávateľom a obstarávateľom náležite sa pripraviť a prijať technické opatrenia, ktoré sú po zavedení európskej normy pre elektronickú fakturáciu a schválení zoznamu syntaxí potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami tejto smernice, ako aj so zreteľom na potrebu urýchleného zavedenia elektronickej fakturácie, by sa 18-mesačná lehota na transpozíciu mala po uverejnení odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznamu syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie považovať za odôvodnenú. Odchylne od tejto všeobecnej lehoty na transpozíciu a s cieľom uľahčiť začatie používania elektronickej fakturácie niektorým verejným obstarávateľom, ako sú napríklad miestni a regionálni verejní obstarávatelia a verejné podniky, malo by sa členským štátom umožniť odložiť uplatňovanie tejto smernice v prípade verejných obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni a obstarávateľov až do uplynutia 30 mesiacov odo dňa uverejnenia odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznamu syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie. Táto možnosť odložiť uplatňovanie požiadaviek tejto smernice by sa nemala vzťahovať na centrálne obstarávacie organizácie.
(39)
S cieľom uľahčiť verejným obstarávateľom a obstarávateľom plnenie požiadaviek tejto smernice by Komisia mala zabezpečiť, aby členské štáty boli v plnej miere a pravidelne informované o pokroku v práci, pokiaľ ide o vypracovanie normy a súvisiacich cieľov v oblasti normalizácie, ktoré majú vykonať príslušné európske normalizačné organizácie. Malo by to členským štátom umožniť, aby podnikli potrebnú prípravnú prácu s cieľom dokončiť vykonanie v dohodnutých lehotách.
(40)
Touto smernicou nevznikajú žiadne ďalšie náklady alebo záťaž pre podniky vrátane mikropodnikov, malých a stredných podnikov v zmysle odporúčania Komisie 2003/361/ES (16), pretože verejní obstarávatelia a obstarávatelia budú schopní prijímať elektronické faktúry, ktoré sú v súlade s inými normami, ako je európska norma pre elektronickú fakturáciu, a takisto papierové faktúry, pokiaľ sa vo vnútroštátnych právnych predpisoch neustanovuje inak. Okrem toho by Komisia a členské štáty mali vynaložiť všetko úsilie na minimalizovanie nákladov spojených s európskou normou pre elektronickú fakturáciu vznikajúcich jej používateľom, najmä mikropodnikom, malým a stredným podnikom, aby sa uľahčilo jej zavádzanie v celej Európskej únii.
(41)
Členské štáty by pri vykonávaní tejto smernice mali zohľadniť potreby malých a stredných podnikov, ako aj menších verejných obstarávateľov a obstarávateľov, a verejným obstarávateľom, obstarávateľom, ako aj dodávateľom by mali poskytnúť nevyhnutnú podporu, aby mohli využívať európsku normu pre elektronickú fakturáciu. Okrem toho by sa mali naplánovať aj opatrenia týkajúce sa odbornej prípravy najmä pre malé a stredné podniky.
(42)
S cieľom uľahčiť technické a procesné úpravy, ktoré musia vykonať všetky strany zapojené do verejného obstarávania, aby sa zabezpečilo úspešné vykonanie tejto smernice, by členské štáty mali podľa možností sprístupniť pomoc zo štrukturálneho fondu všetkým oprávneným verejným obstarávateľom, obstarávateľom a malým a stredným podnikom.
(43)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tejto smernice, a pokiaľ ide o vypracúvanie, obmedzenie a preskúmavanie zoznamu syntaxí, by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením (EÚ) č. 182/2011. Na prijímanie vykonávacích aktov týkajúcich sa zoznamu syntaxí by sa mal uplatňovať postup preskúmania vzhľadom na to, že slúžia na uľahčenie uplatňovania európskej normy pre elektronickú fakturáciu a zabezpečujú interoperabilitu a rýchlu reakciu na technologický vývoj. Postup preskúmania by sa mal uplatňovať aj na prijímanie vykonávacích aktov, pokiaľ ide o námietky voči európskej norme pre elektronickú fakturáciu, vzhľadom na to, že takéto akty by mohli mať dôsledky na povinnosť prijímať a spracúvať elektronické faktúry.
(44)
Keďže ciele tejto smernice, a to odstránenie prekážok na trhu a prekážok obchodu vyplývajúcich z existencie rozdielnych vnútroštátnych predpisov a noriem a zabezpečenie interoperability, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
Táto smernica sa vzťahuje na elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia zákaziek, na ktoré sa uplatňuje smernica 2009/81/ES, smernica 2014/23/EÚ, smernica 2014/24/EÚ alebo smernica 2014/25/EÚ.
Táto smernica sa nevzťahuje na elektronické faktúry vystavené v dôsledku plnenia zákaziek, ktoré patria do pôsobnosti smernice 2009/81/ES, ak sa obstarávanie zákazky a jej plnenie vyhlásilo za tajné alebo ho musia sprevádzať osobitné bezpečnostné opatrenia v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi alebo správnymi opatreniami, ktoré sú účinné v členskom štáte, a za predpokladu, že členský štát dospel k záveru, že dotknuté základné záujmy nemožno zaručiť menej rušivými opatreniami.
Článok 2
Vymedzenia pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.
„elektronická faktúra“ je faktúra, ktorá bola vystavená, zaslaná a prijatá v štruktúrovanom elektronickom formáte, ktorý umožňuje jej automatické a elektronické spracovanie;
2.
„základné prvky elektronickej faktúry“ sú súborom základných zložiek informácií, ktoré musí elektronická faktúra obsahovať, aby sa umožnila cezhraničná interoperabilita, vrátane informácií potrebných na zabezpečenie dodržiavania právnych predpisov;
3.
„sémantický dátový model“ je štruktúrovaný a logicky prepojený súbor podmienok a ich významov, ktorými sa špecifikujú základné prvky elektronickej faktúry;
4.
„syntax“ je strojovo čitateľný jazyk alebo dialekt používaný na prezentovanie dátových prvkov uvedených v elektronickej faktúre;
5.
„prepojenia syntaxe“ sú usmernenia týkajúce sa toho, ako by sa sémantický dátový model pre elektronickú faktúru mohol prezentovať v rozdielnych syntaxách;
6.
„verejní obstarávatelia“ sú verejní obstarávatelia vymedzení v článku 1 bode 17 smernice 2009/81/ES, v článku 6 ods. 1 smernice 2014/23/EÚ a v článku 2 ods. 1 bode 1 smernice 2014/24/EÚ;
7.
„verejní obstarávatelia na nižšej ako ústrednej úrovni“ sú verejní obstarávatelia vymedzení v článku 2 ods. 1 bode 3 smernice 2014/24/EÚ;
8.
„centrálna obstarávacia organizácia“ je centrálna obstarávacia organizácia vymedzená v článku 2 ods. 1 bode 16 smernice 2014/24/EÚ;
9.
„obstarávatelia“ sú obstarávatelia vymedzení v článku 1 bode 17 smernice 2009/81/ES, v článku 7 ods. 1 a 2 smernice 2014/23/EÚ a v článku 4 ods. 1 smernice 2014/25/EÚ;
10.
„medzinárodná norma“ je medzinárodná norma vymedzená v článku 2 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1025/2012;
11.
„európska norma“ je európska norma vymedzená v článku 2 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1025/2012.
Článok 3
Zavedenie európskej normy
1. Komisia požiada, aby príslušná európska normalizačná organizácia vypracovala návrh európskej normy pre sémantický dátový model základných prvkov elektronickej faktúry (ďalej len „európska norma pre elektronickú fakturáciu“).
Komisia vyžaduje, aby európska norma pre elektronickú fakturáciu spĺňala aspoň tieto kritériá:
-
bola technologicky neutrálna,
-
bola kompatibilná s príslušnými medzinárodnými normami pre elektronickú fakturáciu,
-
zohľadňovala potrebu ochrany osobných údajov v súlade so smernicou 95/46/ES, prístup špecificky navrhnutej ochrany údajov a zásady proporcionality, minimalizácie údajov a obmedzenia účelu,
-
bola v súlade s príslušnými ustanoveniami smernice 2006/112/ES,
-
umožňovala zavedenie účelných, používateľsky ústretových, flexibilných a nákladovo efektívnych systémov elektronickej fakturácie,
-
zohľadňovala osobitné potreby malých a stredných podnikov, ako aj verejných obstarávateľov a obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni,
-
bola vhodná na použitie v obchodných transakciách medzi podnikmi.
Komisia požiada, aby príslušná európska normalizačná organizácia predložila zoznam s obmedzeným počtom syntaxí, ktoré spĺňajú európsku normu pre elektronickú fakturáciu, primerané prepojenia syntaxe a usmernenia týkajúce sa interoperability v oblasti prenosu, a to s cieľom uľahčiť používanie takejto normy.
Tieto žiadosti sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 10 ods. 1 až 5 nariadenia (EÚ) č. 1025/2012.
Ako súčasť práce príslušnej európskej normalizačnej organizácie zameranej na vypracovanie normy a v rámci lehoty stanovenej v odseku 2 sa norma otestuje, pokiaľ ide o jej praktické použitie pre koncového používateľa. Komisia si ponechá celkovú zodpovednosť za testovanie a zabezpečí, aby sa počas testovania osobitne zohľadnilo dodržiavanie kritériá praktickosti, používateľskej ústretovosti a možných nákladov vykonávania v súlade s odsekom 1 druhým pododsekom. Komisia predloží správu o výsledku testu Európskemu parlamentu a Rade.
2. Ak európska norma pre elektronickú fakturáciu vypracovaná v súlade so žiadosťou uvedenou v odseku 1 spĺňa požiadavky, ktoré sa v ňom uvádzajú, a ak sa dokončila testovacia fáza v súlade s odsekom 1 piatym pododsekom, Komisia uverejní odkaz na takúto normu v Úradnom vestníku Európskej únie spolu so zoznamom obmedzeného počtu syntaxí vypracovaných v súlade so žiadosťou uvedenou v odseku 1. Uvedené uverejnenie sa dokončí do 27. mája 2017.
Článok 4
Formálne námietky proti európskej norme
1. Ak sa členský štát alebo Európsky parlament domnievajú, že európska norma pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí úplne nespĺňajú požiadavky stanovené v článku 3 ods. 1, informujú o tom Komisiu spolu s podrobným vysvetlením a Komisia rozhodne o tom, že:
a)
odkazy na príslušnú európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie uverejní, neuverejní alebo uverejní s obmedzením;
b)
odkazy na príslušnú európsku normu pre elektronickú fakturáciu a zoznam syntaxí v Úradnom vestníku Európskej únie ponechá, ponechá s obmedzením alebo ich z úradného vestníka stiahne.
2. Komisia zverejní na svojej webovej stránke informácie o európskej norme pre elektronickú fakturáciu a zozname syntaxí, o ktorých sa rozhodovalo podľa odseku 1.
3. Komisia informuje o rozhodnutí uvedenom v odseku 1 príslušnú európsku normalizačnú organizáciu a v prípade potreby ju požiada o revíziu príslušnej európskej normy pre elektronickú fakturáciu a zoznamu syntaxí.
4. Rozhodnutia uvedené v odseku 1 písm. a) a b) tohto článku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 10 ods. 2.
Článok 5
Správa a ďalší vývoj európskej normy a zoznamu syntaxí
1. S cieľom zohľadniť technologický vývoj a zabezpečiť úplnú a neustálu interoperabilitu v elektronickej fakturácii vo verejnom obstarávaní Komisia môže:
a)
aktualizovať alebo revidovať európsku normu pre elektronickú fakturáciu;
b)
aktualizovať alebo revidovať zoznam syntaxí uverejnených Komisiou v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Ak sa Komisia rozhodne podniknúť kroky uvedené v odseku 1 písm. a), predloží žiadosť príslušnej európskej normalizačnej organizácii. Takáto žiadosť sa podá v súlade s postupom uvedeným v článku 3 ods. 1 bez uplatnenia v ňom stanovených lehôt.
3. Článok 4 sa uplatňuje na každú aktualizáciu alebo revíziu vykonanú v súlade s odsekom 1 písm. a).
4. Ak sa Komisia rozhodne podniknúť kroky uvedené v odseku 1 písm. b), urobí tak buď v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 10 ods. 2 alebo podaním žiadosti príslušnej európskej normalizačnej organizácii. Takáto žiadosť sa podá v súlade s postupom uvedeným v článku 3 ods. 1 bez uplatnenia v ňom stanovených lehôt.
Článok 6
Základné prvky elektronickej faktúry
Základné prvky elektronickej faktúry sú okrem iného:
a)
identifikátory procesu a faktúry;
b)
fakturačné obdobie;
c)
informácie o dodávateľovi;
d)
informácie o odberateľovi;
e)
informácie o príjemcovi;
f)
informácie o daňovom zástupcovi dodávateľa;
g)
referenčné číslo zákazky;
h)
dodacie údaje;
i)
platobné pokyny;
j)
informácie o zľave alebo poplatkoch;
k)
informácie o faktúre podľa položiek v jednotlivých riadkoch;
l)
faktúra spolu;
m)
rozpis DPH.
Článok 7
Príjem a spracovanie elektronických faktúr
Členské štáty zabezpečia, aby verejní obstarávatelia a obstarávatelia prijímali a spracúvali elektronické faktúry, ktoré sú v súlade s európskou normou pre elektronickú fakturáciu, na ktorú bol uverejnený odkaz podľa článku 3 ods. 2, ako aj s akýmikoľvek syntaxami v zozname uverejnenom podľa článku 3 ods. 2.
Článok 8
Ochrana údajov
1. Touto smernicou nie sú dotknuté uplatniteľné právne predpisy Únie a vnútroštátne právne predpisy o ochrane údajov.
2. S výhradou všetkých ustanovení, v ktorých sa v práve Únie alebo vo vnútroštátnom práve ustanovuje inak, a bez toho, aby boli dotknuté výnimky a obmedzenia stanovené v článku 13 smernice 95/46/ES, osobné údaje získané na účel elektronickej fakturácie sa smú používať len na uvedený účel alebo na kompatibilné účely.
3. Bez toho, aby boli dotknuté výnimky a obmedzenia stanovené v článku 13 smernice 95/46/ES, členské štáty zabezpečia, že podrobnosti uverejňovania osobných údajov zhromaždených v rámci elektronickej fakturácie sú na účely transparentnosti a účtovníctva v súlade s účelom uverejnenia a ochranou súkromia.
Článok 9
Používanie elektronických faktúr na účely DPH
Táto smernica sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia smernice 2006/112/ES.
Článok 10
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 11
Transpozícia
1. Členské štáty prijmú, uverejnia a uplatnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr 27. novembra 2018. Bezodkladne Komisii oznámia znenie týchto opatrení.
2. Odchylne od odseku 1 členské štáty najneskôr do 18 mesiacov od uverejnenia odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu v Úradnom vestníku Európskej únie prijmú, uverejnia a uplatnia ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s povinnosťou uvedenou v článku 7 spočívajúcou v prijímaní a spracovaní elektronických faktúr.
Členské štáty môžu predĺžiť lehotu na začatie tohto uplatňovania uvedenú v prvom pododseku, pokiaľ ide o ich verejných obstarávateľov a obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni, najviac na 30 mesiacov od uverejnenia odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu v Úradnom vestníku Európskej únie.
Komisia po uverejnení odkazu na európsku normu pre elektronickú fakturáciu uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie konečný termín na uvedenie opatrení uvedených v prvom pododseku do účinnosti.
3. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 12
Preskúmanie
Komisia preskúma vplyvy tejto smernice na vnútorný trh a na zavádzanie elektronickej fakturácie vo verejnom obstarávaní a predloží o nich správu Európskemu parlamentu a Rade do troch rokov od uplynutia najdlhšieho predĺženia lehoty stanovenej pre obstarávateľov na nižšej ako ústrednej úrovni v článku 11 ods. 2 druhom pododseku. V prípade potreby sa k správe pripojí posúdenie vplyvu v súvislosti s potrebou ďalších opatrení.
Článok 13
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 14
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 16. apríla 2014