РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2014 година
за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2015-2019 година
(нотифицирано под номер С(2014) 7809)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/746/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (1) на Съвета, и по-специално член 10а, параграф 13 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2003/87/ЕО се предвижда провеждането на търг да бъде основният принцип при разпределянето на квоти за емисии на парникови газове на операторите на инсталации в обхвата на системата за търговия с емисии на ЕС (СТЕ на ЕС) от 2013 г. нататък. Допустимите оператори обаче продължат да получават безплатни квоти между 2013 и 2020 г. в съответствие с правилата, определени в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията (2).
(2)
Липсата на амбициозно международно споразумение за изменението на климата, имащо за цел да ограничи покачването на температурите в световен мащаб до 2 °C, би могла да подкопае ползата от предприеманите от Съюза действия. Липсата на обвързващи действия на международно равнище би могла да доведе до повишаване на емисиите на парникови газове в трети държави, в които промишлеността не е предмет на съизмерими ограничения по отношение на емисиите на въглерод („изместване на въглеродни емисии“). За справяне с риска от изместване на въглеродни емисии Директива 2003/87/ЕО предвижда, че в зависимост от резултата от международните преговори Комисията трябва да определи списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии („списък на отрасли и подотрасли“). Тези отрасли и подотрасли, следва да получават безплатни квоти в размер на 100 % от количеството, определено в съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията, които подлежат на корекция с междуотрасловия корекционен коефициент, посочен в член 10а, параграф 5 на Директива 2003/87/ЕО и определен в приложение II към Решение 2013/448/ЕС на Комисията. (3)
(3)
В това отношение Комисията анализира до каква степен трети държави, имащи решаващ дял в световното производство на продукти в отрасли и подотрасли от списъка за изместване на въглеродни емисии, се ангажират с намаляването на емисиите на парникови газове в съответните отрасли, и дали техните ангажименти са сравними с тези на Съюза и се изпълняват в същата времева рамка. Освен това беше разгледана степента на съпоставимост на ефективността на инсталациите, разположени в тези държави, с ефективността инсталациите, разположени на територията на Съюза. Комисията заключи, че не може да се установи достатъчна съпоставимост на ангажимента за намаляване на емисиите на парникови газове, и поради това съпоставките на въглеродната ефективност, не са от значение.
(4)
Първият списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, беше изготвен за 2013 и 2014 г. с Решение № 2010/2/ЕС (4) на Комисията през 2009 г.
(5)
Оценката трябва да се основава на редица количествени и качествени критерии и на данни от последните три години. В това отношение Комисията използва данни от годините 2009, 2010 и 2011, тъй като данните от 2012 г. са налични само за някои от параметрите.
(6)
С цел да установи списъка на отрасли и подотрасли, Комисията направи оценка на риска от изместване на въглеродни емисии от отрасли и подотрасли за ниво NACE-4 на статистическата класификация на икономическите дейности в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5). Ниво NACE-4 е ниво с оптимална наличност на данни, определящо прецизно отраслите. Отраслите се обозначават с 4-цифрен код от класификацията NACE, а подотраслите се обозначават с код на ниво КПД (6 цифри) или Продком (8 цифри), което означава, че класирането на стоки, използвани за статистически данни за промишленото производство в Съюза, следва пряко от класификацията NACE.
(7)
Отраслите бяха оценени първо въз основа на количествените критерии, определени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО. За да приложи тези количествени критерии, Комисията трябваше да определи сбора от преките и непреките допълнителни разходи, произтичащи от изпълнението на Директива 2003/87/ЕО.
(8)
Преките допълнителни разходи, предизвикани от количеството квоти, които даден отрасъл би трябвало да закупи, ако бъде преценено, че той не е изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, са изчислени въз основа на данните за преките емисии на CO2 на отраслово равнище. Данните в Дневника на Европейския съюз за трансакциите („ДЕСТ“) се считат за най-точния и прозрачен източник на данни за емисии на CO2 на ниво инсталации и поради това са използвани за изчисляване на преките разходи за отрасъла. За отрасли и парникови газове, обхванати от СТЕ на ЕС от 1 януари 2013 г., няма данни за емисиите на разположение в ДЕСТ. Затова в тези случаи Комисията използва данните относно преките емисии на CO2, предоставени от държавите членки в националните мерки за изпълнение (НМИ) съгласно Решение № 2011/278/ЕС.
(9)
С цел определяне на непреките допълнителни разходи Комисията събра данни за потреблението на електроенергия на равнище отрасъл от държавите членки, за да се гарантира, че няма двойно отчитане на потребената електроенергия в различни кодове по NACE. За определяне на емисиите, свързани с производството на електроенергия, потребена в различните отрасли, по отношение на списъка на отраслите и подотраслите, в Решение № 2010/2/ЕС, Комисията използва средния емисионен коефициент, получен въз основа на общия горивен микс, използван за производство на електроенергия, тъй като се счита, че той се основава на най-точни данни. Същият среден емисионен коефициент е използван за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(10)
Освен това, за да определи преките и непреките допълнителни разходи, Комисията трябваше да направи оценка на средната цена на въглеродните емисии. При установяването на първия списък на отраслите и подотраслите за оценките е използвана предполагаема цена на въглеродните емисии от 30 EUR на тон на CO2-еквивалент. В периода на изпълнението на Решение № 2010/2/ЕС се наблюдава съществена разлика между цената на въглеродните емисии, предвидена за оценките и реалната цена, която е значително по-ниска. Въпреки това, в своето съобщение, озаглавено „Рамка за политика в областта на климата и енергетиката в периода от 2020 до 2030 г.“ (6) Комисията предложи безусловно намаление с 40 % на емисиите на парникови газове до 2030 г. в сравнение с 1990 г., както и съответна цел по отношение на възобновяемите енергийни източници. Комисията предложи също да се установи резерв за стабилност на пазара в СТЕ на ЕС. При тези обстоятелства се очаква, че в бъдеще цената на въглеродните емисии ще зависи по-силно от средносрочното и дългосрочното намаляване на емисиите. Поради това се счита за оправдано да продължи да се използва приетата цена на въглеродните емисии в размер на 30 EUR на тон CO2-еквивалент за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(11)
Преките и непреките допълнителни разходи следва да се изчисляват като дял от брутната добавена стойност. За определянето на брутната добавена стойност на отраслово равнище са използвани данни от Структурната стопанска статистика на Евростат.
(12)
Освен това Комисията оцени интензивността на търговията за всеки отрасъл и подотрасъл въз основа на данни, получени от базата данни Comext на Евростат.
(13)
Общо Комисията оцени 245 промишлени отрасъла и 24 подотрасъла, класифицирани в разделите „Добивна промишленост“ и „Преработваща промишленост“ на класификацията NACE. Отраслите и подотраслите, изброени в точка 1 от приложението към настоящото решение, отговарят на критериите, изложени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО и следва да се считат за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
Оценки въз основа на качествените критерии, заложени в член 10а, параграф 17 от Директива 2003/87/ЕО, са проведени в редица отрасли, за които не се смята, че са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на количествените критерии, заложени в член 10а, параграфи 15 и 16. Качествената оценка беше извършена в случаи, които отговарят на качествените критерии в контекста на определянето на предишния списък, в случаите на отраслите, смятани за гранични, и при поискване от представители на промишлеността.
(15)
В случая на отраслите „Облагородяване на прежди, платове и облекло“ (код по NACE 1330), „Производство на тухли, керемиди и други изделия от печена глина, за строителството“ (код 2332 по NACE), „Производство на изделия от гипс за строителството“ (код по NACE 2362), „Леене на чугун“ (код по NACE 2451) и „Леене на леки метали“ (2453), качествените оценки, извършени в контекста на определянето на предишния списък с отрасли и подотрасли, валиден за 2013 и 2014 г., бяха актуализирани. Беше направено заключението, че обстоятелствата, налагащи добавянето на тези отрасли към списъка на отраслите и подотраслите, все още са налице. Следователно тези отрасли следва да се смятат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии и в периода 2015-2019 г.
(16)
Качествена оценка беше извършена за отрасъла „Производство на малц“ (код по NACE 1106), тъй като този отрасъл представлява граничен случай, във връзка с член 10а, параграф 16, буква б) от Директива 2003/87/ЕО. Като се вземат предвид нарастващите разходи, произтичащи от прилагането на Директива 2003/87/ЕО, оценката показа висока интензивност на търговията и значителен спад в рентабилността на отрасъла в Съюза. Ниската печалба ограничава възможностите на инсталациите да инвестират и да намаляват емисиите. Въз основа на комбинираното въздействие на тези фактори отрасълът следва да се счита за изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
(17)
Отраслите, изброени в точка 2 от приложението, следва да се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на критериите за качество.
(18)
Тъй като списъкът на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, който ще бъде определен в приложението, ще бъде валиден за периода от 2015 до 2019 г., настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2015 г.
(19)
От съображения за правна сигурност и яснота Решение 2010/2/ЕО следва да бъде отменено, считано от 1 януари 2015 г.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отраслите и подотраслите, изброени в приложението, се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
Член 2
Решение № 2010/2/ЕС се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2015 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2014 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 27. októbra 2014,
ktorým sa podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES určuje zoznam odvetví a pododvetví, ktoré sa považujú za odvetvia a pododvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka medzi rokmi 2015 až 2019
[oznámené pod číslom C(2014) 7809]
(Text s významom pre EHP)
(2014/746/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení smernica Rady 96/61/ES (1), a najmä na jej článok 10a ods. 13,
keďže:
(1)
V smernici 2003/87/ES sa stanovuje, že od roku 2013 by základným princípom prideľovania kvót na emisie skleníkových plynov prevádzkovateľom zariadení, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti schémy obchodovania s emisnými kvótami Európskej únie (ďalej len „EU ETS“), malo byť obchodovanie formou aukcie. V rokoch 2013 až 2020 však oprávnení prevádzkovatelia budú aj naďalej dostávať bezodplatné kvóty v súlade s pravidlami stanovenými v smernici 2003/87/ES a v rozhodnutí Komisie 2011/278/EÚ (2).
(2)
Skutočnosť, že neexistuje ambiciózna medzinárodná dohoda o zmene klímy, ktorej cieľom by bolo stanoviť hornú hranicu globálneho oteplenia na 2 °C, by mohla ohroziť účinnosť opatrení, ktoré Únia vykonáva. Absencia záväzného opatrenia na medzinárodnej úrovni by mohla viesť k zvýšeniu emisií skleníkových plynov v tretích krajinách, kde priemysel nepodlieha porovnateľným obmedzeniam emisií uhlíka (ďalej len „únik uhlíka“). S cieľom minimalizovať toto riziko úniku uhlíka sa v smernici 2003/87/ES stanovuje, že na základe výsledku medzinárodných rokovaní má Komisia určiť zoznam odvetví a pododvetví, ktoré sa považujú za odvetvia a pododvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka, (ďalej len „zoznam odvetví a pododvetví“). Uvedeným odvetviam a pododvetviam by mali byť pridelené bezodplatné kvóty vo výške 100 % množstva určeného na základe smernice 2003/87/ES a rozhodnutia 2011/278/EÚ, s prihliadnutím na medziodvetvový korekčný faktor uvedený v článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES a stanovený v prílohe II k rozhodnutiu Komisie 2013/448/EÚ (3).
(3)
V tejto súvislosti Komisia analyzovala, do akej miery sa tretie krajiny, ktoré predstavujú rozhodujúci podiel na celosvetovej produkcii v odvetviach a pododvetviach zaradených na zoznam odvetví, u ktorých sa predpokladá vysoké riziko úniku uhlíka, pevne zaviazali znížiť emisie skleníkových plynov v príslušných odvetviach a či sú tieto záväzky porovnateľné so záväzkami Únie a vykonávané v rovnakom časovom rámci. Okrem toho sa tiež preskúmalo, do akej miery je efektívnosť zariadení umiestnených v týchto krajinách porovnateľná so zariadeniami v Únii. Komisia dospela k záveru, že záväzky na zníženie emisií skleníkových plynov nie sú dostatočne porovnateľné, a preto porovnateľnosť uhlíkovej efektívnosti nie je relevantná.
(4)
Prvý zoznam odvetví a pododvetví, ktoré sa považujú za odvetvia a pododvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka, bol zostavený v roku 2009 na roky 2013 a 2014 v rámci rozhodnutia Komisie 2010/2/EÚ (4).
(5)
Posúdenie by sa malo zakladať na niekoľkých kvantitatívnych a kvalitatívnych kritériách a na údajoch z posledných troch rokov. V tejto súvislosti Komisia použila údaje z rokov 2009, 2010 a 2011, keďže údaje za rok 2012 sú k dispozícii len v prípade niektorých parametrov.
(6)
S cieľom stanoviť zoznam odvetví a pododvetví Komisia posúdila riziko úniku uhlíka podľa štvormiestnej úrovne klasifikácie NACE, štatistickej klasifikácie ekonomických činností v Únii v súlade s nariadením (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 1893/2006 (5). Štvormiestna úroveň NACE je úroveň s optimálnou dostupnosťou údajov za presne vymedzené odvetvia. Každé odvetvie je označené štvormiestnym kódom klasifikácie NACE a každé pododvetvie je označené šesťmiestnym kódom CPA alebo osemmiestnym kódom Prodcom, klasifikácie tovaru používanej na štatistické účely v odvetví priemyselnej produkcie v Únii, ktorá vychádza priamo z klasifikácie NACE.
(7)
Odvetvia boli najprv posúdené podľa kvantitatívnych kritérií uvedených v článku 10a ods. 15 a 16 smernice 2003/87/ES. Na uplatňovanie týchto kvantitatívnych kritérií musela Komisia stanoviť sumu priamych a nepriamych dodatočných nákladov spojených s vykonávaním smernice 2003/87/ES.
(8)
Priame dodatočné náklady spojené s množstvom kvót, ktoré by dané odvetvie muselo kúpiť, ak by sa nepovažovalo za odvetvie vystavené vysokému riziku úniku uhlíka, sa vypočítali na základe údajov o priamych emisiách CO2 za na úrovni jednotlivých odvetví. Údaje v protokole transakcií Európskej únie (ďalej len „EUTL“) sa považujú za najpresnejší a najtransparentnejší zdroj údajov o emisiách CO2 na úrovni zariadení, a preto sa použili pre výpočet priamych nákladov za jednotlivé odvetvia. V databáze EUTL však nie sú k dispozícii žiadne údaje o emisiách odvetví a skleníkových plynov, na ktoré sa EU ETS vzťahuje až od 1. januára 2013. Komisia preto v týchto prípadoch použila údaje o priamych emisiách CO2, ktoré poskytli členské štáty v rámci vnútroštátnych vykonávacích opatrení podľa rozhodnutia 2011/278/EÚ.
(9)
Na účely stanovenia nepriamych dodatočných nákladov Komisia zhromaždila údaje o spotrebe elektrickej energie podľa jednotlivých odvetví, poskytnuté členskými štátmi, a uistila sa, že spotreba elektriny nebola pod rôznymi kódmi NACE započítaná dvakrát. Na určenie množstva emisií súvisiacich s výrobou elektriny spotrebovanej v rôznych odvetviach na účely zoznamu odvetví a pododvetví v rozhodnutí 2010/2/EÚ Komisia použila priemerný emisný faktor odvodený od celkovej skladby palív na výrobu elektriny, pretože, ako usúdila, vychádzal z najpresnejších údajov. Ten istý priemerný emisný faktor sa použil pri posúdeniach, ktoré tvoria základ tohto rozhodnutia.
(10)
Okrem toho na určenie priamych a nepriamych dodatočných nákladov musela Komisia odhadnúť priemernú cenu uhlíka. Pri posudzovaní na účely stanovenia zoznamu odvetví a pododvetví bola použitá predpokladaná cena uhlíka 30 EUR za ekvivalent tony CO2. V období uplatňovania rozhodnutia 2010/2/EÚ sa predpokladaná cena uhlíka použitá pri posudzovaní podstatne líšila od skutočnej ceny, ktorá bola výrazne nižšia. Komisia však vo svojom oznámení s názvom „Rámec pre politiku v oblasti zmeny klímy a energetiky na obdobie od roku 2020 do 2030“ (6) navrhla bezpodmienečne znížiť emisie skleníkových plynov do roku 2030 o 40 % v porovnaní s rokom 1990, a stanoviť tomu zodpovedajúci cieľ pre energiu z obnoviteľných zdrojov. Komisia takisto navrhla vytvoriť v rámci EU ETS rezervu pre zachovanie stability trhu. Za týchto okolností sa predpokladá, že cena uhlíka sa v budúcnosti bude viac riadiť znižovaním emisií v strednodobom a dlhodobom horizonte. Je preto odôvodnené, aby sa pri posúdeniach, ktoré tvoria základ tohto rozhodnutia, používala aj naďalej predpokladaná cenu uhlíka 30 EUR za ekvivalent tony CO2.
(11)
Priame a nepriame dodatočné náklady by sa mali vypočítať ako podiel hrubej pridanej hodnoty. Pokiaľ ide o odhad hrubej pridanej hodnoty na úrovni jednotlivých odvetví, boli použité údaje Eurostatu o štrukturálnej podnikovej štatistike.
(12)
Okrem toho Komisia posúdila intenzitu obchodu za každé odvetvie a pododvetvie na základe údajov získaných z databázy Eurostatu Comext.
(13)
Celkovo Komisia posúdila 245 priemyselných odvetví a 24 pododvetví zaradených do divízie „Ťažba a dobývanie“ a „Priemyselná výroba“ klasifikácie NACE. Odvetvia a pododvetvia uvedené v bode 1 prílohy k tomuto rozhodnutiu spĺňajú kritériá stanovené v článku 10a ods. 15 a 16 smernice 2003/87/ES a mali by sa považovať za odvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka.
(14)
Niekoľko odvetví, ktoré sa na základe kvantitatívnych kritérií uvedených v článku 10a ods. 15 a 16 nepovažovali za odvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka, bolo posúdených z hľadiska kvalitatívnych kritérií stanovených v článku 10a ods. 17 smernice 2003/87/ES. Kvalitatívne posúdenie sa uskutočnilo v prípadoch odvetví, ktoré splnili kvalitatívne kritériá pri zostavovaní predchádzajúceho zoznamu, v prípade odvetví považovaných za hraničné a odvetví, v prípade ktorých si posúdenie vyžiadali zástupcovia priemyselných podnikov.
(15)
V prípade odvetví „Konečná úprava textilu“ (kód NACE 1330), „Výroba tehál, obkladačiek a stavebných výrobkov z pálenej hliny“ (kód NACE 2332), „Výroba sadrových výrobkov na stavebné účely“ (kód NACE 2362), „Odlievanie železa“ (kód NACE 2451) a „Odlievanie ľahkých kovov“ (2453) boli aktualizované kvalitatívne posúdenia vykonané v rámci zostavenia predchádzajúceho zoznamu odvetví a pododvetví, platného na roky 2013 a 2014. Dospelo sa k záveru, že okolnosti, ktoré odôvodňujú pridanie týchto odvetví do zoznamu odvetví a pododvetví, naďalej trvajú. Preto by sa tieto odvetvia mali aj v období rokov 2015 až 2019 považovať za odvetvia, vystavené vysokému riziku úniku uhlíka.
(16)
Kvalitatívne posúdenie sa vykonalo pre odvetvie „Výroba sladu“ (kód NACE 1106), keďže toto odvetvie predstavuje hraničný prípad so zreteľom na článok 10a ods. 16 b) smernice 2003/87/ES. Berúc do úvahy zvýšené náklady vyplývajúce z vykonávania smernice 2003/87/ES, posúdenie ukázalo vysokú intenzitu obchodu a významný pokles ziskovosti daného odvetvia v Únii. Nízke ziskové rozpätia obmedzujú, pokiaľ ide o investovanie a znižovanie emisií, kapacitu zariadení. Na základe kombinovaného vplyvu týchto faktorov by sa toto odvetvie malo považovať za odvetvie vystavené vysokému riziku úniku uhlíka.
(17)
Odvetvia uvedené v bode 2 prílohy by sa na základe kvalitatívnych kritérií mali považovať za odvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka.
(18)
Keďže zoznam odvetví a pododvetví považovaných za odvetvia a pododvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka, ktorý sa má stanoviť v prílohe, má byť platný na obdobie od roku 2015 do roku 2019, toto rozhodnutie by sa malo uplatňovať od 1. januára 2015.
(19)
Z dôvodov právnej istoty a jasnosti by sa rozhodnutie 2010/2/EÚ malo zrušiť s účinnosťou od 1. januára 2015.
(20)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Výboru pre zmenu klímy,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Odvetvia a pododvetvia uvedené v prílohe sa považujú za odvetvia a pododvetvia vystavené vysokému riziku úniku uhlíka.
Článok 2
Rozhodnutie 2010/2/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2015.
Článok 3
Toto rozhodnutie sa uplatňuje od 1. januára 2015.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 27. októbra 2014