РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 27. marca 2014
o štátnej pomoci SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) poskytnutej Gréckom v prospech spoločnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
[oznámené pod číslom C(2014) 1818]
(Iba anglický text je autentický)
(Text s významom pre EHP)
(2014/539/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1),
keďže:
1. POSTUP
(1)
Grécko v rámci svojho programu makroekonomických úprav vykonalo program privatizácie (2). Na privatizáciu bola ako štátny podnik určená aj spoločnosť Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (ďalej len „Larco“).
(2)
Grécky privatizačný fond (Hellenic Republic Asset Development Fund, ďalej len „HRADF“) (3) v marci 2012 informoval Komisiu o navrhovanej privatizácii spoločnosti Larco. S cieľom objasniť, či by sa v rámci privatizačného projektu mohli objaviť otázky týkajúce sa štátnej pomoci, Komisia v apríli 2012 z úradnej moci otvorila prípad a začala predbežné posúdenie.
(3)
V rámci týchto diskusií začalo byť na základe odpovede gréckych orgánov na dotazník zo 16. marca 2012 zrejmé, že spoločnosť Larco už predtým požívala výhody vyplývajúce zo štátnych opatrení. Komisia požiadala o ďalšie informácie prostredníctvom e-mailov z 18. apríla 2012, 24. apríla 2012, 5. júla 2012, 22. augusta 2012 a 7. decembra 2012 a prostredníctvom listov zo 4. mája 2012 a 14. januára 2013, na ktoré grécke orgány odpovedali 20. apríla 2012, 26. apríla 2012, 3. októbra 2012, 13. novembra 2012, 15. novembra 2012, 7. decembra 2012, 24. decembra 2012 a 18. januára 2013. Stretnutia medzi útvarmi Komisie a zástupcami gréckych orgánov sa uskutočnili 30. apríla 2012 a 11. septembra 2012 v Aténach a 25. januára 2013 v Bruseli.
(4)
Listom zo 6. marca 2013 (ďalej len „rozhodnutie zo 6. marca 2013“) Komisia informovala Grécko, že sa rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 zmluvy, pokiaľ ide o určité opatrenia pomoci opísané ďalej v oddiele 2.2 (ďalej len „konanie vo veci formálneho zisťovania“).
(5)
Rozhodnutie zo 6. marca 2013 bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (4). Komisia vyzvala grécke orgány a zainteresované strany, aby k opatreniam pomoci predložili svoje pripomienky.
(6)
Komisia dostala pripomienky gréckych orgánov 30. apríla 2013. Nedostala žiadne pripomienky od zainteresovaných strán.
(7)
Grécke orgány e-mailom z 21. januára 2014 informovali Komisiu, že súhlasia s prijatím rozhodnutia v angličtine.
2. OPIS OPATRENÍ POMOCI
2.1. Príjemca pomoci
(8)
Spoločnosť Larco sa špecializuje na ťažbu a spracovanie lateritu, ťažbu lignitu a výrobu feroniklovej zliatiny a vedľajších produktov. Medzi jej činnosti patrí prieskum, rozvoj, ťažba, tavba a obchodovanie s jej produktmi na celom svete. Larco je jedným z najväčších producentov feroniklovej zliatiny na svete. V roku 2012 mala spoločnosť 960 zamestnancov, a preto sa posudzuje ako veľký podnik (5).
(9)
V čase konania vo veci formálneho zisťovania bolo 55,2 % akcií spoločnosti Larco vo vlastníctve Grécka prostredníctvom gréckeho privatizačného fondu HRADF, 33,4 % vo vlastníctve National Bank of Greece S.A. (Grécka národná banka, ďalej len „NBG“, súkromná finančná inštitúcia) a 11,4 % vo vlastníctve spoločnosti Public Power Corporation S.A. (ďalej len „PPC“, aktuálny výrobca elektrickej energie v Grécku, v ktorom má väčšinový podiel grécky štát).
(10)
Spoločnosť Larco prevádzkuje taviareň v obci Larymna v strednom Grécku. Spoločnosť Larco je držiteľom ťažobných práv na rôznych miestach v Grécku v rámci štyroch zoskupení: bane v Agios Ioannis (v blízkosti Larymny), bane v Evii, bane v Kastorii a lignitová baňa v Servii.
(11)
Spoločnosť Larco bola založená v roku 1989 ako nový podnikateľský subjekt po likvidácií spoločnosti Hellenic Mining and Metallurgical S.A. v Larymne (ďalej len „bývalá spoločnosť Larco“). Bývalá spoločnosť Larco je stále v likvidácii, ale jej aktíva boli v roku 1989 pridelené spoločnosti Larco spoločne s príslušnými pohľadávkami. Bývalá spoločnosť Larco je teda veriteľom spoločnosti Larco.
2.2. Opis opatrení
2.2.1. Opatrenie č. 1: Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií
(12)
V apríli 1998 došlo medzi spoločnosťou Larco a jej hlavnými veriteľmi, a to bývalou spoločnosťou Larco, spoločnosťou PPC a Gréckom, k uzatvoreniu zmluvy o vyrovnaní dlhu. Podľa zmluvy z roku 1998 sa mali pohľadávky spoločnosti Larco voči týmto veriteľom zaťažiť úrokom vo výške 6 % ročne. Dlh voči gréckemu štátu však ostal prinajmenej od roku 2004 stabilný alebo mierne vzrástol (6), kým dlh voči spoločnosti PPC a bývalej spoločnosti Larco bol čiastočne alebo úplne vyrovnaný (7).
(13)
Zdá sa teda, že štát pristupoval k dlhu, ktorý voči nemu mala spoločnosť Larco, inak ako ďalší dvaja veritelia.
2.2.2. Opatrenie č. 2: Štátna záruka z roku 2008
(14)
Štát 22. decembra 2008 poskytol spoločnosti Larco záruku na úver vo výške 30 miliónov EUR z banky ATE Bank. Záruka pokrývala 100 % úveru na 3 roky a poplatok zo sumy záruky bol vo výške 1 % ročne.
2.2.3. Opatrenie č. 3: Zvýšenie kapitálu v roku 2009
(15)
V roku 2009 predstavenstvo spoločnosti Larco navrhlo, aby sa so zreteľom na záporný vlastný kapitál zvýšil akciový kapitál o 134 miliónov EUR, pričom traja akcionári tento návrh schválili. Len grécky štát však využil svoje práva v plnom rozsahu, kým banka NBG využila svoje práva len čiastočne a spoločnosť PPC sa na zvýšení akciového kapitálu nezúčastnila. Na zvýšení kapitálu sa nepodieľali žiadni noví akcionári.
(16)
Skutočné zvýšenie akciového kapitálu dosiahlo výšku 65,5 milióna EUR, pričom štát prispel sumou približne 45 miliónov EUR (69 % celkového objemu kapitálovej injekcie) a banka NBG sumou 20,5 milióna EUR (31 %). Napriek nepriaznivej finančnej situácii sa zdá, že zvýšenie kapitálu nebolo založené na pláne reštrukturalizácie, ktorým by sa obnovila životaschopnosť tohto podniku, kým banka NBG podľa všetkého odpísala účtovnú hodnotu spoločnosti „pretože skupina nepočíta s vymožením účtovnej hodnoty investícií vzhľadom na to, že spoločnosť postihli závažné finančné ťažkosti“ (8) (pozri odôvodnenie 45 rozhodnutia zo 6. marca 2013).
2.2.4. Opatrenie č. 4: Štátna záruka z roku 2010
(17)
Štát 10. mája 2010 poskytol záruku na krytie záručnej listiny, že banka NBG poskytne spoločnosti Larco sumu vo výške približne 10,8 milióna EUR. Záruka pokrývala 100 % sumy v rámci záručnej listiny a jej platnosť mala neurčité trvanie a poplatok zo sumy záruky bol vo výške 2 % ročne.
2.2.5. Opatrenie č. 5: Záručné listiny namiesto uhradenia daňovej pokuty vopred v roku 2010
(18)
V roku 2010 grécke daňové úrady uskutočnili audit finančných výkazov spoločnosti Larco a odmietli spôsob účtovania niektorých strát vyplývajúcich zo zaisťovacích zmlúv na cenu niklu. V dôsledku nezákonného účtovania strát bola spoločnosti udelená daňová pokuta vo výške 190 miliónov EUR (9).
(19)
Spoločnosť Larco sa následne odvolala proti uvaleniu daňovej pokuty na gréckych súdoch. Podľa gréckeho právneho poriadku (10) musí subjekt, ktorému bola uložená daňová pokuta, vopred uhradiť 25 % danej sumy (v tomto prípade 25 % predstavuje 47 miliónov EUR), aby sa mohol proti nej odvolať na súde.
(20)
Grécky správny súd však rozhodol oslobodiť spoločnosť Larco od povinnosti vopred uhradiť 25 % uloženej daňovej pokuty a namiesto toho mu uložil povinnosť vystaviť záručné listiny vo výške len 1,5 milióna EUR.
2.2.6. Opatrenie č. 6: Štátne záruky z roku 2011
(21)
Štát 30. decembra 2011 poskytol dve záruky za dva úvery vo výške 30 miliónov EUR a 20 miliónov EUR od banky ATE Bank. Jeden z úverov (vo výške 20 miliónov EUR) bol v čase poskytnutia záruky po termíne splatnosti. Záruky zabezpečovali 100 % pokrytie a poplatok zo sumy záruky bol vo výške 1 % ročne.
2.3. Dôvody na začatie konania vo veci formálneho zisťovania
(22)
Komisia v rozhodnutí zo 6. marca 2013 (odôvodnenia 18 - 25) dospela k predbežnému záveru, že spoločnosť Larco by sa od roku 2007 mohla považovať za firmu v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (11). Komisia na základe toho dospela k predbežnému záveru, že všetkých šesť opatrení predstavovalo štátnu pomoc a vyjadrila pochybnosti o ich zlučiteľnosti s vnútorným trhom.
(23)
Ak by zistené opatrenia predstavovali štátnu pomoc, boli by poskytnuté v rozpore s povinnosťou oznamovania a zdržania sa konania ustanovenou v článku 108 ods. 3 zmluvy.
3. PRIPOMIENKY Z GRÉCKA
3.1. Firma v ťažkostiach
(24)
Grécke orgány vo svojich pripomienkach v súvislosti s konaním vo veci formálneho zisťovania tvrdili, že spoločnosť Larco nebola v rokoch 2008 a 2009 považovaná za firmu v ťažkostiach, pretože zaznamenané straty boli zapríčinené poklesom celosvetových cien feroniklových zliatin v tých rokoch. Grécke orgány vyhlásili, že spoločnosť Larco je firmou v ťažkostiach až od roku 2010.
3.2. Opatrenie č. 1: Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií
(25)
Grécke orgány argumentovali, že štátny úver pre spoločnosť Larco v podstate nepredstavoval štátne prostriedky, pretože pôvodne šlo o súkromný úver, ktorý poskytla organizácia pre reštrukturalizáciu podnikov Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (ďalej len „OER“). Keď bola organizácia OER zlikvidovaná v súlade so zákonom č. 2741/1999, všetky jej pohľadávky prešli na štát.
(26)
Orgány navyše vysvetlili, že zmluva o vyrovnaní dlhu z roku 1998 obsahovala osobitné pravidlá na účtovanie a výber nevyrovnaného dlhu, ktoré sa uplatňujú na konci každého finančného roku, a to takto:
a)
ak by spoločnosť Larco mala počas finančného roka zisk, veriteľom sa zaplatí vzniknutý úrok (6 % ročne) pred tým, než sa umorí istina dlhu;
b)
po splatení úroku si spoločnosť Larco zo zisku ponechá určitú sumu na investovanie;
c)
akýkoľvek zisk, ktorý zvýšil na účtoch spoločnosti Larco po uplatnení ustanovení v písmenách a) a b) sa rovnomerne rozdelí medzi veriteľov spoločnosti.
(27)
Ak by spoločnosť nezaznamenala po roku 1999 žiaden zisk, veritelia majú právo dosiahnuť úhradu svojich pohľadávok rôznymi prostriedkami, ako je zohľadnením sumy, ktorá má byť zaplatená, kapitalizáciou dlhu atď. Veritelia však neboli oprávnení na nútené vyrovnanie neuhradeného dlhu, napríklad prostredníctvom konfiškácie aktív spoločnosti alebo vynútenia otvorenia konkurzného konania proti spoločnosti.
(28)
Do roku 2003 veritelia dostávali vzniknutý úrok podľa dohody. V období rokov 2004 - 2007 spoločnosť Larco nemala žiaden zisk, a preto nedošlo k žiadnemu plateniu vzniknutých úrokov. Spoločnosť PPC v roku 2007 uzatvorila so spoločnosťou Larco dohodu o zásobovaní surovinami, ktorú schválili všetci veritelia a podľa ktorej spoločnosť Larco dodala spoločnosti PPC lignit, čím primerane znížila svoj dlh. Dlh voči spoločnosti PPC bol celý splatený v roku 2011.
(29)
Správca bývalej spoločnosti Larco sa snažil dosiahnuť vybratie dlhu súdnymi prostriedkami a zdá sa, že určité sumy už boli zaplatené. Do roku 2011 bývalá spoločnosť Larco vybrala 5 miliónov EUR zo svojich neuhradených pohľadávok v rámci zmluvy z roku 1998. Keďže bývalá spoločnosť Larco má tiež dlhy voči Grécku, štát vybral celú sumu týchto 5 miliónov EUR.
(30)
Pokiaľ ide o priamy dlh spoločnosti Larco voči Grécku, štát pravidelne posiela spoločnosti faktúry na ročnú sumu dlhu vrátane ročného vzniknutého úroku.
(31)
Grécke orgány preto argumentovali tým, že dlh vyplývajúci zo zmluvy z roku 1998 nepredstavoval štátne prostriedky a v žiadnom prípade spoločnosť Larco nemala žiadnu selektívnu výhodu.
3.3. Opatrenie č. 2: Štátna záruka z roku 2008
(32)
Grécke orgány sa odvolávajú na oznámenie o zárukách (12), a najmä na bod 3.2 oznámenia, ktorý obsahuje podmienky, za ktorých môže Komisia vylúčiť prítomnosť štátnej pomoci pri individuálnej záruke. Podľa gréckych orgánov:
a)
spoločnosť Larco nebola v čase poskytnutia záruky firmou v ťažkostiach;
b)
rozsah záruky sa mohol správne stanoviť, keď bola poskytnutá;
c)
záruka bola poskytnutá na dlhové cenné papiere (dlžobný úpis), a mohla teda presiahnuť 80 % nesplatenej pôžičky;
d)
zaplatený poplatok zo sumy záruky vo výške 1 % predstavuje trhovo orientovanú cenu so zreteľom na finančnú situáciu spoločnosti Larco.
(33)
Grécke orgány preto tvrdili, že štátna záruka z roku 2008 nepredstavovala štátnu pomoc.
(34)
Grécke orgány vysvetlili, že opatrenie č. 2 bolo poskytnuté na základe ministerského rozhodnutia YA 2/93378/0025 z 22. decembra 2008 a krylo presnú sumu 30 000 000 EUR.
3.4. Opatrenie č. 3: Zvýšenie kapitálu v roku 2009
(35)
Grécke orgány tvrdili, že účasť štátu na zvýšení kapitálu mala za cieľ ochrániť hodnotu spoločnosti so zreteľom na jej pripravovanú privatizáciu a realizovať plán reštrukturalizácie. Štát vo svojom rozhodnutí zohľadnil potenciálny rast spoločnosti Larco, hodnotu jej aktív a celkovú situáciu na trhu s feroniklovými zliatinami, ako aj reštrukturalizačné a úsporné opatrenia.
(36)
Banka NBG prispela sumou vo výške 31 % kapitálového zvýšenia. Banka NBG sa na rozdiel od štátu rozhodla využiť svoje práva len čiastočne. Grécke orgány argumentovali, že cieľom banky NBG bolo udržať si určitú kontrolu nad spoločnosťou, a jej kroky by sa preto nemali chápať ako nedostatok dôvery v budúcnosť spoločnosti Larco. Banka NBG v skutočnosti zmenšila svoj podiel akcií v spoločnosti Larco na minimum, ktoré je podľa gréckeho práva potrebné na uplatňovanie veta pri niektorých dôležitých rozhodnutiach v rámci správnej rady spoločnosti.
(37)
Tretí akcionár, spoločnosť PPC, sa otvorene rozhodla nezapojiť do zvyšovania kapitálu a prijala to, že jej podiel sa zmenší. Grécke orgány tvrdili, že spoločnosť PPC sa nezúčastnila, pretože jej zámerom bolo umožniť štátu získať väčší majoritný podiel so zreteľom na privatizáciu spoločnosti.
(38)
Na záver grécke orgány tvrdili, že štát konal ako investor v trhovom hospodárstve a že z tohto dôvodu zvýšenie kapitálu v roku 2009 nepredstavovalo štátnu pomoc.
(39)
V súvislosti s dátumom poskytnutia grécke orgány nepredložili presvedčivé informácie. V zápisniciach zo schôdzí akcionárov sa ukazuje, že 15 000 000 EUR na zvýšenie kapitálu poskytlo Grécko 15. apríla 2009 na základe dokumentu Οικ2/27694/0025 ministerstva financií so zreteľom na celkový príspevok štátu k zvýšeniu akciového kapitálu vo výške 44 999 999,40 EUR. Z finančného výkazu spoločnosti Larco z roku 2009 vyplýva, že o zvýšení kapitálu sa rozhodlo 14. mája 2009, neobjasňuje sa však, kedy sa uskutočnila samotná injekcia nového kapitálu.
3.5. Opatrenie č. 4: Štátna záruka z roku 2010
(40)
Grécke orgány vysvetlili, že v rámci zmluvy z roku 1998 sa bývalá spoločnosť Larco usilovala dosiahnuť splatenie dlhov spoločnosti Larco pomocou gréckych súdov a že existuje niekoľko súdnych rozsudkov a rozhodnutí o neplatnosti týkajúcich sa okrem iného dlhu vo výške približne 10,5 milióna EUR (13).
(41)
Grécky najvyšší súd v súvislosti s odvolaním sa spoločnosti Larco a z dôvodu nebezpečenstva nenapraviteľnej škody pozastavil splatenie dlhu vo výške približne 10,5 milióna EUR až do vynesenia konečného rozsudku príslušným súdom. Pozastavenie bolo udelené s podmienkou, že spoločnosť Larco poskytne bývalej spoločnosti Larco záručnú listinu na pozastavenú sumu. Banka NBG poskytla spoločnosti Larco záručnú listinu približne na 10,8 milióna EUR (10,5 milióna EUR pôvodnej spornej pohľadávky + 0,3 milióna EUR za poplatky za právne služby a súdne výdavky). Záručnú listinu zas kryla štátna záruka na celú sumu, pričom poplatok zo sumy záruky bol vo výške 2 % ročne na neobmedzený čas.
(42)
Grécke orgány vysvetlili, že štát poskytol toto opatrenie ako akcionár so zámerom naplniť podmienky pozastavenia a ochrániť svoje investície, ak by pohľadávky boli vyhlásené za nesplatené včas. V opačnom prípade by pozastavenie nenadobudlo platnosť a bývalá spoločnosť Larco by mala právo požadovať úhradu pohľadávky pravdepodobne prostredníctvom prevzatia aktív spoločnosti Larco. Spoločnosť Larco sa tak mohla stať insolventnou. Banka NBG by podľa gréckych orgánov neposkytla záručnú listinu bez štátnej záruky.
(43)
Grécke orgány vysvetlili, že opatrenie č. 4 bolo poskytnuté na základe ministerského rozhodnutia YA 2/923/0025 z 10. mája 2010 a krylo presnú sumu 10 510 824,95 EUR a 310 000 EUR za poplatky za právne služby a súdne výdavky, čiže spolu 10 820 824,95 EUR.
3.6. Opatrenie č. 5: Záručné listiny namiesto uhradenia daňovej pokuty vopred v roku 2010
(44)
Grécke orgány vysvetlili, že predmetné opatrenie sa týka dodatočnej dane a nie daňovej pokuty. Dodatočná daň bola uložená z toho dôvodu, že daňové orgány nesúhlasili s tým, že by sa straty vyplývajúce zo zaisťovacích zmlúv mali vyvodzovať z čistého príjmu spoločnosti Larco, ako argumentovala spoločnosť. Grécke orgány tiež vysvetlili, že súd požiadal spoločnosť Larco, aby poskytla záručné listiny v celkovej hodnote 4,7 milióna EUR.
(45)
Grécke orgány poskytli dôkazy, že spoločnosti Larco bolo povolené nahradiť platbu dodatočnej dane vopred záručnými listinami na základe všeobecného právneho ustanovenia. V rozsudku súdu umožňujúcom v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi (14) spoločnosti Larco poskytnúť záručné listiny namiesto zaplatenia dodatočnej dane vopred sa uplatnil test vyváženosti, pričom sa zohľadnili prínosy pre veriteľa (štát) a životaschopnosť dlžníka (Larco), a tak sa dospelo k rozhodnutiu o dočasnom pozastavení povinnosti vopred zaplatiť 47 miliónov EUR (čiže dodatočnú daň vo výške 25 %) a o nahradení tejto povinnosti predložením záručných listín pokrývajúcich celkovo 4,7 milióna EUR. Toto pozastavenie malo platiť do vynesenia konečného rozsudku vzhľadom na vznesenie sporu spoločnosti Larco proti štátu z dôvodu uloženia dodatočnej dane.
(46)
Grécke orgány navyše tvrdili, že rozhodnutia vnútroštátnych súdov nemôžu byť pripisované štátu.
(47)
Grécke orgány tiež vysvetlili, že napriek dočasnému pozastaveniu štát v skutočnosti zrušil finančný účinok tohto pozastavenia tým, že dodatočnú daň, ktorú mala zaplatiť spoločnosť Larco, vyrovnala sumami, ktoré mal zaplatiť štát spoločnosti Larco, ako napríklad pri priznaní k dani z príjmu alebo k DPH. Tento postup umožnili súčasné právne predpisy pre zrýchlenie výberu daní v Grécku.
(48)
V praxi to teda vyzerá tak, že štát v súvislosti so zaplatením dodatočnej dane vopred spoločnosťou Larco vybral už najmenej 16,1 milióna EUR zo splatnej sumy.
3.7. Opatrenie č. 6: Štátne záruky z roku 2011
(49)
Grécke orgány vysvetlili, že ani jeden z oboch úverov, na ktoré boli poskytnuté záruky, nebol nesplatený včas. Úver vo výške 20 miliónov poskytla banka ATE Bank na refinancovanie staršieho úveru vo výške 20 miliónov EUR, ktorý nebol zaplatený.
(50)
Grécke orgány tvrdili, že žiadna v týchto dvoch štátnych záruk sa netýkala štátnych zdrojov, keďže štát dlžil spoločnosti Larco 60 miliónov EUR v rámci priznaní k DPH. Takže keby sa záruky realizovali, táto suma by mohla vyrovnať neuhradený dlh štátu.
(51)
Orgány tiež tvrdili, že aj keby opatrenie predstavovalo pomoc, malo by sa považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom, keďže bolo v súlade s dočasným rámcom (15) a príslušným dočasným režimom Grécka pre záruky za úvery (ďalej len „dočasný režim záruky“) (16). Orgány sa predovšetkým domnievali, že bez ohľadu na skutočnosť, že spoločnosť Larco bola v čase poskytnutia tohto opatrenia firmou v ťažkostiach, splnené boli ďalšie podmienky režimu:
a)
spoločnosť Larco bola veľkou spoločnosťou;
b)
úver 30 miliónov EUR bol investičný úver, kým v prípade 20 miliónov EUR išlo o úver na refinancovanie staršieho úveru, ktorý bol poskytnutý na investičné účely;
c)
záruky boli poskytnuté pred koncom roka 2011;
d)
celková suma oboch zaručených úverov presiahla ročný objem miezd spoločnosti Larco len o 3 milióny EUR;
e)
záruky kryli 100 % úveru, ale takéto opatrenie predstavovalo pre spoločnosť Larco jedinú možnosť, ako získať prístup k financovaniu, a to z dôvodu špecifickej situácie gréckeho hospodárstva;
f)
záruky obsahovali poplatok vo výške 1 % ročne, čo by sa malo považovať za trhovú prirážku.
(52)
Napokon, grécke orgány tvrdili, že keby Komisia dospela k záveru, že opatrenie predstavovalo pomoc a že neboli splnené podmienky dočasného režimu záruky, toto opatrenie by sa malo považovať za pomoc na záchranu. Takáto pomoc by sa mala považovať za oznámenú, keďže Komisia bola upozornená na opatrenie v odpovedi na dotazník zo 16. marca 2012, kde bola vec v štádiu predbežného preskúmania ex offo.
(53)
Podľa gréckych orgánov bola pomoc v súlade s požiadavkami usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu, pretože:
a)
išlo o podporu likvidity vo forme záruk za úver;
b)
bola preukázaná na základe závažných sociálnych ťažkostí a nemala príliš negatívne prenesené účinky na iné členské štáty;
c)
grécke orgány v spolupráci s Komisiou pripravovali plán reštrukturalizácie;
d)
bola obmedzená na sumu, ktorá je potrebná na udržanie firmy v podnikaní na obmedzené obdobie;
e)
rešpektovala podmienku „jedenkrát a naposledy“, keďže spoločnosť Larco v minulosti nedostala pomoc na záchranu alebo reštrukturalizáciu;
f)
spoločnosť Larco štátu predstavila obchodný plán odôvodňujúci nevyhnutnosť financovania vo výške 30 miliónov EUR na investície.
(54)
Grécke orgány vysvetlili, že opatrenie č. 6 bolo poskytnuté na základe i) ministerského rozhodnutia YA 2/95156/0025 z 30. decembra 2011 a krylo presnú sumu 30 000 000 EUR a ii) ministerského rozhodnutia YA 2/95161/0025 z 30. decembra 2011 na presnú sumu 20 000 000 EUR.
4. POSÚDENIE
(55)
V tomto rozhodnutí sa na úvod rieši otázka, či spoločnosť Larco je firmou v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. Komisia potom posúdi, či skúmané opatrenia predstavujú štátnu pomoc pre spoločnosť Larco v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy, a napokon, či takáto pomoc môže byť zlučiteľná s vnútorným trhom.
4.1. Ťažkosti spoločnosti Larco
(56)
Komisia v rozhodnutí zo 6. marca 2013 a najmä v jeho odôvodneniach 18 - 25 predbežne skonštatovala, že spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach v čase, keď bolo poskytnutých predmetných 6 opatrení. Najdôležitejšie finančné údaje spoločnosti Larco za obdobie rokov 2007 - 2011 sú uvedené v tabuľke:
Hlavné finančné údaje spoločnosti Larco za roky 2007 - 6/2012 (v miliónoch EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
1. polrok 2012 (17)
Obrat
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Príjem pred zdanením
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Základný kapitál
163,8
163,8
109
109
109
109
Vlastný kapitál
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Celkový dlh
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Pomer dlhu k vlastnému kapitálu
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
V bode 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu sa uvádza, že spoločnosť s ručením obmedzeným sa považuje za firmu v ťažkostiach, keď „sa viac ako polovica jej základného imania prekryla stratou a viac ako štvrtina tohto kapitálu bola prekrytá stratou v priebehu predchádzajúcich 12 mesiacov.“ Toto ustanovenie vyjadruje predpoklad, že spoločnosť, v ktorej dochádza k značnej strate základného imania, nebude schopná zastaviť straty, ktoré skôr či neskôr povedú k takmer istému hospodárskemu zániku (ako sa uvádza v bode 9 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu).
(58)
Navyše podľa bodu 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu sa firma môže považovať za nachádzajúcu sa v ťažkostiach, „keď sa prejavuje obvyklými príznakmi firmy v ťažkostiach, ako sú rastúce straty, klesajúci obrat, rastúce skladové zásoby, nadmerná kapacita, pokles peňažného toku, rastúce dlhy, stúpajúce úrokové poplatky a klesajúca alebo nulová čistá hodnota aktív.“ V tejto súvislosti podľa Všeobecného súdu „existenciu záporného vlastného imania, možno […] považovať za významný indikátor ťažkej finančnej situácie podniku“ (18) .
(59)
Podľa finančných výkazov spoločnosti Larco za obdobie 2007 - prvý polrok 2012 neklesol základný kapitál spoločnosti o viac ako polovicu. V tom istom období sa však vlastný kapitál dostal do záporných hodnôt. Komisia sa v prechádzajúcich prípadoch domnievala, že ak má spoločnosť záporný kapitál, znamená to, že táto spoločnosť prišla o celý svoj základný kapitál a vznikne a priori predpoklad, že boli splnené kritériá uvedené v bode 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (19).
(60)
Komisia sa v prípade spoločnosti Larco domnieva, že sa len zdá, že jej základný kapitál sa nezmenšil o viac ako polovicu, pretože spoločnosť neprijala primerané opatrenia, ako sa za normálnych okolností stanovuje v gréckych právnych predpisoch (20). Takéto primerané opatrenia sú zamerané na obrátenie vlastného kapitálu spoločnosti zo záporných na kladné hodnoty a súčasne na jeho zvýšenie na dostatočnú úroveň. Takýmito primeranými opatreniami by mohla byť buď kapitalizácia strát, alebo zvýšenie kapitálu, či obe možnosti.
(61)
Komisia sa v tejto súvislosti domnieva, že kapitalizácia strát by viedla k strate celého základného kapitálu spoločnosti, pretože akumulované straty boli vyššie ako základný kapitál. Z tohto dôvodu sa Komisia domnieva, že kritériá v bode 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu boli v tomto prípade splnené od roku 2008.
(62)
Navyše pokiaľ ide o kritériá v bode 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu, spoločnosť Larco postihlo výrazné zníženie obratu v období od roku 2007 do roku 2009 a významné straty v rokoch 2008 a 2009 v celkovej sume 221 miliónov EUR (116 miliónov EUR v 2008 a 105 miliónov EUR v 2009). V roku 2010 a 2011 spoločnosť zvýšila obrat a výnosy, toto zvýšenie však nestačilo na finančné oživenie spoločnosti Larco. V tom istom období ostal vlastný kapitál spoločnosti v záporných hodnotách a jej dlh sa naďalej zvyšoval. Navyše v prvom polroku 2012 začali prevádzky spoločnosti Larco opäť vytvárať stratu.
(63)
Komisia nesúhlasí s argumentáciou gréckych orgánov, že spoločnosť Larco sa v rokoch 2008 a 2009 nenachádzala v ťažkostiach, pretože straty boli spôsobené zníženou cenou feroniklovej zliatiny.
(64)
Po prvé, skutočnosť, že zníženie ceny feroniklovej zliatiny viedlo k stratám a prispelo k ťažkostiam spoločnosti Larco, sama osebe nezmierňuje zistenie, že spoločnosť Larco sa prejavovala obvyklými príznakmi firmy v ťažkostiach. Zdravý podnik by potreboval prispôsobiť svoje náklady takýmto zmenám cien s cieľom zabrániť stratám.
(65)
Po druhé, v rokoch 2008 a 2009 mala spoločnosť záporný kapitál a zvyšujúci sa dlh (zvýšenie o 63 % medzi rokmi 2007 - 2008). Hoci sa cena feroniklovej zliatiny a obrat spoločnosti po roku 2010 výrazne zvýšili, ďalšie finančné výsledky spoločnosti Larco naznačujú, že jej ťažkosti pretrvávali. Preto nemožno konštatovať, že straty z rokov 2008 a 2009 boli výsledkom len nízkych cien feroniklových zliatin.
(66)
So zreteľom na uvedené skutočnosti sa konštatuje, že spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu v čase, keď bolo poskytnutých predmetných šesť opatrení.
4.2. Existencia štátnej pomoci
(67)
V článku 107 ods. 1 zmluvy sa ustanovuje, že pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(68)
V súlade s ustálenou praxou Komisie potvrdenou judikatúrou je kritériom na posúdenie, či transakcia medzi štátnym orgánom a podnikom predstavuje štátnu pomoc, zásada investora v trhovom hospodárstve a veriteľa v trhovom hospodárstve (21). Z tejto zásady vyplýva, že keď štát pôsobí na trhu ako komerčný hospodársky subjekt, musí to robiť spôsobom porovnateľným so súkromným subjektom. Ak to štát nedodržiava, môže ísť o štátnu pomoc. Inak povedané, kritériom posúdenia, či v prípade transakcie ide o štátnu pomoc, je to, či by sa súkromný subjekt v podobnej situácii správal rovnako. Pri uplatňovaní tejto zásady sa ako dôvody na poskytnutie podporných opatrení nemôžu zohľadniť iné dôvody ako hospodárske.
4.2.1. Opatrenie č. 1: Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií
(69)
Komisia na základe dostupných informácií nemôže súhlasiť s tvrdením gréckych orgánov, že úver od organizácie OER bol súkromný úver. Podľa článku 1 gréckeho zákona č. 1386/1983 (22), ktorým sa zriaďuje organizácia OER, „organizácia OER koná v prospech spoločenského záujmu a pod dohľadom štátu“. Podľa článku 3 toho istého zákona bol štát jediným akcionárom organizácie OER. Štát mal navyše možnosť priamo vymenovať predsedu a 2 z 8 členov správnej rady a nepriamo ďalších 4 členov. Z toho vyplýva, že zdroje organizácie OER sú zdroje štátu, a tak akýkoľvek úver z organizácie OER možno považovať za úver od štátu.
(70)
Dôkazy predložené gréckymi orgánmi ukazujú, že dlh spoločnosti Larco voči organizácii OER (následne prenesený na štát) bol pravidelne ohlasovaný a účtovaný v súlade so zmluvou o vyrovnaní dlhu z roku 1998. Časť dlhu sa vyberala, keď to ziskovosť spoločnosti umožňovala. Spoločnosť Larco v tomto období investovala, čo viedlo k zníženiu splátok, s týmito investíciami však súhlasili všetci veritelia. Podľa zmluvy nemali veritelia nárok na nútené vyrovnanie neuhradeného dlhu.
(71)
So zreteľom na uvedené sa konštatuje, že opatrenie č. 1 bolo v súlade so zásadou veriteľa v trhovom hospodárstve, pretože štát ako veriteľ konal podobným spôsobom ako súkromný veriteľ, keďže pri vyberaní dlhu využil všetky dostupné prostriedky a postupoval v medziach zmluvne odsúhlaseného rámca.
4.2.2. Opatrenie č. 2: Štátna záruka z roku 2008
(72)
Štátne záruky vystavujú štátne zdroje riziku, keďže ich realizácia sa hradí z rozpočtu. Navyše každá záruka, ktorá nie je riadne zaplatená, znamená pre štát stratu finančných zdrojov. Preto je kritérium štátnych zdrojov a pripísateľnosti štátu v tomto opatrení naplnené, čo grécke orgány nespochybnili.
(73)
Komisia nesúhlasí s tvrdením gréckych orgánov, že boli splnené podmienky bodu 3.2 oznámenia o zárukách. Komisia zistila, že spoločnosť Larco bola v roku 2008 firmou v ťažkostiach. Ročný poplatok zo sumy záruky vo výške 1 % okrem toho nemožno považovať za zodpovedajúci riziku nesplatenia zaručených úverov vzhľadom na veľké finančné ťažkosti spoločnosti Larco, a najmä na jej vysoký pomer dlhu k vlastnému kapitálu.
(74)
Komisia sa domnieva, že rozvážny trhový veriteľ by spoločnosti Larco za týchto podmienok záruku neposkytol. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že štátna záruka z roku 2008 poskytla príjemcovi selektívnu výhodu.
(75)
Spoločnosť Larco pôsobí v odvetví, v ktorom sa s výrobkami obchoduje medzi členskými štátmi a sama spoločnosť vyváža väčšinu svojej výroby do ďalších členských štátov Navyše okrem Grécka sa nikel ťaží, taví a rafinuje v 6 členských štátoch, najmä v Rakúsku, vo Fínsku, Francúzsku (Nová Kaledónia), v Španielsku, vo Švédsku a v Spojenom kráľovstve (23). S niklom sa obchoduje takmer vo všetkých členských štátoch (24).
(76)
Predmetné opatrenia spoločnosti Larco umožňujú ďalšie fungovanie, takže na rozdiel od ostatných konkurentov s finančnými ťažkosťami nemusí znášať následky, ktoré by normálne vyplynuli z jej problematických finančných výsledkov. Tým dochádza k narušeniu hospodárskej súťaže, pretože ostatné spoločnosti pôsobiace na rovnakých trhoch musia fungovať bez takejto podpory štátu
(77)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 2 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Komisia sa domnieva, že pomoc sa rovná sume zaručeného úveru, pretože je nepravdepodobné, aby spoločnosť Larco, vzhľadom na svoje hospodárske ťažkosti, našla zdroj financovania na trhu bez ohľadu na podmienky. Komisia sa, inými slovami, domnieva, že spoločnosť Larco získala výhodu, ktorá sa rovná sume zaručeného úveru, pretože bez štátnej záruky by nemohla získať financovanie z trhu.
(78)
Komisia nemá žiadne informácie, ktoré by naznačovali, že záruka bola aktivovaná.
4.2.3. Opatrenie č. 3: Zvýšenie kapitálu v roku 2009
(79)
Účasť štátu na zvýšení akciového kapitálu spoločnosti Larco v roku 2009 sa týka štátnych zdrojov a je možné ju pripísať štátu. Tak je toto kritérium splnené, čo grécke orgány nespochybňujú.
(80)
Komisia nedostala od gréckych orgánov žiaden presvedčivý dôkaz, ktorý by odôvodňoval ich tvrdenie, že štát konal ako rozvážny trhový investor. V skutočnosti zo zápisníc zo schôdzí akcionárov poskytnutých ako dôkaz vyplýva, že pred zvýšením kapitálu nebol akcionárom poskytnutý žiaden plán reštrukturalizácie, a to aj napriek tomu, že spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach. Navyše konečná suma zvýšenia kapitálu nakoniec nestačila pokryť záporný vlastný kapitál spoločnosti Larco, a tak sa nemohla považovať za opatrenie na ochranu hodnoty spoločnosti a podporu jej reštrukturalizácii.
(81)
Pokiaľ ide o účasť banky NBG, Komisia pripomína vysvetlenie Súdneho dvora, že „súbežnosť sama osebe - ani v prípade značných súkromných investícií - nemôže byť postačujúca na konštatovanie o neexistencii pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 ES bez zohľadnenia ostatných relevantných skutkových alebo právnych okolností“ (25).
(82)
Čiastočná účasť banky NBG sa v skutočnosti nemôže použiť ako dôkaz o koexistencii medzi štátom a súkromným akcionárom, pretože banka NBG bola spoločnosti Larco vystavená nielen ako akcionár, ale aj ako jej veriteľ. Jej rozhodnutie zúčastniť sa čiastočne na zvýšení kapitálu teda predstavovala spôsob, ako si ochrániť nielen hodnotu svojich investícií, ale aj svoje postavenie veriteľa.
(83)
Okrem toho štát už spoločnosti Larco v roku 2008 poskytol štátnu záruku. Preto, ako je stanovené v príslušnej judikatúre, poskytnutie štátnej účasti na zvýšení kapitálu v roku 2009 nemožno vnímať izolovane, ale musí sa zvážiť v kontexte ďalších opatrení pomoci (26).
(84)
Zápisnice zo schôdzí akcionárov neposkytujú oporu tvrdeniu gréckych orgánov, že zámerom spoločnosti PPC bolo umožniť štátu získať veľký majoritný podiel. Spoločnosť PPC namiesto toho len vyhlásila, že sa nezúčastní na zvýšení akciového kapitálu.
(85)
Preto sa Komisia domnieva, že rozvážny trhový investor by sa za týchto podmienok nezúčastnil na zvýšení akciového kapitálu spoločnosti Larco. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že štátna účasť na zvýšení kapitálu z roku 2009 poskytla príjemcovi selektívnu výhodu.
(86)
Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 75 a 76 vyššie má toto opatrenie potenciál ovplyvniť obchodovanie medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(87)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 3 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Keďže sa nespochybňuje, že štát uplatnil svoje plné práva na zvýšenie akciového kapitálu [nejasné], výška hodnoty opatrenia č. 3 je 44 999 999,40 EUR.
(88)
Pokiaľ ide o dátum poskytnutia, zo zápisnice zo schôdze akcionárov zo 14. mája 2009 vyplýva, že grécky štát poskytol sumu 15 000 000 EUR na zvýšenie kapitálu 15. apríla 2009 (27) so zreteľom na celkový príspevok štátu k zvýšeniu akciového kapitálu [nejasné], ktorý sa rovná 44 999 999,40 EUR. Komisia nemá informácie o dátume, kedy bola poskytnutá zvyšná suma štátneho príspevku k zvýšeniu akciového kapitálu spoločnosti.
4.2.4. Opatrenie č. 4: Štátna záruka z roku 2010
(89)
Z rovnakých dôvodov ako v prípade opatrenia č. 2 je kritérium štátnych zdrojov a pripísateľnosti štátu pre opatrenie č. 4 naplnené, čo grécke orgány nespochybnili.
(90)
Komisia uznáva, že pre akcionárov môže byť poskytovanie záruk v situácii podobnej tomuto prípadu bežnou podnikateľskou praxou. Keďže však aj banka NBG je akcionárom spoločnosti Larco, Komisia sa domnieva, že by bolo pre akcionárov normálne, aby sa riziko vyplývajúce s predmetnej záruky rozdelilo rovnomerne. Namiesto toho štát na seba prevzal celé riziko tým, že poskytol záruku za dlh, keď sa spoločnosť Larco nachádzala v ťažkostiach a jej dlh už vtedy rástol.
(91)
Rovnako ako v prípade opatrenia č. 2 ani pri tomto opatrení nie sú splnené podmienky bodu 3.2 oznámenia o zárukách, pretože poplatok vo výške 2 % nemožno považovať za zodpovedajúci riziku platobnej neschopnosti spoločnosti Larco.
(92)
Komisia sa preto domnieva, že rozvážny trhový veriteľ by spoločnosti Larco za týchto podmienok záruku neposkytol. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že príjemcovi poskytlo selektívnu výhodu.
(93)
Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 75 a 76 vyššie má toto opatrenie potenciál ovplyvniť obchodovanie medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(94)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 4 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Komisia sa domnieva, že výška pomoci sa rovná garantovanej sume, pretože je zrejmé, že žiaden rozvážny trhový subjekt by nemohol poskytnúť záruku na takúto sumu spoločnosti Larco vzhľadom na jej hospodárske ťažkosti, a to bez ohľadu na podmienky. Komisia sa, inými slovami, domnieva, že spoločnosť Larco získala výhodu, ktorá sa rovná garantovanej sume, pretože bez štátnej záruky by nemohla získať žiadnu záruku z trhu.
(95)
Komisia nemá žiadne informácie, ktoré by naznačovali, že záruka bola aktivovaná.
4.2.5. Opatrenie č. 5: Záručné listiny namiesto uhradenia dodatočnej dane vopred v roku 2010
(96)
Komisia berie na vedomie vysvetlenia gréckych orgánov, pokiaľ ide o skutkové okolnosti opatrenia č. 5.
(97)
So zreteľom na dôkazy poskytnuté gréckymi orgánmi Komisia súhlasí s tým, že právo nahradiť zaplatenie dodatočnej dane záručnými listinami poskytol spoločnosti Larco súd na základe objektívnych kritérií, ktoré by platili pre každú spoločnosť v podobnej situácii. Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 5 spoločnosti Larco neposkytuje selektívnu výhodu.
4.2.6. Opatrenie č. 6: Štátne záruky z roku 2011
(98)
Komisia berie na vedomie vysvetlenia gréckych orgánov, pokiaľ ide o skutkové okolnosti opatrenia č. 6.
(99)
Komisia nesúhlasí s gréckymi orgánmi, že opatrenie č. 6 sa netýka štátnych zdrojov. Po prvé, ako bolo vysvetlené v súvislosti s opatrením č. 2, štátne záruky vystavujú štátne zdroje riziku, keďže ich realizácia sa hradí z rozpočtu. Navyše každá záruka, ktorá nie je riadne zaplatená trhovou prirážkou, znamená pre štát stratu finančných zdrojov. Okrem toho tvrdenie o neuhradenom dlhu vo výške 60 miliónov EUR v rámci DPH sa zdá v rozpore s pripomienkami poskytnutými v súvislosti s opatrením č. 5, ktorým grécke orgány argumentovali, že legálne a zámerne nevrátili splatnú DPH s cieľom kompenzovať pozastavenie zaplatenia dodatočnej dane vopred.
(100)
Komisia sa preto domnieva, že pri tomto opatrení bolo splnené kritérium týkajúce sa štátnych zdrojov a pripísateľnosti štátu.
(101)
Podobne ako v prípade opatrení č. 2 a 4, ani pri tomto opatrení neboli splnené podmienky bodu 3.2 oznámenia o zárukách.
(102)
Komisia sa preto domnieva, že rozvážny trhový veriteľ by spoločnosti Larco za týchto podmienok záruku neposkytol. Keďže opatrenie bolo poskytnuté selektívne spoločnosti Larco, Komisia konštatuje, že príjemcovi poskytlo selektívnu výhodu.
(103)
Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 75 a 76 vyššie má toto opatrenie potenciál ovplyvniť obchodovanie medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(104)
Preto sa konštatuje, že opatrenie č. 6 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Rovnako ako v prípade opatrenia č. 2 sa Komisia domnieva, že výška pomoci sa rovná sume zaručených úverov, pretože je nepravdepodobné, aby spoločnosť Larco vzhľadom na svoje hospodárske ťažkosti našla zdroj financovania na trhu bez ohľadu na podmienky.
(105)
Komisia nemá žiadne informácie, ktoré by naznačovali, že záruka bola aktivovaná.
4.2.7. Záver o existencii štátnej pomoci
(106)
So zreteľom na uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že opatrenia č. 1 a 5 nepredstavujú štátnu pomoc, kým opatrenia č. 2, 3, 4 a 6 predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.
(107)
Štátna pomoc vo forme opatrenia č. 2 je teda vo výške 30 000 000 EUR poskytnutých 22. decembra 2008. Štátna pomoc poskytnutá vo forme opatrenia č. 3 je vo výške 44 999 999,40 EUR, grécke orgány však musia objasniť dátum poskytnutia. Štátna pomoc vo forme opatrenia č. 4 je vo výške 10 820 824,95 EUR, poskytnutá bola 10. mája 2010 a celková štátna pomoc vo forme opatrenia č. 6 je vo výške 50 000 000 EUR (súčet 30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) a poskytnutá bola 30. decembra 2011.
4.3. Neoprávnená pomoc
(108)
Opatrenia č. 2, 3, 4 a 6 predstavujú štátnu pomoc a boli poskytnuté v rozpore s povinnosťou oznamovania a zachovania súčasného stavu ustanovenou v článku 108 ods. 3 zmluvy. Preto tieto opatrenia predstavujú neoprávnenú štátnu pomoc.
4.4. Zlučiteľnosť pomoci
(109)
Vzhľadom na to, že niektoré opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy, ich zlučiteľnosť sa musí posúdiť so zreteľom na výnimky stanovené v odsekoch 2 a 3 uvedeného článku.
(110)
Podľa judikatúry Súdneho dvora je úlohou členských štátov uviesť možné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom a ukázať, že podmienky takejto zlučiteľnosti sú splnené (28).
4.4.1. Zlučiteľnosť opatrení č. 2, 4 a 6 s vnútorným trhom
(111)
V prípade opatrení č. 2 a 4 grécke orgány neuviedli žiadne možné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom, pretože tvrdili, že opatrenia nepredstavovali štátnu pomoc.
(112)
Vzhľadom na to, že opatrenia predstavujú štátnu pomoc, mali by sa posudzovať s ohľadom na ich zlučiteľnosť podľa článku 107 ods. 3 písm. c) zmluvy, a najmä podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu, pretože spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach prinajmenej od roku 2008. Podľa bodu 20 týchto usmernení firma v ťažkostiach „sa nemôže považovať za vhodný nástroj na posilnenie iných cieľov verejnej politiky, až kým nie je zaistená jej životaschopnosť. Preto sa Komisia domnieva, že pomoc firmám v ťažkostiach môže prispieť k rozvoju hospodárskych aktivít bez negatívneho dosahu na obchod v rozsahu, ktorý by odporoval záujmu Spoločenstva, len v prípade, ak sú splnené podmienky stanovené v týchto usmerneniach.“
(113)
Príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (bod 3.1) však v tomto prípade neboli splnené. Platnosť záruk nebola ukončená po 6 mesiacoch a grécke orgány neoznámili plán reštrukturalizácie, ktorým by sa obnovila životaschopnosť spoločnosti, a súčasne sa nerealizovali kompenzačné opatrenia s cieľom zmierniť následky narušenia hospodárskej súťaže. Napokon, neexistuje žiaden dôkaz, že pomoc bola obmedzená na nevyhnutné minimum, predovšetkým prostredníctvom významného vlastného príspevku príjemcu pomoci. Orgány neposkytli plán likvidácie.
(114)
Pokiaľ ide o opatrenie č. 6, grécke orgány tvrdili, že toto opatrenie bolo v súlade s dočasným rámcom a dočasným režimom záruky a v každom prípade ju treba posudzovať ako pomoc na záchranu.
(115)
Komisia s tvrdeniami gréckych orgánov nesúhlasí. Domnieva sa, že podmienky dočasného rámca a dočasného režimu záruky neboli splnené, keďže spoločnosť Larco bola firmou v ťažkostiach. Celková suma oboch záruk presiahla ročný objem miezd spoločnosti Larco, záruka presiahla úroveň 90 % úveru a 1 % ročne nemožno považovať za trhovú prirážku zodpovedajúcu riziku nesplatenia zaručenej sumy.
(116)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že opatrenie predstavovalo pomoc na záchranu, napriek tomu, že Komisia viedla diskusie s gréckymi orgánmi o spoločnosti Larco od roku 2011, orgány nikdy nespomenuli, že záruky z roku 2011 by sa mali považovať za pomoc na záchranu a toto opatrenie nikdy neoznámili ako pomoc na záchranu. Grécke orgány v skutočnosti vo svojej odpovedi na dotazník zo 16. marca 2012 doslovne vyhlásili, že spoločnosť nebola v posledných 10 rokoch príjemcom pomoci na záchranu ani pomoci na reštrukturalizáciu.
(117)
Príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu však v tomto prípade rozhodne neboli splnené. Platnosť záruk z roku 2011 nebola ukončená po 6 mesiacoch a grécke orgány neoznámili plán reštrukturalizácie ani plán likvidácie. Obchodný plán odôvodňujúci potrebu 30 miliónov EUR na investície nemôže tvoriť základ plánu reštrukturalizácie zlučiteľného s účelmi usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. Je to tak preto, že plán nebol zameraný na obnovu životaschopnosti spoločnosti a nepočíta sa v ňom so žiadnymi kompenzačnými opatreniami na zmiernenie následkov narušenia hospodárskej súťaže, ani sa takéto opatrenia nerealizovali. Napokon, neexistoval žiaden dôkaz, že pomoc bola obmedzená na nevyhnutné minimum, predovšetkým prostredníctvom významného vlastného príspevku príjemcu pomoci. Orgány neposkytli ani plán likvidácie.
(118)
Komisia nezistila žiadne ďalšie možné dôvody na zlučiteľnosť opatrení č. 2, 4 a 6 s vnútorným trhom.
(119)
Komisia so zreteľom na uvedené skutočnosti považuje opatrenia č. 2, 4 a 6 za nezlučiteľné s vnútorným trhom.
4.4.2. Zlučiteľnosť opatrenia č. 3 s vnútorným trhom
(120)
Grécke orgány neuviedli žiadne možné dôvody na zlučiteľnosť opatrenia č. 3 s vnútorným trhom, pretože tvrdili, že opatrenie nepredstavovalo štátnu pomoc.
(121)
Vzhľadom na to, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc, malo by sa z dôvodov stanovených v odôvodnení 112 vyššie posudzovať aj s ohľadom na jeho zlučiteľnosť s vnútorným trhom podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. Príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu však ani v tomto prípade neboli splnené. Grécke orgány nikdy neoznámili plán reštrukturalizácie, ktorým by sa obnovila životaschopnosť spoločnosti, a nerealizovali sa žiadne kompenzačné opatrenia na zmiernenie následkov narušenia hospodárskej súťaže. Napokon, neexistuje žiaden dôkaz, že pomoc bola obmedzená na nevyhnutné minimum, predovšetkým prostredníctvom významného vlastného príspevku príjemcu pomoci.
(122)
Komisia nezistila žiadne ďalšie možné dôvody na zlučiteľnosť tohto opatrenia s vnútorným trhom.
(123)
Komisia za týchto okolností považuje opatrenie č. 3 za nezlučiteľné s vnútorným trhom.
4.5. Vymáhanie pomoci
(124)
Podľa zmluvy a ustálenej judikatúry Súdneho dvora je Komisia oprávnená rozhodnúť, že príslušný členský štát musí zrušiť alebo zmeniť pomoc, keď sa zistí, že je nezlučiteľná s vnútorným trhom (29). Súdny dvor takisto dôsledne trvá na tom, že povinnosť členského štátu zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, je určená na obnovenie predtým existujúcej situácie (30). V tejto súvislosti Súdny dvor potvrdil, že cieľ je dosiahnutý vtedy, keď príjemca vráti sumy poskytnuté v podobe neoprávnenej pomoci, a tým stratí výhodu, ktorú mal v porovnaní so svojimi konkurentmi na trhu, a obnoví sa situácia spred vyplatenia pomoci (31).
(125)
V súlade s touto judikatúrou sa v článku 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (32) uvádza, že „kde sa prijímajú záporné rozhodnutia v prípadoch protiprávnej pomoci, Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu […]“.
(126)
Vzhľadom na to, že žiadne z predmetných opatrení nebolo v rozpore s článkom 108 zmluvy oznámené Komisii, a tak sa všetky považujú za neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc, musí sa vymôcť všetka pomoc s cieľom obnoviť situáciu, ktorá na trhu existovala pred jej poskytnutím. Vymáhanie pomoci by sa malo vzťahovať na obdobie od poskytnutia výhody príjemcovi, čiže odkedy príjemca dostal pomoc k dispozícii, až do skutočného vymoženia pomoci a splácané sumy by sa mali úročiť až do skutočného vymoženia.
5. ZÁVER
(127)
Opatrenia č. 1 a 5 nepredstavujú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.
(128)
Grécko neoprávnene realizovalo opatrenia č. 2, 3, 4 a 6 v rozpore s článkom 108 ods. 3 zmluvy.
(129)
Najmä opatrenia č. 2, 4 a 6 (štátne záruky z rokov 2008, 2010 a 2011) v prospech spoločnosti Larco predstavovali štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy a sú nezlučiteľné s vnútorným trhom, pretože neboli splnené príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu a nezistili sa žiadne iné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom.
(130)
Opatrenie č. 3 (účasť štátu na zvýšení kapitálu spoločnosti Larco v roku 2009) tiež predstavovalo štátnu pomoc a bolo nezlučiteľné so zmluvou, pretože neboli splnené príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu a nezistili sa žiadne iné dôvody na zlučiteľnosť s vnútorným trhom.
(131)
Komisia uvádza, že Grécko súhlasilo s prijatím tohto rozhodnutia v anglickom jazyku,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Nevybratie dlhu voči ministerstvu financií a predloženie záručných listín namiesto zaplatenia dodatočnej dane vopred v roku 2010, ktoré Grécko realizovalo v prospech spoločnosti Larco, nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy.
Článok 2
Štátna pomoc vo výške 135 820 824,35 EUR poskytnutá spoločnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. formou štátnych záruk v rokoch 2008, 2010 a 2011 a účasti štátu na zvýšení kapitálu spoločnosti v roku 2009, ktorú Grécko v rozpore s článkom 108 ods. 3 zmluvy neoprávnene poskytlo, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 3
1. Grécko vymôže od príjemcu pomoc uvedenú v článku 2, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
2. Vymáhané sumy sa úročia od dátumu, keď ich príjemca dostal k dispozícii, až do ich skutočného vymoženia.
3. Úroky sa vypočítajú na základe zloženej úrokovej sadzby podľa kapitoly V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (33) v znení zmien.
4. Pokiaľ ide o opatrenie č. 3, Grécko poskytne presné dátumy poskytnutia svojho príspevku na zvýšenie akciového kapitálu v roku 2009.
5. Grécko s účinnosťou od dátumu prijatia tohto rozhodnutia zruší všetky neuhradené platby pomoci spomínané v článku 2.
Článok 4
1. Vymáhanie pomoci uvedenej v článku 2 je okamžité a účinné.
2. Grécko zaistí vykonanie tohto rozhodnutia do štyroch mesiacov od dátumu oznámenia rozhodnutia.
Článok 5
1. Grécko do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia predloží Komisii tieto informácie:
a)
celková suma (istina a úroky z vymáhania), ktorá sa má od príjemcu vymôcť;
b)
podrobný opis opatrení, ktoré už boli prijaté alebo sa plánujú prijať, na vykonanie tohto rozhodnutia;
c)
dokumenty dokazujúce, že príjemcovi bolo nariadené vrátenie pomoci.
2. Grécko bude informovať Komisiu o priebehu vnútroštátnych opatrení na vykonanie tohto rozhodnutia až do vrátenia pomoci uvedenej v článku 2. Grécko na požiadanie Komisie bezodkladne predloží informácie o opatreniach, ktoré sa už prijali alebo ktoré sa plánujú prijať, na vykonanie tohto rozhodnutia. Okrem toho poskytne podrobné informácie o sumách pomoci a úrokoch z vymáhania, ktoré už príjemca vrátil.
Článok 6
Toto rozhodnutie je určené Helénskej republike.
V Bruseli 27. marca 2014