РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/253 НА КОМИСИЯТА
от 16 февруари 2015 година
за определяне на правилата относно вземането на проби и докладването съгласно Директива 1999/32/ЕО на Съвета по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО (1), и по-специално член 6, параграф 1б и член 7, параграф 1а от нея,
като има предвид, че:
(1)
Икономически ефективното и съгласувано прилагане и привеждане в изпълнение на Директива 1999/32/ЕО има високо приоритетно значение за постигане на планираните в нея здравни и екологични ползи, произтичащи от намаление на емисиите на серен диоксид от корабоплаването, което би допринесло за равноправна конкуренция и за по-голяма устойчивост на морския транспорт.
(2)
С оглед реално да се прилагат членове 3а, 4а и 4б от Директива 1999/32/ЕО е необходимо държавите членки да осигурят извършването на достатъчно често и прецизно вземане на проби от корабните горива, които са в процес на доставяне до корабите или се използват на борда на корабите, включително и с инспекции на корабните дневници (log books) и разписките за доставено гориво (bunker delivery notes).
(3)
В член 6, параграф 1 от Директива 1999/32/ЕО се изисква от държавите членки да предприемат всички необходими мерки за проверка чрез вземане на проби на съдържанието на сяра в корабните горива, използвани за горене на борда на корабите в съответни морски зони и пристанища. В този контекст вземането на проби следва да се разбира в широкия смисъл на думата, като обхващащо всички методи за проверка на съответствието, посочени в член 6, параграф 1а, букви а), б) и в) от цитираната директива.
(4)
Вземането на веществени проби от корабни горива, използвани за удостоверяване на съответствието, следва да се извършва или чрез вземане и анализ на локална проба от горивоподаващата система на кораба, или чрез анализ на съответни съхранявани на борда пломбирани проби от бункерованото гориво.
(5)
Честотата на вземането на проби се определя въз основа на броя на отделните кораби, пристигащи в дадена държава членка, проверяването на корабната документация, използването на алтернативни техники за таргетиране с цел осигуряване на справедливо разпределяне на натоварването между държавите членки и на икономическа ефективност, както и въз основа на конкретни тревожни признаци (specific alerts) за отделни кораби.
(6)
Вземането на проби от корабни горива, които са в процес на доставяне до корабите, следва да е специално насочено към тези доставчици, за чиито корабни горива няколкократно е установено, че не са в съответствие със спецификацията, декларирана в разписката за доставено гориво, като се взема предвид и количеството корабни горива, търгувани от съответния доставчик.
(7)
С оглед Директива 1999/32/ЕО да се прилага по икономически ефективен начин, държавите членки следва да бъдат насърчени да спазват честотата на вземане на проби чрез избиране на кораби за проверка на съответствието въз основа на базиращи се на оценка на риска национални механизми за таргетиране или чрез използване на иновативни технологии за проверка на съответствието, както и да споделят събраната информация с други държави членки.
(8)
Като платформа за записване и обмен на информация за резултатите от отделните проверки на съответствието съгласно Директива 1999/32/ЕО ще служи специално предназначена за целта Информационна система на ЕС, която е разработена и се поддържа от Европейската агенция за морска безопасност, и която ще бъде на разположение на държавите членки от 1 януари 2015 г. Държавите членки следва да бъдат насърчени да използват системата, която може значително да допринесе за рационализиране и оптимизиране на оценката на съответствието с изискванията на горепосочената директива.
(9)
С оглед да не бъдат натоварвани с непропорционална административна тежест държавите членки, които нямат излаз на море, плаващите под техен флаг кораби или техните доставчици на корабни горива, някои разпоредби следва да не се прилагат за тези държави членки.
(10)
Във връзка с докладването следва да се има предвид най-доброто използване на всички разполагаеми и съответстващи на съвременното техническо равнище технологии, така че административната тежест да бъде сведена до възможния минимум, като в същото време се даде възможност за гъвкавост на тези държави членки, които биха предпочели да докладват по по-традиционен начин. Поради това държавите членки следва да имат възможност да използват Информационната система на ЕС при изпълнението на своите задължения за ежегодно докладване съгласно Директива 1999/32/ЕО.
(11)
Не по-рано от 1 януари 2016 г. и при условие че са налице общи споделени данни относно проверки на съответствието и проби във връзка с ограниченията за съдържанието на сяра, държавите членки могат да използват базиращия се на оценка на рисковете механизъм за таргетиране, включен в Информационната система на ЕС, с цел определяне на приоритетни обекти при проверяването на корабните горива по икономически ефективен начин.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 9, параграф 1 от Директива 1999/32/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
В настоящото решение са определени правилата относно вземането на проби и докладването съгласно Директива 1999/32/ЕО по отношение на съдържанието на сяра в корабните горива.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„работен резервоар“ („service tank“) означава резервоар, от който горивото се подава към машините и съоръженията с горивни процеси;
2)
„горивоподаваща система“ („fuel service system“) означава системата, която извършва разпределянето, филтрирането, пречистването и подаването на гориво от работните резервоари до машините и съоръженията с горивни процеси;
3)
„представител на кораба“ („ship's representative“) означава капитана на кораба или дежурния офицер, отговарящ за използваните корабни горива, за съответната документация и за съгласуване на алтернативно място на вземане на проба;
4)
„инспектор за сярата“ („sulphur inspector“) означава лице, надлежно оправомощено от компетентния орган на държава членка да проверява съответствието с изискванията съгласно Директива 1999/32/ЕО;
5)
„Информационна система на ЕС“ („Union information system“) означава система, използваща данните за влизанията в пристанища на отделни кораби, които се съдържат в мрежата SafeSeaNet - системата за управление на информация, създадена съгласно член 22а от Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) („SafeSeaNet“), с цел записване и обмен информация относно резултатите от отделни проверки на съответствието съгласно Директива 1999/32/ЕО, и която се поддържа от Европейската агенция за морска безопасност. Разработен е базиращ се на оценка на рисковете механизъм на ЕС за таргетиране въз основа на резултатите от отделни проверки на съответствието и съответните констатации съгласно Директива 1999/32/ЕО.
Член 3
Честота на вземането на проби от корабни горива, използвани на борда на корабите
1. Годишно държавите членки трябва да провеждат инспекции на корабните дневници и разписки за доставено гориво поне на 10 % от общия брой на отделните кораби, влизащи в пристанищата на съответните държави членки.
Общият брой на отделните кораби, влизащи в пристанищата на дадена държава членка, се определя като средна стойност на съответните бройки кораби през трите предходни години, отчетени в SafeSeaNet.
2. Считано от 1 януари 2016 г., трябва да се проверява също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива в следния процент от инспектираните кораби по параграф 1:
а)
40 % в държавите членки, които изцяло граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди (SECAs);
б)
30 % в държавите членки, които частично граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди;
в)
20 % в държавите членки, които не граничат със зони за контрол на емисиите на серни оксиди.
Считано от 1 януари 2020 г., в държавите членки, които не граничат със зони за контрол на серни оксиди, трябва да се проверява също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива в 30 % от инспектираните кораби по параграф 1.
Държавите членки могат да спазват определената в настоящия параграф честота на проверките като избират проверяваните кораби въз основа на национален базиращ се на оценка на риска механизъм за таргетиране, както и на конкретни тревожни признаци за отделни кораби, докладвани в Информационната система на ЕС.
3. Изчисленият съгласно параграф 2 брой на отделните кораби, които трябва да се проверяват също и чрез вземане на проби, анализ, или и чрез двете, може да бъде коригиран, но без да се намалява с повече от 50 %, било чрез:
а)
изваждане на броя на отделните кораби, за които се прави проверка за възможно несъответствие посредством използване на технологии за дистанционно мерене или на методи за анализ чрез бърза избирателна проверка (quick scan analysing methods);
б)
задаване на подходящ брой в случаите, при които проверките на документацията по параграф 1 се провеждат годишно на борда на поне 40 % от отделните кораби, влизащи в пристанищата на съответната държава членка.
Корекцията на броя на проверяваните кораби съгласно посоченото в букви а) и б) трябва да се докладва в Информационната система на ЕС.
4. Считано от 1 януари 2016 г., държавата членка може вместо да спазва посочената в параграфи 1, 2 и 3 честота, да прилага годишна честота на вземането на проби въз основа на базиращия се на оценка на риска механизъм на ЕС за таргетиране.
5. Настоящият член не се прилага за Чешката република, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия.
Член 4
Честота на вземането на проби от корабни горива, които са в процес на доставка към корабите
1. В съответствие с член 6, параграф 1а, буква б) от Директива 1999/32/ЕО и като се взема предвид количеството на доставяните корабни горива, държавите членки трябва да извършват вземане на проби и анализ на корабните горива, намиращи се в процес на доставка до корабите от тези регистрирани в съответната държава членка доставчици на корабни горива, за които е установено, че поне три пъти в дадена година са доставили гориво, несъответстващо на декларираната спецификация в разписката за доставено гориво, по данни съгласно Информационната система на ЕС или съгласно годишния доклад по член 7.
2. Настоящият член не се прилага за Чешката република, Люксембург, Унгария, Австрия и Словакия.
Член 5
Методи за вземане на проби за проверка на съдържанието на сяра в корабните горива, използвани на борда на корабите
1. В съответствие с член 3, в случаите при които се проверява съдържанието на сяра в използваните на борда корабни горива, държавите членки трябва да прилагат следния поетапен подход за вземане на проби и проверка на съответствието със стандартите за съдържанието на сяра:
а)
проверка на корабните дневници и на разписките за доставено гориво;
б)
както е уместно, един от следните начини за вземане на проба и анализ:
i)
анализ на съхраняваните на борда пломбирани проби от бункерованото гориво, придружаващи разписката за доставено гориво, които са взети в съответствие с Правило 18, алинеи 8.1 и 8.2 от Анекс VI към Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL);
ii)
вземане на борда на локална проба от корабните горива, предназначени за горене на борда, в съответствие с член 6, последвано от анализ.
2. При завършване на проверката за съдържанието на сяра и съответния анализ, инспекторът за сярата трябва да запише данните за конкретната инспекция на горивото и констатациите в съответствие с изисквания вид информация, съгласно посоченото в член 7, буква а).
Член 6
Вземане на локални проби на борда на корабите
1. Държавите членки трябва да вземат бордовата локална проба от корабно гориво посредством вземане на една или няколко локални проби от мястото, където е инсталиран кран за вземане на проби от горивото в горивоподаващата система, както е указано в схемата на тръбните инсталации или в устройствения план на кораба, и както е одобрено от флаговата администрация или от признатата организация, действаща от нейно име.
2. При отсъствие на място, описано в параграф 1, точката за вземане на проба трябва е от място, където е инсталиран кран за вземане на проби, и което трябва да отговаря на следните условия:
а)
да е достъпно по лесен и безопасен начин;
б)
да е съобразено с различните марки горива, използвани в машината/съоръжението с горивен процес;
в)
да е разположено по пътя на подаване на горивото от работния резервоар;
г)
да е толкова близо до машината/съоръжението с горивен процес, колкото това е възможно и безопасно, като се вземат предвид видовете горива, дебитът, температурата и налягането при избраната точка за вземане на проба;
д)
да е предложено от представителя на кораба и да е прието от инспектора за сярата.
3. Държавите членки могат да вземат локална проба от повече от едно място в горивоподаващата система с цел да определят дали няма взаимно замърсяване между отделните горива при отсъствие на напълно разделени горивоподващи системи, или в случай на схеми с няколко работни резервоара.
4. Държавите членки трябва да осигуряват събиране на локалната проба в такъв контейнер, от който да могат да се напълнят поне три бутилки за вземане на проби, които да са представителни за използваното корабно гориво.
5. Държавите членки трябва да предприемат мерки за осигуряване на следните действия:
а)
бутилките за вземане на проби да се пломбират от инспектора за сярата с уникален идентификационен знак, в присъствието на представителя на кораба;
б)
две бутилки за вземане на проби да се отнасят на брега за анализ;
в)
една бутилка за вземане на проби да остава при представителя на кораба за период от най-малко 12 месеца след датата на вземане на пробата.
Член 7
Информация, която трябва да се съдържа в годишния доклад
Годишният доклад, който се представя от държавите членки на Комисията относно съответствието със стандартите за съдържанието на сяра в корабните горива, трябва да съдържа поне следната информация:
а)
общия годишен брой и вида на несъответствията на измереното съдържание на сяра в проверените горива, включително размера на отделните несъответствия и средното съдържание на сяра, определено при вземането на проби и анализа;
б)
годишния общ брой на проверките на документи, включително на разписки за доставено гориво, мястото на бункероване на горивото, горивните дневници, корабните дневници, процедурите за преминаване към използване на друг вид гориво (fuel change-over procedures) и протоколите;
в)
твърдения за неразполагаемост на определени видове корабни горива съгласно посоченото в член 4а, параграф 5б от Директива 1999/32/ЕО, включително с данни за корабите, пристанището на бункероване и държавите членки, където е имало такава неразполагаемост, броят на такива твърдения, направени от същия кораб, и вида на неразполагаемото бункероване;
г)
информация за известията и протестните писма по отношение на съдържанието на сяра в горивата, подадени срещу доставчиците на корабни горива на тяхната територия;
д)
списък, съдържащ имената и адресите на всички доставчици на корабни горива в съответната държава членка;
е)
описание на използването на алтернативни методи за намаляване на емисиите, включително изпитания и непрекъснат мониторинг на емисиите, или използване на алтернативни горива и проверки на съответствието за непрекъснато постигане на намаление на емисиите на SOx, в съответствие с приложения I и II към Директива 1999/32/ЕО в корабите, плаващи под флага на съответната държава членка;
ж)
за съответните случаи, описание на националните базиращи се на оценка на риска механизми за таргетиране, включително на конкретни тревожни признаци, и използването и резултатите от дистанционно мерене и други налични технологии за определяне на отделни кораби за приоритетно проверяване на съответствието;
з)
общия брой и вид на инициираните процедури за нарушение, санкции, или и двете, и сумата на наложените от компетентния орган глоби както на операторите на кораби, така и на доставчици на корабни горива;
и)
следните данни за всеки отделен кораб, след като му е направена инспекция на корабните дневници и разписките за доставено гориво, или след вземането на проби, или след като са извършени и двете:
i)
данни за кораба, включително номер в Международната морска организация (IMO number), тип, възраст и тонаж на кораба;
ii)
отчети за вземането и анализа на проби, включително с данни за броя и вида на пробите, използваните методи за вземане на проби, и местата на вземане на проби за проверка на съответствието за типа кораб;
iii)
съответна информация за разписките за доставено гориво, мястото на бункероване на гориво, горивните дневници, корабните дневници, процедурите за преминаване към използване на друг вид гориво (fuel change-over procedures) и протоколите;
iv)
инициирани на национално ниво действия за правоприлагане и правни процедури, или санкции, или и двете, по отношение на този отделен кораб.
Член 8
Формат на доклада
1. Държавите членки могат да използват Информационната система на ЕС, в която да записват директно след съответната проверка всички конкретни данни и констатации от инспекцията, включително информация във връзка с вземането на проби.
2. Ако дадена държава членка използва Информационната система на ЕС за записване, обмен и споделяне на данни относно проверките на съответствието, тя може да използва годишната агрегирана компилация на данните за действията по правоприлагане, предоставяна от Информационната система на ЕС, за целите по изпълнение на своите задължения за докладване, посочени в член 7 от Директива 1999/32/ЕО.
3. Държавите членки, които не използват Информационната система на ЕС, трябва или да осигурят връзка между Информационната система на ЕС и своята национална система, която най-малкото да може да служи за попълване, в съответните случаи, на същите полета като тези в Информационната система на ЕС, или да докладват по електронен път по всички въпроси, посочени в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 16 февруари 2015 година.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2015/253
zo 16. februára 2015,
ktorým sa stanovujú pravidlá týkajúce sa odberu vzoriek a predkladania správ podľa smernice Rady 1999/32/ES, pokiaľ ide o obsah síry v lodných palivách
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Rady 1999/32/ES z 26. apríla 1999 o znížení obsahu síry v niektorých kvapalných palivách, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 93/12/EHS (1), a najmä na jej článok 6 ods. 1b a článok 7 ods. 1a,
keďže:
(1)
Ak sa majú dosiahnuť predpokladané prínosy smernice 1999/32/ES pre zdravie a životné prostredie vyplývajúce zo zníženia emisií oxidu siričitého z lodnej dopravy, podporiť spravodlivá hospodárska súťaž a posilniť udržateľnosť námornej dopravy, musí mať jej nákladovo efektívne a jednotné vykonávanie a presadzovanie vysokú prioritu.
(2)
Na účinné vykonávanie článkov 3a, 4a a 4b smernice 1999/32/ES je nevyhnutné, aby členské štáty zabezpečili dostatočne častý a presný odber vzoriek lodných palív dodávaných na lode alebo používaných na palube lodí vrátane kontrol lodných denníkov a dodacích listov pre nádrž lode.
(3)
V článku 6 ods. 1 smernice 1999/32/ES sa od členských štátov vyžaduje prijať všetky potrebné opatrenia na to, aby sa pomocou odberu vzoriek overil obsah síry v lodnom palive používanom na spaľovanie na palube plavidiel, kým sú v príslušných morských oblastiach a prístavoch. V tejto súvislosti by sa odber vzoriek mal vykladať extenzívne tak, aby zahŕňal všetky metódy overovania súladu uvedené v článku 6 ods. 1a písm. a), b) a c) uvedenej smernice.
(4)
Fyzický odber vzoriek lodného paliva na účely overenia súladu by sa mal vykonávať buď prostredníctvom získania a analýzy náhodnej vzorky paliva z lodného palivového systému, alebo prostredníctvom analýzy príslušných vzoriek paliva z nádrže zapečatených na palube.
(5)
Frekvencia odberu vzoriek by sa mala určiť na základe počtu jednotlivých lodí, ktoré zastavia v členskom štáte, overenia lodnej dokumentácie, používania alternatívnych technológií výberu, ktorými sa zaistí spravodlivé rozdelenie záťaže medzi členskými štátmi a nákladová efektívnosť, ako aj na základe konkrétnych upozornení na jednotlivé lode.
(6)
Odber vzoriek lodných palív počas ich dodávania na lode by mal byť zameraný na dodávateľov lodných palív, pri ktorých sa opakovane zistilo, že nedodržiavajú špecifikácie uvedené na dodacom liste pre nádrž lode, pričom by sa mal brať do úvahy objem lodných palív, ktoré dodávateľ predáva.
(7)
Aby sa smernica 1999/32/ES vykonávala nákladovo efektívnym spôsobom, členské štáty by sa mali nabádať k dodržiavaniu frekvencie odberu vzoriek prostredníctvom výberu lodí na overenie súladu paliva na základe vnútroštátnych mechanizmov výberu opierajúcich sa o posudzovanie rizík alebo využívania inovačných technológií overovania súladu a k zdieľaniu zhromaždených údajov s ostatnými členskými štátmi.
(8)
Osobitný informačný systém Únie vyvinutý a prevádzkovaný Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou, ktorý majú členské štáty k dispozícii od 1. januára 2015, má slúžiť ako platforma na zaznamenávanie a výmenu informácií o výsledkoch jednotlivých overení súladu podľa smernice 1999/32/ES. Členské štáty by sa mali podporovať v používaní systému, ktorý môže významne prispieť k racionalizácii a optimalizácii posudzovania zhody s požiadavkami uvedenej smernice.
(9)
Aby sa na členské štáty, ktoré nemajú pobrežné pásmo, na lode plaviace sa pod ich vlajkou alebo na ich dodávateľov lodných palív nekládlo neprimerané administratívne zaťaženie, niektoré ustanovenia by sa na tieto členské štáty nemali uplatňovať.
(10)
Pri predkladaní správ by sa malo zohľadniť čo najlepšie využitie všetkých dostupných a najmodernejších technológií tak, aby sa administratívne zaťaženie obmedzilo na minimum a aby sa ponechala flexibilita tým členským štátom, ktoré uprednostnia predkladanie správ tradičnejším spôsobom. Preto majú členské štáty možnosť využiť na splnenie príslušných povinností pri každoročnom podávaní správ podľa smernice 1999/32/ES informačný systém Únie.
(11)
Najskôr 1. januára 2016 a pod podmienkou dostupnosti spoločne zdieľaných údajov týkajúcich sa overovania súladu a odberu vzoriek, pokiaľ ide o obsah síry, môžu členské štáty na stanovovanie priorít pri overovaní lodného paliva nákladovo efektívnym spôsobom používať mechanizmus výberu opierajúci sa o posudzovanie rizík, ktorý je súčasťou informačného systému Únie.
(12)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného v súlade s článkom 9 ods. 1 smernice 1999/32/ES,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto rozhodnutím sa stanovujú pravidlá týkajúce sa metód a frekvencie odberu vzoriek, ako aj predkladania správ podľa smernice 1999/32/ES, pokiaľ ide o obsah síry v lodných palivách.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„prevádzková nádrž“ je nádrž, z ktorej je palivo privádzané do nadväzujúceho zariadenia na spaľovanie vykurovacieho oleja;
2.
„palivový systém“ je systém, ktorý podporuje rozvod, filtráciu, čistenie a dodávanie paliva z prevádzkových nádrží do zariadenia na spaľovanie vykurovacieho oleja;
3.
„zástupca plavidla“ je kapitán lode alebo veliaci dôstojník zodpovedný za používané lodné palivá, dokumentáciu a za odsúhlasenie alternatívneho miesta odberu vzoriek paliva;
4.
„kontrolór obsahu síry“ je osoba, ktorá má od príslušného orgánu členského štátu náležité úradné povolenie na overovanie súladu s ustanoveniami smernice 1999/32/ES;
5.
„informačný systém Únie“ je systém prevádzkovaný Európskou námornou bezpečnostnou agentúrou, ktorý používa údaje získané z prístavných záznamov jednotlivých lodí v rámci systému SafeSeaNet, teda systému riadenia informácií zriadeného podľa článku 22a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES (2) (ďalej len „SafeSeaNet“), na zaznamenávanie a výmenu informácií o výsledkoch jednotlivých overení súladu podľa smernice 1999/32/ES. Na základe týchto výsledkov jednotlivých overení súladu a súvisiacich zistení podľa smernice 1999/32/ES je vyvinutý mechanizmus výberu Únie opierajúci sa o posudzovanie rizík.
Článok 3
Frekvencia odberu vzoriek lodných palív používaných na palube lodí
1. Členské štáty vykonávajú kontroly lodných denníkov a dodacích listov pre nádrž lode na palube aspoň 10 % z celkového počtu jednotlivých lodí, ktoré v príslušnom členskom štáte zastavia za rok.
Celkový počet jednotlivých lodí, ktoré zastavia v členskom štáte, musí zodpovedať priemernému počtu lodí z predchádzajúcich troch rokov nahlásených prostredníctvom systému SafeSeaNet.
2. Od 1. januára 2016 sa obsah síry v lodnom palive používanom na palube lodí musí kontrolovať aj prostredníctvom odberu a/alebo analýzy vzoriek z lodí kontrolovaných podľa odseku 1, pričom sa kontrolujú tieto minimálne percentá lodí:
a)
40 % v členských štátoch, ktoré po celej dĺžke susedia s kontrolnými oblasťami emisií SOx (SECA);
b)
30 % v členských štátoch, ktoré čiastočne susedia so SECA;
c)
20 % v členských štátoch, ktoré nesusedia so SECA.
V členských štátoch, ktoré nesusedia so SECA, sa od 1. januára 2020 obsah síry v lodnom palive používanom na palube musí kontrolovať aj prostredníctvom odberu a/alebo analýzy vzoriek z 30 % lodí kontrolovaných podľa odseku 1.
Členské štáty môžu dodržať frekvencie uvedené v tomto odseku tak, že vyberú lode na základe vnútroštátnych mechanizmov výberu opierajúcich sa o posudzovanie rizík a na základe konkrétnych upozornení na jednotlivé lode nahlásených v informačnom systéme Únie.
3. Počet jednotlivých lodí vypočítaný podľa odseku 2, ktoré sa musia kontrolovať aj prostredníctvom odberu a/alebo analýzy vzoriek, sa nesmie znížiť o viac ako 50 %, môže sa však upraviť, buď
a)
odrátaním počtu jednotlivých lodí, pri ktorých je prípadný nesúlad overený pomocou technológií diaľkového snímania alebo analytických metód rýchleho snímania, alebo
b)
stanovením príslušného počtu, ak sa overovanie dokumentov podľa odseku 1 vykonáva na palube najmenej 40 % jednotlivých lodí, ktoré v príslušnom členskom štáte zastavia za rok.
Úprava uvedená v písmenách a) a b) sa nahlási do informačného systému Únie.
4. Od 1. januára 2016 môžu členské štáty namiesto dodržiavania ročnej frekvencie stanovenej v odsekoch 1, 2 a 3 uplatňovať ročnú frekvenciu odberu vzoriek na základe mechanizmu výberu Únie opierajúceho sa o posudzovanie rizík.
5. Tento článok sa nevzťahuje na Českú republiku, Luxembursko, Maďarsko, Rakúsko a Slovensko.
Článok 4
Frekvencia odberu vzoriek lodných palív počas ich dodávania na lode
1. V súlade s článkom 6 ods. 1a písm. b) smernice 1999/32/ES a s prihliadnutím na objem dodaných lodných palív členské štáty vykonávajú odber a analýzu vzoriek lodných palív počas ich dodávania na loď tými dodávateľmi lodných palív, ktorí sú registrovaní v danom členskom štáte a pri ktorých sa zistilo, že v ktoromkoľvek danom roku najmenej trikrát dodali palivo, ktoré na základe hlásení v informačnom systéme Únie alebo vo výročnej správe podľa článku 7 nezodpovedá špecifikáciám uvedeným na dodacom liste pre nádrž lode.
2. Tento článok sa nevzťahuje na Českú republiku, Luxembursko, Maďarsko, Rakúsko a Slovensko.
Článok 5
Metódy odberu vzoriek na overenie obsahu síry v lodnom palive používanom na palube lode
1. Ak sa obsah síry v lodných palivách používaných na palube overuje podľa článku 3, členské štáty uplatňujú pri odbere vzoriek a overovaní súladu s normami pre síru tento fázový prístup:
a)
kontrola lodných denníkov a dodacích listov pre nádrž lode;
b)
podľa potreby jeden alebo obidva tieto spôsoby odberu a analýzy vzoriek:
i)
analýza vzoriek paliva z nádrže zapečatených na palube lodí priložených k dodaciemu listu pre nádrž lode, ktoré boli odobraté v súlade s nariadením 18 ods. 8.1 a 8.2 prílohy VI k dohovoru MARPOL;
ii)
náhodný odber vzoriek lodných palív určených na spaľovanie na palube v súlade s článkom 6 vykonaný na palube aj s následnou analýzou.
2. Na záver overovania a analýzy obsahu síry kontrolór obsahu síry zaznamená podrobnosti o kontrole paliva a jej zistenia v súlade s požadovaným druhom údajov podľa článku 7 písm. a).
Článok 6
Náhodný odber vzoriek na palube
1. Členské štáty odoberajú na palube náhodné vzorky lodného paliva tak, že odoberú jednu alebo viaceré vzorky na mieste, na ktorom je namontovaný ventil na účely odberu vzoriek z palivového systému, ako sa uvádza v schéme palivových potrubných systémov alebo v generálnom pláne lode a podľa schválenia správnym orgánom vlajkového štátu alebo uznanou organizáciou konajúcou v jeho mene.
2. Ak sa miesto uvedené v odseku 1 na lodi nenachádza, je miestom odberu vzorky paliva miesto, na ktorom je namontovaný ventil na účely odberu vzoriek a ktoré spĺňa všetky tieto podmienky:
a)
je ľahko a bezpečne prístupné;
b)
vyhovuje rôznym druhom paliva, ktoré sa používajú v prvku na spaľovanie vykurovacieho oleja spaľovacieho zariadenia;
c)
je zaradené za vývodom používaného paliva z prevádzkovej nádrže;
d)
je tak blízko k prívodu paliva do prvku na spaľovanie vykurovacieho oleja spaľovacieho zariadenia, ako je prípustné a bezpečne možné, pričom sa zohľadňuje druh paliva, prietok, teplota a tlak za vybraným miestom odberu vzorky;
e)
je navrhnuté zástupcom plavidla a schválené kontrolórom obsahu síry.
3. V prípade, že na lodi nie sú úplne oddelené palivové systémy alebo ak sa používajú viaceré prevádzkové nádrže, členské štáty môžu náhodnú vzorku odobrať na viacerých miestach palivového systému, aby sa zistilo, či nedochádza k prípadnej krížovej kontaminácii paliva.
4. Členské štáty zabezpečia, aby sa náhodné vzorky zbierali do zásobníka na odber vzoriek, z ktorého možno naplniť aspoň tri vzorkovnice reprezentatívne pre používané lodné palivo.
5. Členské štáty prijmú opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby:
a)
vzorkovnice boli zapečatené kontrolórom obsahu síry pomocou jedinečného identifikátora umiestneného v prítomnosti zástupcu lode;
b)
sa dve vzorkovnice prepravili na pevninu na analýzu;
c)
si jednu vzorkovnicu ponechal zástupca plavidla počas obdobia najmenej 12 mesiacov odo dňa odberu.
Článok 7
Údaje zahrnuté vo výročnej správe
Výročné správy o súlade lodných palív s normami pre síru predkladané členskými štátmi Komisii musia zahŕňať aspoň tieto údaje:
a)
celkový počet a druh nedodržaní požiadaviek za rok, pokiaľ ide o nameraný obsah síry v overovanom palive vrátane rozsahu nesúladu jednotlivých obsahov síry a priemerného obsahu síry stanoveného na základe odberu a analýzy vzoriek;
b)
celkový počet overení dokumentov za rok vrátane dodacích listov pre nádrž lode, miesta tankovania paliva, olejových a lodných denníkov, postupov výmeny paliva a záznamov;
c)
sťažnosti na nedostupnosť lodného paliva, ako sa uvádza v článku 4a ods. 5b smernice 1999/32/ES, vrátane údajov o lodi, prístavu na tankovanie paliva a členských štátov, v ktorých sa nedostupnosť vyskytla, počtu sťažností podaných tou istou loďou a druhu nedostupného paliva;
d)
oznámenia a protestné listy proti dodávateľom lodných palív na ich území, pokiaľ ide o obsah síry v palivách;
e)
zoznam obsahujúci názvy a adresy všetkých dodávateľov lodných palív v príslušnom členskom štáte;
f)
opis použitia alternatívnych metód znižovania emisií vrátane skúšok a kontinuálneho monitorovania emisií alebo alternatívnych palív a kontrol dodržiavania nepretržitého dosahovania znižovania emisií SOx v súlade s prílohami I a II k smernici 1999/32/ES na lodiach, ktoré plávajú pod vlajkou daného členského štátu;
g)
prípadne opis vnútroštátnych mechanizmov výberu opierajúcich sa o posúdenie rizika vrátane konkrétnych upozornení a používania, ako aj výsledkov diaľkového snímania a iných dostupných technológií na určovanie priorít overovania súladu v prípade jednotlivých lodí;
h)
celkový počet a druh začatých konaní o porušení a/alebo sankcií, výška pokút, ktoré príslušný orgán uložil tak prevádzkovateľom lodí, ako aj dodávateľom lodných palív;
i)
v prípade každej jednotlivej lode na základe kontroly jej lodných denníkov a dodacích listov pre nádrž lode a/alebo odberu vzoriek:
i)
údaje o lodi vrátane čísla IMO, typu, veku lode a tonáže;
ii)
správy o odbere a analýze vzoriek vrátane počtu a druhu vzoriek, použitých metód a miest odberu vzoriek na overenie súladu typu lode;
iii)
relevantné údaje o dodacích listoch pre nádrž lode, mieste tankovania paliva, olejových a lodných denníkoch, postupoch výmeny paliva a záznamy;
iv)
opatrenia na presadzovanie práva a právne postupy začaté proti danej lodi na vnútroštátnej úrovni a/alebo sankcie proti nej.
Článok 8
Formát správy
1. Na zaznamenávanie všetkých relevantných podrobností a zistení kontrol paliva vrátane údajov týkajúcich sa odberu vzoriek do systému bezprostredne po overení môžu členské štáty využívať informačný systém Únie.
2. Na splnenie svojich povinností predkladať správy stanovených v článku 7 smernice 1999/32/ES môžu členské štáty, ktoré na zaznamenávanie, výmenu a zdieľanie údajov o overovaní súladu využívajú informačný systém Únie, používať ročnú súhrnnú zostavu opatrení v oblasti presadzovania právnych predpisov, ktorú poskytuje informačný systém Únie.
3. Členské štáty, ktoré informačný systém Únie nepoužívajú, musia buď umožniť prepojenie medzi informačným systémom Únie a svojím vnútroštátnym systémom, ktorý v prípade potreby dokáže zaznamenávať prinajmenšom rovnaké polia ako tie, ktoré zaznamenáva informačný systém Únie, alebo podávať správy o všetkých položkách uvedených v článku 7 elektronicky.
Článok 9
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 16. februára 2015