РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2014 година
относно прехвърлянето на предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия
(нотифицирано под номер С(2014) 2475)
(2014/224/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата и съвместното изпълнение на задълженията, произтичащи от нея (1), и по-специално член 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2006/944/ЕО на Комисията (2) се определят съответните нива на емисиите за Съюза и неговите държави членки за първия период на поети задължения по Протокола от Киото.
(2)
С Решение 2010/778/ЕС на Комисията (3) бе изменено Решение 2006/944/ЕО, като бяха определени съответните окончателни нива на емисиите, разпределени на Съюза и на всяка държава членка, и като бе предвидено окончателната аритметична разлика от 19 357 532 тона еквивалент на въглероден диоксид между количеството емисии на Съюза и сбора от количествата емисии на държавите членки да бъде издадена като предписани количествени единици от Съюза. Освен това, в посоченото решение бе предвидено прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Дания.
(3)
При приемането на Решение 2010/778/ЕС бе отбелязано, че прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици на Дания не засяга собствеността върху оставащия аритметичен излишък на Съюза.
(4)
През декември 2011 г. на състоялата се в Дърбан 17-а конференция на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата („РКООНИК“) бе прието Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото („Решение от Дърбан“). В посоченото решение бяха установени правила за отчитане на земеползването, промените в земеползването и горското стопанство („LULUCF“) за втория период на поети задължения по Протокола от Киото („Протокол от Киото“) към РКООНИК.
(5)
В Решението от Дърбан е налице значително отклонение от предходните правила за отчитане, договорени по Протокола от Киото за първия период на поети задължения. В решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото, приета от 11-а конференция на страните по РКООНИК в Монреал през декември 2005 г., се предвиждат ограничения, както е посочено в приложението към въпросното решение, за целите на ангажиментите на страните по първия период на поети задължения по Протокола от Киото. Освен това в Решение 16/CMP.1 се предвижда възможността страните да надвишат тези лимити чрез компенсиране на нетните емисии („дебити“) вследствие дейностите по залесяване, повторното залесяване и обезлесяването съгласно член 3, параграф 3 от Протокола от Киото, с нетни поглъщания („кредити“) вследствие дейностите по стопанисване на горите в съответствие с член 3, параграф 4 от Протокола от Киото. Това правило за отчитане обикновено се нарича правило на компенсирането. В Решението от Дърбан не се предвижда подобно правило на компенсиране за втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане в Решението от Дърбан предвиждат ограничения за използването на кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, с цел да се отчете ангажиментът за смекчаване на последиците във втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Съгласно това решение, дадена страна не може да използва повече кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, от еквивалента на 3,5 % от емисиите на тази страна, без LULUCF, в своята базова година или базов период за изпълнението на своя ангажимент за смекчаване на последиците.
(7)
Промените в правилата за отчитане по отношение на LULUCF, съгласно определеното в Решението от Дърбан, имат значително отражение върху начина, по който страните отчитат дейностите в областта на LULUCF през втория период на поети задължения. Поради географските различия в сектора на земеползването и голямото разнообразие в националните особености в тази връзка, отражението на промените се различава значително между отделните държави членки. Изключването на правилото за обезщетение от правилата за отчитане, изложени в Решението от Дърбан, се отразява на изпълнението на задълженията на страните за втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Това важи особено за гъсто залесените страни, като се има предвид, че условията в сектора на LULUCF се различават в отделните страни.
(8)
В заключенията си от 9 март 2012 г. Съветът призна отражението на промените в правилото за отчитане за компенсирането през втория период на ангажименти по Протокола от Киото, чрез признаване на „особеностите на гъсто залесените страни, особено по отношение на ограничените възможности за обхващане на емисиите от залесяване, възстановяване на горите и обезлесяване с нарастващи поглътители в резултат от стопанисването на горите“. В същото време Съветът призова Комисията „да проучи възможностите за намиране на задоволително решение, като същевременно се гарантира екологосъобразността“.
(9)
Специфичният случай на гъсто залесените страни бе също признат от Съвета през 2012 г. в рамките на процеса, довел до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (4), както разкрива позоваването на условията на околната среда в гъсто залесените страни, в преамбюла на посоченото решение.
(10)
Финландия многократно изрази своята загриженост по отношение на своите дебити от обезлесяване за сектора на LULUCF вследствие промяната в правилото за компенсиране с Решението от Дърбан. Финландия изглежда засегната по специфичен и особен начин от прилагането на Решението от Дърбан. По текущи оценки Финландия е единствената държава членка, чийто годишен лимит от 3,5 % би означавал, че тя не може да покрие своите дебити, вследствие дейностите по залесяване, повторно залесяване и обезлесяване с кредитите, вследствие дейностите по стопанисване на горите, при отчитането на ангажимента си през втория период на ангажименти по Протокола от Киото.
(11)
С оглед съобразяване със специалния случай на Финландия, Съюзът следва да прехвърли на Финландия общо количество, което не надвишава десет милиона предписани емисионни единици от аритметичния излишък, предвиден в Решение 2006/944/ЕО, изменено с Решение 2010/778/ЕС. Това общо количество следва да послужи единствено за еднократна компенсация на Финландия във връзка с въздействието, което оказва промяната в правилото за компенсиране, в рамките на необходимото, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(12)
Това прехвърляне следва да се извърши колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз (5), бъдат изпълнени или уредени.
(13)
При използването на тези предписани емисионни единици Финландия не трябва да надвишава кредитите вследствие дейностите по стопанисване на горите във Финландия, които са забранени за използване в съответствие с параграф 13 от приложението към Решението от Дърбан. Комисията е отчела надлежно поетите от Финландия ангажименти за анулиране на получените вследствие на това прехвърляне предписани емисионни единици, които не са изразходвани към края на втория период на поети задължения.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Максимум десет милиона (10 000 000) от предписаните емисионни единици, посочени в член 2 от Решение 2006/944/ЕО, се предоставят, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
Централният администратор на регистъра на Съюза ще прехвърли, колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, въпросното общо количество, което не може да надвишава десет милиона (10 000 000) предписани количествени единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия.
2. Прехвърлянето, посочено в параграф 1, се извършва, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз бъдат изпълнени или уредени.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2014 година.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 16. apríla 2014
o prevode jednotiek prideleného množstva zmluvnej strane Kjótskeho protokolu, ktorá je držiteľom účtu v registri Fínska
[oznámené pod číslo C(2014)2475]
(2014/224/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na rozhodnutie Rady 2002/358/ES z 25. apríla 2002, ktoré sa týka schválenia Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru Organizácie Spojených národov o klimatických zmenách a spoločnom plnení záväzkov z neho vyplývajúcich v mene Európskeho spoločenstva (1), a najmä na jeho článok 3,
keďže:
(1)
V rozhodnutí Komisie 2006/944/ES (2) sa stanovujú príslušné úrovne emisií pre Úniu a jej členské štáty na prvé záväzné obdobie v rámci Kjótskeho protokolu.
(2)
Rozhodnutím Komisie 2010/778/EÚ (3) sa mení rozhodnutie 2006/944/ES prostredníctvom stanovenia konečných úrovní emisií pridelených Únii a každému členskému štátu a prostredníctvom zavedenia ustanovenia, že konečný aritmetický rozdiel vo výške 19 357 532 ton ekvivalentu oxidu uhličitého medzi úrovňou emisií Únie a súčtom úrovní emisií členských štátov Únia vydá ako jednotky prideleného množstva. Navyše sa v uvedenom rozhodnutí stanovuje prevod piatich miliónov týchto jednotiek prideleného množstva z registra Únie zmluvnej strane Kjótskeho protokolu, ktorá je držiteľom účtu v registri Dánska.
(3)
V súvislosti s prijatím rozhodnutia 2010/778/EÚ sa uznalo, že prevodom piatich miliónov týchto jednotiek prideleného množstva Dánsku nie je dotknuté vlastníctvo zostávajúceho aritmetického prebytku Únie.
(4)
V decembri 2011 17. konferencia zmluvných strán Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (ďalej len „UNFCCC“) na zasadnutí v Durbane prijala rozhodnutie 2/CMP.7 konferencie strán slúžiacej ako stretnutie strán Kjótskeho protokolu (ďalej len „rozhodnutie z Durbanu“). V uvedenom rozhodnutí sa stanovujú účtovné pravidlá v sektore využívania pôdy, zmien vo využívaní pôdy a lesnom hospodárstve (ďalej len „LULUCF“) na druhé záväzné obdobie v rámci Kjótskeho protokolu k UNFCCC (ďalej len „Kjótsky protokol“).
(5)
Rozhodnutie z Durbanu sa výrazne odchyľuje od predchádzajúcich pravidiel účtovania dohodnutých v rámci Kjótskeho protokolu na prvé záväzné obdobie. V rozhodnutí 16/CMP.1 konferencie strán slúžiacej ako stretnutie strán Kjótskeho protokolu prijatom 11. konferenciou strán UNFCCC na zasadnutí v Montreale v decembri 2005 sa stanovujú limity uvedené v prílohe k predmetnému rozhodnutiu na účely záväzkov strán v prvom záväznom období Kjótskeho protokolu. Navyše sa v rozhodnutí 16/CMP.1 stanovuje pre strany možnosť tieto limity presiahnuť prostredníctvom kompenzácie emisií v čistom („debet“) pochádzajúcich z činností v rámci zalesňovania, obnovy lesa a odlesňovania podľa článku 3 ods. 3 Kjótskeho protokolu čistou absorpciou („kredit“) ako výsledkom činností v rámci obhospodarovania lesov podľa článku 3 ods. 4 Kjótskeho protokolu. Uvedené účtovné pravidlo sa bežne označuje ako kompenzačné pravidlo. V rozhodnutí z Durbanu sa žiadne takéto kompenzačné pravidlo na druhé záväzné obdobie v rámci Kjótskeho protokolu nestanovuje.
(6)
V účtovných pravidlách v rozhodnutí z Durbanu sa stanovuje limit používania kreditov vyplývajúcich z činností v rámci obhospodarovania lesov s cieľom v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu účtovať záväzky týkajúce sa zmierňovania zmeny klímy. Podľa uvedeného rozhodnutia zmluvná strana nemôže vo svojom základnom roku alebo období na splnenie svojho záväzku týkajúceho sa zmierňovania zmeny klímy použiť viac kreditov vyplývajúcich z činností v rámci obhospodarovania lesov, než je ekvivalent 3,5 % emisií danej strany, vynímajúc LULUCF.
(7)
Zmeny účtovného systému LULUCF v rozhodnutí z Durbanu majú výrazný vplyv na spôsob, akým zmluvné strany účtujú činnosti LULUCF v druhom záväznom období. Miera tohto vplyvu je v každom členskom štáte výrazne odlišná pre geografické rozdiely v sektore využívania pôdy a veľkú rozmanitosť okolností na vnútroštátnej úrovni z tohto hľadiska. Vyňatie kompenzačného pravidla z účtovných pravidiel podľa rozhodnutia z Durbanu má vplyv na plnenie záväzkov zmluvných strán v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu. Platí to predovšetkým pre husto zalesnené krajiny, vzhľadom na skutočnosť, že podmienky v sektore LULUCF sú v každej krajine odlišné.
(8)
Rada vo svojich záveroch z 9. marca 2012 uznáva vplyv zmien kompenzačného účtovného pravidla v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu vo formulácii: „uznáva osobitosti husto zalesnených krajín, a to najmä pokiaľ ide o obmedzené možnosti pokryť emisie zo zalesňovania, opätovného zalesňovania a odlesňovania narastajúcimi záchytmi v oblasti lesného hospodárstva“. Zároveň vyzvala Komisiu, „aby preskúmala možnosti s cieľom nájsť uspokojivé riešenie, pri ktorom by sa zabezpečila environmentálna integrita“.
(9)
Takisto uznala osobitnú situáciu husto zalesnených krajín v roku 2012 v procese, ktorého výsledkom bolo prijatie rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady 529/2013/EÚ z 21. mája 2013 o pravidlách započítavania na emisie a záchyty skleníkových plynov vyplývajúce z činností súvisiacich s využívaním pôdy, so zmenami vo využívaní pôdy a s lesným hospodárstvom a na informácie týkajúce sa opatrení súvisiacich s týmito činnosťami (4), a to v zmienke o environmentálnych podmienkach husto zalesnených krajín v odôvodneniach uvedeného rozhodnutia.
(10)
Fínsko opakovane vyjadrilo obavy v súvislosti so svojimi debetmi z odlesňovania v sektore LULUCF v dôsledku zmeny kompenzačného pravidla v rozhodnutí z Durbanu. Podľa všetkého má v jeho prípade uplatňovanie rozhodnutia z Durbanu osobitné a jedinečné účinky. Z aktuálnych posúdení vyplýva, že Fínsko je jediným členským štátom, pre ktorý by ročný limit vo výške 3,5 % znamenal, že by nemohlo pokryť svoje debety vyplývajúce z činností v rámci zalesňovania, obnovy lesa a odlesňovania kreditmi vyplývajúcimi z činností v rámci obhospodarovania lesov pri účtovaní svojho záväzku v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu.
(11)
Únia by s cieľom zohľadniť osobitnú a jedinečnú situáciu Fínska mala Fínsku previesť celkové množstvo, ktoré by nemalo presiahnuť desať miliónov jednotiek prideleného množstva z aritmetického prebytku stanoveného v rozhodnutí 2006/944/ES zmenenom rozhodnutím 2010/788/EÚ. Toto celkové množstvo by malo slúžiť jedine na účel jednorazovej kompenzácie Fínsku za vplyv, ktorý má v jeho prípade zmena kompenzačného pravidla v rozsahu potrebnom na umožnenie plnenia jeho záväzkov v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu.
(12)
Predmetný prevod by sa mal vykonať čo najskôr a pred koncom lehoty na nápravu (true-up period) za prvé záväzné obdobie Kjótskeho protokolu s výhradou dostupnosti jednotiek prideleného množstva v registri Únie a keď sa urovná alebo vyrieši záväzok v súvislosti s Chorvátskom, ako sa stanovuje v Protokole o určitých dojednaniach týkajúcich sa prípadného jednorazového prevodu jednotiek prideleného množstva podľa Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru Organizácie spojených národov o zmene klímy na Chorvátsku republiku a súvisiacej kompenzácie (5) v rámci zmluvy o pristúpení Chorvátskej republiky.
(13)
Fínsko musí využívať tieto jednotky prideleného množstva tak, aby nepresiahlo kredity vyplývajúce z činností v rámci obhospodarovania lesov vo Fínsku, ktoré podľa odseku 13 prílohy k rozhodnutiu z Durbanu nemožno použiť. Komisia náležitým spôsobom zohľadnila záväzok Fínska zrušiť všetky jednotky prideleného množstva zostávajúce z tohto prevodu na konci druhého záväzného obdobia.
(14)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Výboru pre zmenu klímy,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Maximálne desať miliónov (10 000 000) jednotiek prideleného množstva uvedeného v článku 2 rozhodnutia 2006/944/ES sa poskytuje na účel umožniť Fínsku plniť jeho záväzky v druhom záväznom období Kjótskeho protokolu.
Centrálny správca registra Únie prevedie čo najskôr a pred koncom lehoty na nápravu za prvé záväzné obdobie Kjótskeho protokolu celkové množstvo, ktoré nepresiahne desať miliónov (10 000 000) týchto jednotiek prideleného množstva zmluvnej strane Kjótskeho protokolu, ktorá je držiteľom účtu v registri Fínska.
2. Prevod uvedený v odseku 1 sa vykoná za predpokladu dostupnosti jednotiek prideleného množstva v registri Únie a keď sa urovná alebo vyrieši záväzok v súvislosti s Chorvátskom, ako sa stanovuje v Protokole o určitých dojednaniach týkajúcich sa prípadného jednorazového prevodu jednotiek prideleného množstva podľa Kjótskeho protokolu k Rámcovému dohovoru Organizácie spojených národov o zmene klímy na Chorvátsku republiku a súvisiacej kompenzácie v rámci zmluvy o pristúpení Chorvátskej republiky.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 16. apríla 2014