РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 376/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) № 1321/2007 и (ЕО) № 1330/2007 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В областта на гражданското въздухоплаване в Съюза следва да се осигури високo общo ниво на безопасност и следва да се полагат всички усилия за намаляване на броя на произшествията и инцидентите с цел да се гарантира общественото доверие във въздушния транспорт.
(2)
През последното десетилетие остава сравнително постоянен процентът на произшествията в гражданското въздухоплаване, при които има смъртни случаи. Независимо от това броят на произшествията би могъл да се увеличи през следващите десетилетия в резултат на прогнозираното увеличение на въздушното движение, както и на нарастващата техническа усложненост на въздухоплавателните средства.
(3)
Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) цели предотвратяването на произшествия чрез улесняване на бързото провеждане на ефективни и качествени разследвания във връзка с безопасността. Настоящият регламент не следва да води до намеса в процедурите по разследване на произшествия и инциденти, ръководени от националните органи за разследване във връзка с безопасността по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010. При произшествие или сериозен инцидент за уведомяването за събитието също се прилага Регламент (ЕС) № 996/2010.
(4)
В действащите законодателни актове на Съюза, по-специално в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) и регламентите за неговото прилагане, по отношение на определени организации са наложени задължения за създаване на системи за докладване на събития в контекста на техните системи за управление на безопасността. Спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане не освобождава организациите от спазването на настоящия регламент. По същия начин спазването на настоящия регламент не освобождава организациите от спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане. Това обаче не следва да води до създаването на две успоредни системи за докладване, а Регламент (ЕО) № 216/2008, регламентите за неговото прилагане и настоящият регламент следва да се разглеждат като допълващи се.
(5)
Опитът показва, че настъпването на произшествие често се предшества от свързани с безопасността инциденти и пропуски, показващи наличието на рискове за безопасността. Ето защо информацията относно безопасността е важен ресурс за откриване на действителни или потенциални рискове за безопасността. Същевременно, въпреки че способността да се извличат поуки от произшествия е от решаващо значение, бе установено, че системите с чисто последващо действие имат ограничени ползи по отношение на внасянето на подобрения. Ето защо системите с чисто последващо действие следва да бъдат допълнени със системи с активни мерки, използващи други видове информация относно безопасността, за да се внесат реални подобрения в авиационната безопасност. Съюзът, неговите държави членки, Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) и организациите следва да продължат да допринасят за повишаването на авиационната безопасност чрез въвеждането на по-активни и основани на доказателства системи за безопасност, които са насочени към предотвратяване на произшествия въз основа на анализ на цялата налична информация относно безопасността, включително на информацията за събития в гражданското въздухоплаване.
(6)
За целите на повишаването на авиационната безопасност приложимата информация относно безопасността на гражданското въздухоплаване следва да се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира и въз основа на събраната информация да се предприемат подходящи действия по отношение на безопасността. Този подход, основан на доказателства и активни мерки, следва да бъде прилаган от съответните органи за авиационна безопасност на държавите членки, от организациите в рамките на тяхната система за управление на безопасността и от Агенцията.
(7)
Наложените на организациите задължения по отношение на докладването на събития следва да са пропорционални на големината на съответната организация и обхвата на дейността ѝ. Следва да е възможно, по-специално при по-малките организации, да се вземе решение за обединяване или сливане на длъжности, свързани с обработването на събитията, в рамките на организацията, за съвместно изпълнение на задачите, свързани с докладването на събития, с други организации от същия вид или за възлагане на събирането, оценяването, обработването, анализирането и съхраняването на сведения за събития на специализирани образувания, одобрени от компетентните органи на държавите членки. Тези образувания следва да спазват принципите за защита и поверителност, установени с настоящия регламент. Възлагащата организация следва да запази подходящ контрол на задачите, възложени на външни изпълнители, и следва да носи крайната отговорност за прилагането на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
(8)
Следва да се гарантира, че действащият на предна линия авиационен персонал систематично докладва събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност. Системите за доброволно докладване следва да допълват системите за задължително докладване, като и двете следва да позволяват на физически лица да докладват сведения за събития, свързани с авиационната безопасност. Следва да бъдат създадени системи за задължително и доброволно докладване в рамките на организациите, Агенцията и компетентните органи на държавите членки. Събраната информация следва да се предава на органа, компетентен за извършването на подходящо наблюдение, с цел да се повиши авиационната безопасност. Организациите следва да анализират събитията, които биха могли да окажат въздействие върху безопасността, с цел набелязване на опасностите за безопасността и с цел предприемането на евентуални коригиращи или превантивни действия. Организациите следва да изпратят предварителните резултати от своите анализи на компетентния орган на своите държави членки или на Агенцията, като следва също така да им изпратят и окончателните резултати, ако те водят до откриването на действителен или потенциален риск, свързан с авиационната безопасност. Компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да създадат подобна процедура във връзка със събитията, за които са били непосредствено уведомени, и следва да наблюдават по подходящ начин оценката и евентуално предприетите коригиращи или превантивни действия на организацията.
(9)
Представителите на различни категории персонал, работещ или ангажиран по друг начин в гражданското въздухоплаване, стават свидетели на събития, които са от значение за предотвратяването на произшествия. Поради това те следва да разполагат със средства, които им позволяват да докладват за такива събития, и следва да се осигури тяхната защита. За да бъдат служителите насърчени да докладват за събития и да им се позволи по-добре да оценят положителното въздействие на докладването на събитията за авиационната безопасност, те следва да бъдат редовно уведомявани за предприетите действия в рамките на системите за докладване на събития.
(10)
Опасностите и рисковете, свързани с въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга, са много различни от свързаните с други типове въздухоплавателни средства. По тази причина, въпреки че целият въздухоплавателен сектор следва да бъде включен в обхвата на настоящия регламент, наложените с него задължения следва да бъдат пропорционални на областта на дейност и на сложността на различните типове въздухоплавателни средства. Ето защо за събраната информация за събития с участието на въздухоплавателни средства, различни от тези със сложна моторна тяга, следва да се прилагат опростени задължения за докладване, които са по-добре пригодени към този сектор на въздухоплаването.
(11)
В допълнение към системите, изисквани съгласно настоящия регламент, следва да се насърчава разработването на други средства за събиране на информация относно безопасността с цел да се събере допълнителна информация, допринасяща за повишаването на авиационната безопасност. Когато организациите имат съществуващи добре работещи системи за събиране на информация относно безопасността, те следва да могат да продължат да използват тези системи успоредно със системите, които следва да се създадат за целите на настоящия регламент.
(12)
Органите за разследване във връзка с безопасността и образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, следва да имат пълен достъп до сведенията за събития, които са събрани от техните държави членки, и до докладите за събития, съхранявани от техните държави членки, за да решат кои инциденти налагат разследване във връзка с безопасността, както и за да установят в кои случаи могат да се извлекат поуки за авиационната безопасност и за да изпълняват своите задължения по надзора.
(13)
Наличието на пълни и качествени данни е от решаващо значение, тъй като анализът и тенденциите, основани на неточни данни, могат да покажат подвеждащи резултати и да доведат до насочване на усилията към неподходящи действия. Освен това неточните данни могат да доведат до загуба на доверие в информацията, получена от схемите за докладване на събития. За да се гарантира качеството на докладите за събития и за да се улесни изготвянето на пълни доклади за събития, те следва да съдържат определена минимална информация, която може да се различава в зависимост от категорията на събитието. Освен това следва да се въведат процедури за проверка на качеството на информацията и за избягване на липсата на съгласуваност между доклада за събитие и първоначално събраните сведения за това събитие. С подкрепата на Комисията следва да се разработят също така подходящи указания, по-специално за да се гарантира качеството и да се улесни събирането на пълни данни, както и тяхното еднакво и съгласувано въвеждане в базите данни. Наред с това за предоставянето на необходимата подкрепа следва да се организират работни форуми, по-специално от страна на Комисията.
(14)
Комисията следва да разработи общоевропейска схема за класификация на риска, за да се осигури набелязването на всички незабавни действия, необходими в случай на отделни събития с висок риск за безопасността. Тази схема следва също така да позволява набелязването на ключовите рискови области въз основа на представена обобщена информация. Тази схема следва да подпомага съответните образувания при оценката им на събитията и при определянето на областите, в които е най-целесъобразно да съсредоточат своите усилия. Наличието на общоевропейска схема за класификация на риска следва да улесни прилагането на интегриран и хармонизиран подход към управлението на риска в цялата европейска система на въздухоплаване, като по този начин позволи на организациите, държавите членки, Комисията и Агенцията да съгласуват усилията си за повишаване на безопасността.
(15)
Общоевропейската схема за класификация на риска следва също така както да позволява набелязването на ключовите рискови области в рамките на Съюза въз основа на представена обобщена информация на европейско равнище, така и да подпомага дейността, провеждана в рамките на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност. Следва да бъде предоставена подходяща подкрепа от Комисията, за да се осигури наличието на еднаква и съгласувана класификация на риска във всички държави членки.
(16)
За да се улесни обменът на информация, докладите за събития следва да се съхраняват в бази данни, които са съвместими с Европейския координационен център за докладване на инциденти с въздухоплавателни средства (Eccairs) (софтуер, използван от всички държави членки и от Европейския централен регистър за съхраняване на доклади за събития) и с таксономията ADREP (таксономия на ИКАО, която също се използва в софтуера Eccairs). Агенцията и Комисията следва да предоставят техническа подкрепа по отношение на оперативната съвместимост на системите.
(17)
Организациите следва да съхраняват в една или повече бази данни докладите за събития, извлечени от сведенията за събитията, събрани чрез системите за задължително и, когато е приложимо, за доброволно докладване. Следва да е възможно сложността на базата данни да е пропорционална на големината на съответната организация и/или на нейната значимост по отношение на целите на настоящия регламент и следва да се състои най-малко от файл с данни, съдържащ общи задължителни полета и, когато е приложимо, специални задължителни полета.
(18)
Събитията с участието на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка или експлоатирано от организация, установена в държава членка, следва да се докладват дори когато са настъпили извън територията на тази държава членка.
(19)
Информацията за събитията следва да бъде обменяна в рамките на Съюза с цел да се повиши разкриването на действителни или потенциални опасности. Обменът на информация следва също така да осигури на държавите членки достъп до цялата информация за събитията, настъпващи на тяхната територия или в тяхното въздушно пространство, но докладвани на друга държава членка. Това следва също така да осигури на Агенцията възможност да получава точна информация за събитията и достъп до всички доклади за събития, събрани в Съюза, с цел при необходимост предприемането на коригиращи мерки за противодействие на набелязан риск в рамките на Съюза. Този обмен на информация следва да даде възможност на компетентните органи на държавите членки да получават точна информация за събития в тяхното въздушно пространство и при необходимост да предприемат коригиращи мерки за противодействие на риск, открит на тяхната територия.
(20)
Обменът на информация относно събития следва да има за цел предотвратяването на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Той не следва да бъде използван за търсенето на вина или отговорност, нито за установяването на стандарти за ефективност по отношение на безопасността.
(21)
Най-ефективният начин да се гарантира обменът на голямо количество информация относно безопасността между всички държави членки, Комисията и Агенцията е чрез Европейския централен регистър, при условие че държавите членки, Комисията и Агенцията имат пълен достъп до него.
(22)
Цялата свързана с безопасността информация, която е получена от доклади за събития, събрани в рамките на Съюза, следва да бъде своевременно изпращана в Европейския централен регистър. Това следва да включва събирането както на информация за инциденти, така и на информация за произшествия и сериозни инциденти, разследвани съгласно Регламент (ЕС) № 996/2010.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на информацията относно събития, съхранявана в базите данни на организациите, държавите членки и Агенцията.
(24)
Цялата свързана с безопасността информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, следва да бъде на разположение на образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, включително Агенцията, както и на органите, отговорни за разследването на произшествия и инциденти в рамките на Съюза.
(25)
Заинтересованите страни следва да могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, при зачитане на правилата относно поверителността на тази информация и на анонимността на засегнатите лица.
(26)
Всяко национално звено за контакт следва да обработва искания от заинтересованите страни, установени на територията на дадена държава членка, тъй като звената за контакт познават най-добре тези заинтересовани страни. Комисията следва да обработва исканията от заинтересованите страни от трети държави или от международни организации.
(27)
Информацията, която се съдържа в докладите за събития, следва да бъде анализирана, а рисковете за безопасността - набелязани. Следва своевременно да бъдат определени и изпълнени подходящи последващи действия за повишаване на авиационната безопасност. Информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде разпространявана в рамките на организациите, компетентните органи на държавите членки и Агенцията, тъй като предоставянето на последваща информация за докладваните събития насърчава физическите лица да докладват за събития. Когато е приложимо и възможно, информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде предоставяна и на физическите лица, които пряко са докладвали събития на компетентните органи на държавите членки или на Агенцията. Тази обратна връзка следва да съответства на правилата за поверителност и защита на докладващия и на лицата, посочени в доклади за събития съгласно настоящия регламент.
(28)
Настоящият регламент следва да е от полза на държавите членки, Агенцията и организациите при управлението на рисковете за авиационната безопасност. Системите за управление на безопасността на организациите се допълват от системите за управление на безопасността на държавите членки и Агенцията. Докато организациите управляват рискове за безопасността, свързани с техните конкретни дейности, компетентните органи на държавите членки и Агенцията управляват рискове за безопасността съответно на системите на въздухоплаване на държавите членки и на Съюза като цяло, като се занимават с общи рискове за авиационната безопасност в съответната държава членка или на равнището на Съюза. Отговорностите на Агенцията и на компетентните органи на държавите членки не следва да освобождават организациите от техните преки отговорности за управлението на безопасността, свързана с продуктите и услугите, които те предоставят. За тази цел организациите следва да събират и анализират информация за събитията, за да могат да набележат и смекчат опасностите, свързани с тяхната дейност.Те следва и да оценяват свързаните рискове за безопасността и да отделят ресурси, чрез които да се предприемат незабавни и подходящи мерки за смекчаване на рисковете за безопасността. Целият процес следва да бъде наблюдаван от съответния компетентен орган, който, когато е необходимо, следва да изисква предприемането на допълнителни действия, за да гарантира, че пропуските в безопасността са отстранени по подходящ начин. От друга страна, компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да допълват системите за управление на безопасността на организациите на равнището на държавите членки и съответно на европейско равнище.
(29)
При определяне на действията, които да бъдат включени в държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност, държавите членки следва да използват информацията, получена от събраните доклади за събития и техния анализ, за да гарантират, че тези действия са основани на доказателства. Държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност се допълват на европейско равнище от Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(30)
Тъй като целта за повишаване на авиационната безопасност не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, доколкото системите за докладване, които те използват поотделно, са по-малко ефективни от координирана мрежа с обмен на информация, позволяваща набелязване на възможни проблеми за безопасността и на ключови рискови области на равнището на Съюза, анализът на национално равнище следва да бъде допълнен от анализ и последващи действия на равнището на Съюза с цел да се гарантира по-успешно предотвратяване на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Тази задача на равнището на Съюза следва да бъде изпълнявана от мрежа от анализатори на авиационната безопасност, координирано с Агенцията и Комисията. Тази мрежа следва да може да реши с консенсус да покани на заседанията си наблюдатели, включително служители или представители на сектора.
(31)
Работата на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, целяща определянето на основаните на доказателства действия, които трябва да бъдат предприети на равнището на Съюза, следва да бъде от полза по-специално за Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(32)
На населението следва да се предоставя обобщена информация относно нивото на авиационна безопасност в държавите членки и в Съюза. Тази информация следва да обхваща по-специално тенденциите и анализа, произтичащи от прилагането на настоящия регламент от страна на държавите членки, както и обобщена информация за съдържанието на Европейския централен регистър и може да се предоставя чрез публикуването на показатели за ефективност по отношение на безопасността (ПЕБ).
(33)
Системата за безопасност на гражданското въздухоплаване се основава на последваща информация и изводи, формулирани в резултат на произшествия и инциденти. Докладването на събития и използването на свързана със събитията информация за повишаване на безопасността зависи от връзката на доверие между докладващия и образуванието, отговорно за събирането и оценяването на информацията. Това налага стриктното прилагане на правилата за поверителност. Целта на защитата на информацията относно безопасността срещу неподходящо използване и за ограничаване на достъпа до Европейския централен регистър само за заинтересованите страни, участващи в повишаването на безопасността на гражданското въздухоплаване, е да се осигури непрекъснато наличие на информация относно безопасността, което от своя страна позволява предприемането на подходящи и своевременни превантивни действия и повишаването на авиационната безопасност. Във връзка с това чувствителната информация относно безопасността следва да бъде защитена по подходящ начин и събирането ѝ следва да бъде осигурено чрез гарантирането на нейната поверителност, защитата на източниците и доверието на персонала, работещ в гражданското въздухоплаване, в системите за докладване на събития. Следва да се въведат подходящи мерки, за да се гарантира запазването на поверителността на информацията, събирана чрез схеми за докладване на събития, както и ограничаването на достъпа до Европейския централен регистър. Националните правила относно свободата на информацията следва да бъдат съобразени с необходимата поверителност на тази информация. Събраната информация следва да бъде защитена по подходящ начин от неразрешено използване или разкриване. Тя следва да се използва само за целите на поддържане или повишаване на авиационната безопасност и не следва да се използва за търсене на вина или отговорност.
(34)
За да се осигури доверието на служителите и договорно наетия персонал в системата за докладване на събития на дадена организация, информацията, съдържаща се в докладите за събития, следва да бъде защитена по подходящ начин и да не се използва за други цели освен за поддържането или повишаването на авиационната безопасност. Вътрешните правила на „културата на справедливост“, приети от организациите съгласно настоящия регламент, следва по-специално да допринасят за постигането на тази цел. Освен това ефикасен начин за постигането на тази цел може да бъде ограничаването на предаването на лични данни или информация, позволяваща да бъде идентифициран докладващият или други посочени в доклади за събития лица, чрез ясно разделяне на отделите, които се занимават с докладите за събития, от останалите структури на организацията.
(35)
Следва да се осигури подходяща защита за докладващия или лице, посочено в доклади за събития. Във връзка с това в докладите за събития следва да се заличат личните данни, а данните за докладващия и лицата, посочени в доклади за събития, следва да не се въвеждат в базите данни.
(36)
Освен това системата на гражданското въздухоплаване следва да насърчава „култура на безопасност“, която улеснява спонтанното докладване на събития и така спомага за утвърждаването на принципа на „културата на справедливост“. „Културата на справедливост“ е основен елемент на по-широкото понятие „култура на безопасност“, която е основата на надеждна система за управление на безопасността. Наличието на среда, съобразена с принципите на „културата на справедливост“, не следва да бъде пречка за предприемането на действия, необходими за поддържането или повишаването на нивото на авиационната безопасност.
(37)
„Културата на справедливост“ следва да насърчава физическите лица да докладват свързана с безопасността информация. Тя обаче не следва да ги освобождава от обичайните им отговорности. Във връзка с това служителите и договорно наетият персонал не следва да търпят неблагоприятни последици в резултат на предоставената съгласно настоящия регламент информация, освен в случай на умишлено нарушение или когато е налице явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в дадените обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
(38)
За да се насърчи докладването на събития, следва да е целесъобразно да се защитават не само докладващите, но и лицата, посочени в съответните доклади за събития. Тази защита обаче не следва да освобождава тези лица от задълженията им за докладване съгласно настоящия регламент. По-специално когато дадено лице е посочено в доклад за събитие и същевременно е задължено да докладва за същото събитие и умишлено наруши задължението си за докладване, то следва да загуби правото си на защита и да подлежи на санкции съгласно настоящия регламент.
(39)
Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, е важно ясно да се определи границата на защитата на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, от неблагоприятни за тях последици или от наказателно преследване.
(40)
С цел да се повиши доверието на лицата в системата обработката на докладите за събития следва да се организира по начин, който осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и другите лица, посочени в доклади за събития, с оглед да бъде насърчена „културата на справедливост“. Целта е, когато това е възможно, да се позволи създаването на независима система за обработка на събития.
(41)
Служителите на организациите, на компетентните органи на държавите членки и на Агенцията, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, играят съществена роля за откриването на рисковете и пропуските в безопасността. Опитът показва, че когато събитията се анализират от дистанцията на времето, предвид предишно произшествие, анализът води до откриването на рискове и пропуски, които иначе не биха били открити. Следователно е възможно лицата, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, да се страхуват от възможните последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, държавите членки не следва да образуват производство срещу лица, които в рамките на компетентните органи на държавите членки участват в оценката, обработката или анализа на събития, по отношение на решения, взети в рамките на техните задължения, които впоследствие, от дистанцията на времето, се оказват погрешни или неефективни, но към момента на приемането им и предвид наличната към този момент информация са били пропорционални и целесъобразни.
(42)
Служителите и договорно наетият персонал следва да имат възможността да докладват за нарушения на принципите, определящи границите на тяхната защита съгласно настоящия регламент, и не следва да подлежат на санкции за тези си действия. Държавите членки следва да определят последиците за лицата, нарушаващи принципите на защита на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, и когато е целесъобразно, да определят съответните правни средства за защита или да наложат санкции.
(43)
Възможно е физическите лица да се въздържат от докладване на събития поради страх от самоуличаване и от възможни последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Целите на настоящия регламент могат да бъдат постигнати без ненужна намеса в съдебните системи на държавите членки. Ето защо е целесъобразно да се предвиди, че непредумишлените или неволните нарушения, които са станали известни на органите на държавите членки единствено в резултат на докладване съгласно настоящия регламент, не следва да са предмет на дисциплинарни, административни или наказателни производства, освен ако в приложимото национално наказателно право не е предвидено друго. Правото за образуване на граждански производства от трети лица не следва обаче да се засяга от тази забрана и следва да се урежда единствено от националното право.
(44)
Независимо от това, в контекста на създаване на среда на „култура на справедливост“, държавите членки следва да запазят възможността да включат гражданските и наказателните производства в обхвата на забраната за използване на докладите за събития като доказателствен материал срещу докладващите при административните и дисциплинарните производства.
(45)
Сътрудничеството между органите по безопасността и съдебните органи следва също така да се засили и да придобие конкретна форма посредством предварителни договорености между тях, които следва да запазят баланса между различните засегнати обществени интереси и които следва по-специално да обхванат например достъпа до докладите за събития, съдържащи се в националните бази данни, и тяхното използване.
(46)
За да се подпомогне изпълнението на увеличените отговорности на Агенцията съгласно настоящия регламент, следва да ѝ се предоставят достатъчни ресурси, за да може да изпълнява допълнителните задачи, които са ѝ възложени.
(47)
С цел допълнение и изменение на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(48)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в него.
(49)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(50)
При прилагането на настоящия регламент следва изцяло да се спазват правилата относно обработването на данни и защитата на физическите лица, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7). Правилата относно достъпа до данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва изцяло да се спазват при прилагането на настоящия регламент освен по отношение на разпространението на данни и информация, съдържащи се в Европейския централен регистър, които са защитени съгласно предвидените в настоящия регламент по-строги правила за достъп.
(51)
Санкциите следва по-специално да се прилагат по отношение на всяко лице или образувание, което, в нарушение на настоящия регламент, злоупотребява с информация, защитена съгласно настоящия регламент; предприема действия с неблагоприятни последици за докладващия или други лица, посочени в доклади за събития, освен в случаите, когато се прилагат предвидените в настоящия регламент изключения; не създава подходяща среда за събиране на сведения за събития; не анализира събраната информация; не предприема никакви действия за отстраняване на открити или потенциални пропуски по отношение на безопасността; или не споделя информацията, събрана съгласно настоящия регламент.
(52)
Тъй като целта на настоящия регламент - а именно установяването на общи правила в областта на докладването на събития в гражданското въздухоплаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици за целия Съюз може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Ето защо Регламент (ЕС) № 996/2010 следва да бъде съответно изменен.
(54)
Във връзка с това Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕО) № 1321/2007 на Комисията (10) и Регламент (ЕО) № 1330/2007 на Комисията (11) следва да бъдат отменени.
(55)
В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище на 10 април 2013 г. (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Настоящият регламент има за цел повишаването на авиационната безопасност, като се гарантира, че съответната информация относно безопасността в областта на гражданското въздухоплаване се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира.
Настоящият регламент гарантира:
а)
че когато е целесъобразно, въз основа на анализ на събраната информация се предприемат своевременни действия по отношение на безопасността;
б)
непрекъснатата наличност на информацията относно безопасността чрез въвеждане на правила относно поверителността и подходящото използване на информацията, както и чрез хармонизирана и засилена защита на докладващите и на посочените в доклади за събитията лица; и
в)
че рисковете за авиационната безопасност се вземат предвид и че се вземат мерки във връзка с тях както на равнището на Съюза, така и на национално равнище.
2. Единствената цел на докладването на събития е предотвратяването на произшествия и инциденти, а не търсенето на вина или отговорност.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„докладващ“ означава физическо лице, което докладва съгласно настоящия регламент събитие или друга свързана с безопасността информация;
2)
„въздухоплавателно средство“ означава всяка машина, която може да се поддържа в атмосферата от реакциите на въздуха, различни от реакциите на въздуха срещу земната повърхност;
3)
„инцидент“ означава инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
4)
„сериозен инцидент“ означава сериозен инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
5)
„произшествие“ означава произшествие по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
6)
„несъдържаща лични данни информация“ означава информацията от доклади за събития, в която са заличени всички лични данни, като например имена и адреси на физически лица;
7)
„събитие“ означава всяко свързано с безопасността събитие, което застрашава или - ако не бъде отстранено или ако бъде пренебрегнато - би могло да застраши въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, и по-специално обхваща произшествие или сериозен инцидент;
8)
„организация“ означава всяка организация, която предоставя авиационни продукти и/или е работодател на лица, от които се изисква да докладват за събития в съответствие с член 4, параграф 6, наема такива лица на договорна основа или използва услугите на такива лица;
9)
„заличаване на лични данни“ означава заличаването от докладите за събития на всички лични данни, отнасящи се до докладващия и до посочените в доклади за събития лица, и всички данни, включително името на участващата(ите) в събитието организация(и), които биха могли да разкрият самоличността на докладващия или на трето лице, или да доведат до извличането на тази информация по дедуктивен път от доклада за събитието;
10)
„опасност“ означава ситуация или обект, който може да предизвика смърт или нараняване на лице, щети на оборудването или съоръженията, загуба на материал или намаляване на способността на определено лице да изпълнява възложена му функция;
11)
„орган за разследване във връзка с безопасността“ означава постоянния национален орган за разследване във връзка с безопасността в гражданското въздухоплаване, който провежда или наблюдава провеждането на разследвания във връзка с безопасността, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010;
12)
„култура на справедливост“ означава култура, в която операторите или други лица, действащи на предна линия, не се наказват за действия, бездействия или взети от тях решения, съответстващи на техния опит и обучение, но не се проявява търпимост към грубата небрежност, умишлените нарушения и разрушителните действия;
13)
„звено за контакт“ означава:
a)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, установена в държава членка - компетентния орган, определен от всяка държава членка в съответствие с член 6, параграф 3;
б)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, която не е установена в Съюза - Комисията;
14)
„заинтересована страна“ означава всяко физическо или юридическо лице или всеки официален орган, независимо дали има правосубектност или не, които са в състояние да участват в повишаването на авиационната безопасност, като имат достъп до информацията за събития, обменяна между държавите членки, и попадат в една от категориите заинтересовани страни, предвидени в приложение II;
15)
„държавна програма за безопасност“ означава интегриран набор от правни актове и дейности, насочени към управлението на безопасността на гражданското въздухоплаване в дадена държава членка;
16)
„Европейски план за авиационна безопасност“ означава оценка на въпросите, свързани с безопасността, и свързания с това план за действие на европейско равнище;
17)
„Европейска програма за авиационна безопасност“ означава интегрирания набор от правила на равнището на Съюза заедно с дейностите и процедурите, използвани за съвместно управление на безопасността на гражданското въздухоплаване на европейско равнище;
18)
„система за управление на безопасността“ означава систематичен подход за управление на авиационната безопасност, включително необходимите организационни структури, отговорности, политики и процедури и включва всяка система за управление, която самостоятелно или интегрирано с други системи за управление на организацията осигурява управлението на безопасността.
Член 3
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят правилата за:
а)
докладване на събития, които застрашават или които - ако не бъдат отстранени или ако бъдат пренебрегнати - биха застрашили въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, оборудване или инсталация, от които зависи експлоатацията на въздухоплавателното средство, и докладване на друга свързана с безопасността информация от значение във връзка с това;
б)
анализ и последващи действия във връзка с докладваните събития и друга свързана с безопасността информация;
в)
защита на заетите във въздухоплаването;
г)
подходящо използване на събраната информация относно безопасността;
д)
въвеждането на събраната информация в Европейския централен регистър; и
е)
разпространението на тази несъдържаща лични данни информация сред заинтересованите страни с цел да им се предостави информацията, от която се нуждаят, за да повишат авиационната безопасност.
2. Настоящият регламент се прилага за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с граждански въздухоплавателни средства, с изключение на въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008. Държавите членки могат да решат да прилагат настоящия регламент и за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 4
Задължително докладване
1. Събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност и попадат в изброените по-долу категории, се докладват от лицата, изброени в параграф 6, чрез системите за задължително докладване на събития съгласно настоящия член:
a)
събития, свързани с експлоатацията на въздухоплавателното средство, като например:
i)
събития, свързани със сблъскване;
ii)
събития, свързани с излитане и приземяване;
iii)
събития, свързани с гориво;
iv)
събития по време на полета;
v)
събития, свързани с комуникациите;
vi)
събития, свързани с наранявания, аварийни и други критични ситуации;
vii)
събития, свързани със загуба на работоспособност на членове на екипажа, или други събития, свързани с екипажа;
viii)
събития, свързани с метеорологичните условия или сигурността;
б)
събития, свързани с техническите условия, поддръжката и ремонта на въздухоплавателното средство, като например:
i)
структурни дефекти;
ii)
неизправно функциониране на системите;
iii)
проблеми, свързани с поддръжката и ремонта;
iv)
проблеми със задвижването (включително двигатели, витла и роторни системи) и проблеми със спомагателните захранващи уредби;
в)
събития, свързани с аеронавигационното обслужване и съоръжения, като например:
i)
сблъскване, опасно сближаване или възможност за сблъскване;
ii)
специфични събития от областта на управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
iii)
събития, свързани с управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
г)
събития, свързани с летищата и наземното обслужване, като например:
i)
събития, свързани с летищните дейности и съоръжения;
ii)
събития, свързани с обработка на пътници, багаж, поща и товари;
iii)
събития, свързани с наземно обслужване на въздухоплавателни средства и услуги във връзка с това.
2. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събитията, посочени в параграф 1.
3. Всяка държава членка създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани от организации съгласно параграф 2.
4. Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани съгласно параграф 2 от организации, които са сертифицирани или одобрени от Агенцията.
5. Комисията приема чрез актове за изпълнение списък с класификация на събитията, който да се използва при докладването на събития съгласно параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Комисията включва в тези актове за изпълнение отделен списък с класификация на събитията, свързани с въздухоплавателни средства, различни от въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга. Този списък представлява опростен вариант на списъка, посочен в първа алинея, и при необходимост се адаптира към особеностите на този сектор на въздухоплаването.
6. Следните физически лица докладват събитията, посочени в параграф 1 - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 2 от организацията, в която работи, с която има сключен договор или която обслужва докладващият, или като друга възможност - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 3 от държавата членка, в която е установена организацията им, или от държавата, издала, заверила или приравнила свидетелството за правоспособност на пилот, или чрез системата, създадена в съответствие с параграф 4 от Агенцията:
a)
командирът на въздухоплавателното средство или, в случай че той не е в състояние да докладва за събитието - всеки друг член на екипажа, който е след него по командната верига на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка, или на въздухоплавателно средство, регистрирано извън Съюза, но използвано от оператор, за който държава членка осигурява надзор над експлоатацията, или от оператор, установен в Съюза;
б)
лице, което се занимава с проектиране, производство, контрол на летателната годност, контрол, техническо обслужване или модифициране на въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
в)
лице, което подписва удостоверение за преглед на летателната годност или за пускане в експлоатация, свързано с въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
г)
лице, изпълняващо функция, която изисква то да бъде оправомощено от държава членка като член на персонала на доставчик на въздухоплавателни услуги, на което са възложени отговорности, свързани с аеронавигационното обслужване, или като служител за полетна информация;
д)
лице, изпълняващо функция, свързана с управлението на безопасността на летище, за което се прилага Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (13);
е)
лице, изпълняващо функция, свързана с монтажа, модификацията, поддръжката, ремонта, основния ремонт, предполетната проверка или инспектирането на аеронавигационните съоръжения, надзорът върху които се осигурява от държава членка;
ж)
лице, изпълняващо функция, свързана с наземното обслужване на въздухоплавателните средства, включително зареждане с гориво, подготовка на сборна товарителница, товарене, обработка срещу обледеняване и влекачни работи на летище съгласно Регламент (ЕО) № 1008/2008.
7. Лицата, посочени в параграф 6, докладват за събитията в рамките на 72 часа от момента, в който са узнали за тях, освен ако не могат да го направят поради извънредни обстоятелства.
8. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка и която излиза извън обхвата на параграф 9, докладва на компетентния орган на тази държава членка, посочен в член 6, параграф 3, сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2 от настоящия член, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
9. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, докладва на Агенцията сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
Член 5
Доброволно докладване
1. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална заплаха за авиационната безопасност.
2. Всяка държава членка създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организациите съгласно параграф 6, но не се свежда само до това.
3. Агенцията създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организации, сертифицирани или одобрени от Агенцията съгласно параграф 5, но не се свежда само до това.
4. Системата за доброволно докладване се използва за улесняване на събирането на сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които:
а)
не подлежат на задължително докладване съгласно член 4, параграф 1; или
б)
се докладват от лица, които не са изброени в член 4, параграф 6.
5. Всяка организация, която е установена в държава членка и която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на Агенцията сведенията за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност.
6. Всяка организация, която е установена в държава членка и не е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на компетентния орган на тази държава членка, определен съгласно член 6, параграф 3, сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 от настоящия член и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност. Държавите членки могат да изискат всяка установена на тяхната територия организация да докладва сведения за всички събития, събрани съгласно параграф 1 от настоящия член.
7. Държавите членки, Агенцията и организациите могат да създават други системи за събиране и обработване на информация относно безопасността с цел да събират сведения за събития, които може да не се отчитат от системите за докладване, посочени в член 4 и в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Тези системи могат да включват докладване до образувания, различни от посочените в член 6, параграф 3, както и активното участие на:
а)
сектора на въздухоплаването;
б)
професионалните организации на авиационния персонал.
8. Информацията, получавана при доброволното и задължителното докладване, може да се обедини в една система.
Член 6
Събиране и съхраняване на информация
1. Всяка организация, установена в държава членка, определя едно или повече лица, които действат независимо, като събират, оценяват, обработват, анализират и съхраняват сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
2. Съгласувано с компетентния орган малките организации могат да въведат опростен механизъм за събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведенията за събития. Те могат да изпълняват тези задачи съвместно с други организации от същия вид в съответствие с правилата за поверителност и защита съгласно настоящия регламент.
3. Всяка държава членка определя един или повече компетентни органи, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
Органите, които може да бъдат определени съгласно първа алинея, заедно или поотделно, са следните:
a)
националният орган за гражданско въздухоплаване; и/или
б)
органът за разследване във връзка с безопасността; и/или
в)
друг независим орган или независимо образувание, установен(о) в Съюза и натоварен(о) с тази функция.
Ако дадена държава членка определи повече от един орган или образувание, тя определя един (едно) от тях за звено за контакт за предаването на информацията, посочена в член 8, параграф 2.
4. Агенцията определя едно или повече лица, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани в съответствие с членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
5. Организациите съхраняват докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията, в една или повече бази данни.
6. Компетентните органи, посочени в параграф 3, съхраняват в национална база данни докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
7. Относимата информация за произшествия и сериозни инциденти, която е събрана или предоставена от органите за разследване във връзка с безопасността, също се съхранява в националната база данни.
8. Агенцията съхранява в база данни доклади за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
9. Органите за разследване във връзка с безопасността трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед изпълнението на своите отговорности съгласно член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010.
10. Органите за гражданско въздухоплаване на държавите членки трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед на изпълнението на своите отговорности във връзка с безопасността.
Член 7
Качество и съдържание на докладите за събития
1. Докладите за събития, посочени в член 6, съдържат най-малко информацията, посочена в приложение I.
2. Докладите за събития, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, съдържат класификацията на риска по отношение на безопасността на съответното събитие. Класификацията се проверява и при необходимост се променя и одобрява от компетентния орган на държавата членка или Агенцията в съответствие с общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в параграф 5 от настоящия член.
3. Организациите, държавите членки и Агенцията установяват процедури за проверка на качеството на данните с цел да се подобри съгласуваността на данните, по-специално между първоначално събраната информация и съхранения в базата данни доклад.
4. Базите данни, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, използват формати, които са:
а)
стандартизирани с цел улесняване на обмена на информация; и
б)
съвместими със софтуера Eccairs и таксономията ADREP.
5. В тясно сътрудничество с държавите членки и Агенцията посредством мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, Комисията разработва общоевропейска схема за класификация на риска, за да могат организациите, държавите членки и Агенцията да класифицират събитията по отношение на техния риск за безопасността. При това Комисията взема предвид необходимостта от съвместимост със съществуващите схеми за класификация на риска.
Комисията разработва тази схема до 15 май 2017 г.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 за определяне на общоевропейската схема за класификация на риска.
7. Комисията приема чрез актове за изпълнение разпоредби за прилагането на общоевропейската схема за класификация на риска. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
8. Комисията и Агенцията предоставят подкрепа на компетентните органи на държавите членки във връзка със задачата им за въвеждане на данните, включваща например:
а)
въвеждането на минималната информация, посочена в параграф 1;
б)
класификацията на събитията в зависимост от свързания с тях риск, посочена в параграф 2; и
в)
определянето на процедури за проверка на качеството на данните, посочени в параграф 3.
Комисията и Агенцията предоставят тази подкрепа по такъв начин, че да спомагат за хармонизирането на процесите на въвеждане на данни в държавите членки, по-специално като осигуряват на персонала, работещ в органите и образуванията, посочени в член 6, параграфи 1, 3 и 4:
а)
указания;
б)
работни форуми; и
в)
подходящо обучение.
Член 8
Европейски централен регистър
1. Комисията управлява Европейски централен регистър за съхранение на всички доклади за събития, събирани в рамките на Съюза.
2. Всяка държава членка, съгласувано с Комисията, актуализира Европейския централен регистър чрез прехвърляне на цялата информация, свързана с безопасността, която се съхранява в националните бази данни, посочени в член 6, параграф 6.
3. Агенцията съгласува с Комисията техническите протоколи за прехвърлянето в Европейския централен регистър на всички доклади за събития, събирани от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за прилагането му, по-специално събитията, данни за които се съхраняват във вътрешната система за докладване на събития, както и информацията, събирана съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5.
4. Комисията приема чрез актове за изпълнение правила за управлението на Европейския централен регистър, посочен в параграфи 1 и 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Член 9
Обмен на информация
1. Държавите членки и Агенцията участват в обмен на информация, като посредством Европейския централен регистър предоставят на разположение на компетентните органи на другите държави членки, на Агенцията и на Комисията цялата информация, свързана с безопасността, съхранявана в съответните им бази данни с доклади.
Докладите за събития се прехвърлят в Европейския централен регистър не по-късно от 30 дни след въвеждането им в националната база данни.
При необходимост докладите за събития се актуализират с допълнителна информация, свързана с безопасността.
2. Държави членки също така прехвърлят към Европейския централен регистър информация относно произшествия и сериозни инциденти, както следва:
а)
в хода на разследването - предварителната фактическа информация относно произшествия и сериозни инциденти;
б)
след приключване на разследването:
i)
окончателния доклад от разследването; и
ii)
обобщение на окончателния доклад от разследването на английски език, ако има такова.
3. Държава членка или Агенцията изпраща във възможно най-кратък срок цялата съществена информация, свързана с безопасността, на съответния орган на държавата членка или на Агенцията, когато при събирането на сведения за събития, при съхраняването на доклади за събития или при изготвянето на анализ в съответствие с член 13, параграф 6 дадена държава членка или Агенцията установи наличието на въпроси, свързани с безопасността, за които счита, че:
a)
са от интерес за други държави членки или за Агенцията; или
б)
е възможно да налагат предприемането на действия във връзка с безопасността от страна на други държави членки или на Агенцията.
Член 10
Разпространение на информация, съхранявана в Европейския централен регистър
1. Всяко образувание, на което е възложено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване, или всеки орган за разследване във връзка с безопасността в рамките на Съюза трябва да разполага със сигурен пълен онлайн достъп до информацията за събития, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Информацията се използва в съответствие с членове 15 и 16.
2. Заинтересованите страни, посочени в приложение II, могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Заинтересованите страни, установени в рамките на Съюза, отправят исканията си за информация до звеното за контакт в държавата членка, в която са установени.
Заинтересованите страни, установени извън Съюза, отправят исканията си до Комисията.
Комисията уведомява компетентния орган на съответната държава членка за подадените съгласно настоящия параграф искания.
3. Без да се засяга член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, която се съдържа в Европейския централен регистър, свързана с текущи разследвания във връзка с безопасността, извършвани в съответствие с посочения регламент, не може да се разкрива на заинтересованите страни съгласно настоящия член.
4. От съображения за сигурност на заинтересованите страни не се предоставя пряк достъп до Европейския централен регистър.
Член 11
Обработване на искания и решения
1. Исканията за информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, се подават чрез формуляри, които са одобрени от звеното за контакт. Тези формуляри съдържат най-малко елементите, посочени в приложение III.
2. Звеното за контакт, което получава искане, проверява:
а)
дали искането е отправено от заинтересована страна;
б)
дали е компетентно да разгледа това искане.
Когато звеното за контакт прецени, че компетентна да разгледа искането е друга държава членка или Комисията, то го препраща на тази държава членка или на Комисията, в зависимост от случая.
3. Звеното за контакт, което получава искане, във всеки конкретен случай преценява дали искането е обосновано и изпълнимо.
Звеното за контакт може да предоставя информация на заинтересованите страни на хартиен носител или чрез сигурни електронни средства за комуникация.
4. Ако искането бъде прието, звеното за контакт определя обема и нивото на информация, която да бъде предоставена. Без да се засягат членове 15 и 16, информацията се ограничава до строго необходимото за целите на искането.
Информация, която не е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна, се предоставя само в обобщена форма или във форма, при която са заличени всички лични данни. Информация в необобщена форма може да бъде предоставена на заинтересованата страна, ако тя представи подробна писмена обосновка. Тази информация трябва да се използва в съответствие с членове 15 и 16.
5. Звеното за контакт предоставя на заинтересованите страни, посочени в буква б) от приложение II, само информация, свързана с тяхното собствено оборудване, операции или област на дейност.
6. Звеното за контакт, което получава искане от заинтересована страна, посочена в буква a) от приложение II, може да вземе решение от общ характер да предоставя редовно информация на тази заинтересована страна, при условие че:
а)
поисканата информация е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна;
б)
с решението от общ характер не се предоставя достъп до цялото съдържание на базата данни;
в)
решението от общ характер се отнася единствено до достъпа до несъдържаща лични данни информация.
7. Заинтересованата страна използва получената съгласно настоящия член информация при спазване на следните условия:
а)
заинтересованата страна използва информацията само за целта, посочена във формуляра за искането, която следва да е съвместима с целта на настоящия регламент, посочена в член 1; и
б)
заинтересованата страна не разкрива получената информация без писменото съгласие на предоставилия информацията и взема необходимите мерки, за да гарантира подходяща степен на поверителност на получената информация.
8. Решението за разпространение на информацията съгласно настоящия член се ограничава до строго необходимото за целите на нейния ползвател.
Член 12
Регистриране на искания и обмен на информация
1. Всяко звено за контакт регистрира всяко получено искане, както и предприетото в съответствие с това искане действие.
При получаване на искане и/или предприемане на действия своевременно се изпраща информация за това на Комисията.
2. Комисията предоставя на всички звена за контакт актуализирания списък на получените искания и на действията, предприети от различните звена за контакт и от самата Комисия.
Член 13
Анализ на събития и последващи действия на национално равнище
1. Всяка организация, установена в държава членка, разработва процедура за анализиране на сведенията за събития, събрани в съответствие с член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1, с цел да се открият рисковете за безопасността, свързани с установени събития или групи събития.
Въз основа на този анализ всяка организация определя всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
2. Когато в резултат на анализа по параграф 1 организация, установена в държава членка, набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тази организация:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
3. Всяка организация, установена в държава членка, редовно съобщава на своите служители и договорно нает персонал информацията, свързана с анализа и последващите действия във връзка със събития, по отношение на които са предприети превантивни или коригиращи мерки.
4. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 8 и член 5, параграф 6, организация, установена в държава членка, която не попада в обхвата на параграф 5, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на компетентния орган на държавата членка:
а)
предварителните резултати от извършения в съответствие с параграф 1 анализ, ако има такъв; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост организацията съобщава окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяване за събитието.
Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска от организациите да му предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е бил уведомен, но във връзка с което не е получил информация за последващите действия или е получил само предварителните резултати.
5. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5, организация, установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на Агенцията:
а)
предварителните резултати, ако има такива, от извършения съгласно параграф 1 анализ; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост сертифицираната или одобрената от Агенцията организация съобщава на Агенцията окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяването за събитието.
Агенцията може да поиска от организациите да ѝ предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е била уведомена, но във връзка с които не е получила информация за последващите действия или е получила само предварителните резултати.
6. Всяка държава членка и Агенцията разработват процедура за анализиране на информацията относно събития, които са им били докладвани пряко в съответствие с член 4, параграф 6 и член 5, параграфи 2 и 3, за да се открият опасностите за безопасността, свързани с тези събития. Въз основа на този анализ те определят всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
7. Когато в резултат на анализа по параграф 6 държава членка или Агенцията набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тя:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
8. Всяка държава членка и Агенцията трябва да разполагат с достъп до извършения анализ и да наблюдават по подходящ начин действията, предприети от организациите, за които съответно отговарят, по отношение на всяко събитие или група събития, наблюдавани в съответствие с параграф 4 или 5.
Ако дадена държава членка или Агенцията стигне до заключението, че изпълнението и ефективността на докладваните действия са неподходящи за справяне с действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността, тя осигурява предприемането и изпълнението на допълнителни подходящи действия от страна на съответната организация.
9. Когато е налична, информацията относно анализа и последващите действия във връзка с отделни събития или групи събития, получена съгласно настоящия член, се въвежда за съхранение в Европейския централен регистър, в съответствие с член 8, параграфи 2 и 3, своевременно и не по-късно от два месеца след въвеждането ѝ в националната база данни.
10. Държавите членки използват информацията, получена в резултат от анализа на доклади за събития, с цел набелязване на коригиращите действия, ако има такива, които да бъдат предприети в рамките на държавната програма за безопасност.
11. За да информира населението за нивото на безопасност в гражданското въздухоплаване, най-малко веднъж годишно всяка държава членка публикува преглед на безопасността. Прегледът на безопасността:
а)
съдържа обобщена и несъдържаща лични данни информация за видовете събития и друга свързана с безопасността информация, докладвана чрез нейните национални системи за задължително и доброволно докладване;
б)
отбелязва тенденциите;
в)
отбелязва предприетите действия.
12. Държавите членки могат да публикуват и несъдържащи лични данни доклади за събития и резултати от анализ на рисковете.
Член 14
Анализ на събития и последващи действия на равнището на Съюза
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат и участват редовно в обмена и анализа на информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Без да се засягат изискванията за поверителност, определени в настоящия регламент, когато е целесъобразно, могат да бъдат канени и наблюдатели след преценка на конкретния случай.
2. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат чрез мрежа от анализатори на авиационната безопасност.
Мрежата от анализатори на авиационната безопасност допринася за повишаването на авиационната безопасност в Съюза, по-специално като извършва анализи на безопасността, подпомагащи изпълнението на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
3. Агенцията оказва подкрепа на дейностите на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, като например предоставя помощ във връзка с подготовката и организацията на заседанията на мрежата.
4. Агенцията включва информация относно резултата от анализа на данните, посочен в параграф 1, в ежегодния си доклад за безопасността по член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 15
Поверителност и подходящо използване на информацията
1. Държавите членки и организациите, в съответствие с националното си право, както и Агенцията вземат необходимите мерки, за да гарантират подходяща степен на поверителност на сведенията за събития, получени от тях съгласно членове 4, 5 и 10.
Всяка държава членка, всяка организация, установена в държава членка, или Агенцията обработва личните данни само до степента, необходима за целите на настоящия регламент, и без да се засягат националните правни актове в изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
2. Без да се засягат свързаните със защитата на информацията относно безопасността разпоредби на членове 12, 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, получена от докладите за събития, се използва само за целта, за която е била събирана.
Държавите членки, Агенцията и организациите не предоставят и не използват тази информация за събития за:
а)
търсене на вина или отговорност; или
б)
друга цел, различна от поддържането или повишаването на авиационната безопасност.
3. При изпълнение на задълженията си по член 14 във връзка с информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър, Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки:
а)
осигуряват поверителността на информацията; и
б)
ограничават използването на информацията до строго необходимото с цел изпълнение на своите задължения, свързани с безопасността, без да търсят вина или отговорност. Във връзка с това посочената информация се използва по-специално за управление на риска и за анализ на тенденциите в областта на безопасността, което може да доведе до препоръки относно безопасността или действия за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността.
4. Държавите членки гарантират, че техните компетентни органи, посочени в член 6, параграф 3, и техните компетентни правораздавателни органи си сътрудничат чрез предварителни административни договорености. Тези предварителни административни договорености имат за цел осигуряването на подходящ баланс между необходимостта от добро правораздаване, от една страна, и от непрекъснато наличие на информация относно безопасността, от друга страна.
Член 16
Защита на източника на информация
1. За целите на настоящия член „лични данни“ включва по-специално имената или адресите на физически лица.
2. Всяка организация, установена в държава членка, гарантира, че всички лични данни се предоставят на разположение на служители на организацията, различни от лицата, определени в съответствие с член 6, параграф 1, само когато това е абсолютно наложително за разследването на събития с цел повишаване на авиационната безопасност.
Несъдържащата лични данни информация се разпространява в рамките на организацията, доколкото е целесъобразно.
3. Всяка държава членка гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в националната база данни, посочена в член 6, параграф 6. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни лица, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
4. Агенцията гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в базата данни на Агенцията, посочена в член 6, параграф 8. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни страни, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
5. Държавите членки и Агенцията не са възпрепятствани да предприемат каквито и да било действия с цел поддържане или повишаване на авиационната безопасност.
6. Без да се засяга действието на приложимото национално наказателно право, държавите членки трябва да се въздържат от образуване на производства по отношение на непредумишлени или неволни нарушения, които са станали известни само поради това, че са били докладвани съгласно членове 4 и 5.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10. Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или лицата, посочени в доклади за събития. По-специално държавите членки могат да прилагат това правило без изключенията, посочени в параграф 10.
7. В случай че бъдат образувани дисциплинарни или административни производства съгласно националното право, информацията, която се съдържа в докладите за събитията, не се използва срещу:
а)
докладващите; или
б)
посочените в доклади за събития лица.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10.
Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или на лицата, посочени в доклади за събития. Държавите членки могат да разширят обхвата на тази защита, по-специално по отношение на гражданските производства.
8. Държавите членки могат да приемат или да запазят законодателни разпоредби, гарантиращи степен на защита на докладващия или на лицата, посочени в доклади за събития, която да бъде по-висока от установената в настоящия регламент.
9. Освен в случаите, в които се прилага параграф 10, работодателят на служителите и договорно наетият персонал, които докладват или са посочени във връзка със събития, съобщени съгласно членове 4 и 5, или организацията, на която се предоставят услугите, не предприемат действия с неблагоприятни за тези служители и персонал последици въз основа на предоставената от докладващия информация.
10. Защитата по параграфи 6, 7 и 9 от настоящия член не се прилага в следните случаи:
а)
умишлено нарушение; или
б)
при наличие на явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в съответните обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
11. Всяка организация, установена в държава членка, след провеждането на консултации с представители на служителите си приема вътрешни правила, които описват как принципите на „културата на справедливост“, и по-специално принципът, посочен в параграф 9, се гарантират и прилагат в рамките на организацията.
Органът, определен съгласно параграф 12, може да поиска да прегледа вътрешните правила на организациите, установени в държавите членки, преди въвеждането на тези правила.
12. Всяка държава членка определя орган, отговарящ за прилагането на параграфи 6, 9 и 11.
Служителите и договорно наетият персонал могат да докладват на този орган за предполагаеми нарушения на установените в настоящия член правила. Служителите и договорно наетият персонал не подлежат на санкции за докладването на тези предполагаеми нарушения. Служителите и договорно наетият персонал могат да уведомяват Комисията за подобни предполагаеми нарушения.
Когато е целесъобразно, определеният орган предоставя консултации на съответните органи на своята държава членка относно правните средства за защита или санкциите съгласно член 21.
13. На 15 май 2019 г. и на всеки пет години след това всяка държава членка представя на Комисията доклад относно прилагането на настоящия член, и по-специално относно дейностите на органа, определен съгласно параграф 12. Този доклад не може да съдържа никакви лични данни.
Член 17
Актуализиране на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 с цел:
a)
да актуализира списъка със задължителните полета с данни в докладите за събития, посочени в приложение I, когато вследствие на натрупания опит от прилагането на настоящия регламент се наложат промени с цел повишаване на авиационната безопасност;
б)
да актуализира формуляра за искане на информация от Европейския централен регистър, съдържащ се в приложение III, с оглед натрупания опит и новите обстоятелства;
в)
да привежда приложенията в съответствие със софтуера Eccairs и таксономията ADREP, както и с правни актове, приети от Съюза, и с международни споразумения.
Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, предоставят на Комисията подходящо становище или становища с цел актуализиране на списъка на задължителните полета.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години от влизането в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възрази срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 6 и член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 20
Достъп до документи и защита на личните данни
1. С изключение на членове 10 и 11, които установяват по-строги правила за достъп до данните и информацията, съдържащи се в Европейския централен регистър, настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните правни актове, приети в изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушение на настоящия регламент. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки съобщават на Комисията тези разпоредби и всички последващи изменения, които ги засягат.
Член 22
Изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010
Член 19 от Регламент (ЕС) № 996/2010 се заличава.
Посоченият член продължава обаче да се прилага до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 23
Отмяна
Директива 2003/42/ЕО, Регламент (ЕО) № 1321/2007 и Регламент (ЕО) № 1330/2007 се отменят. Те продължават да се прилагат до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 24
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. До 16 ноември 2020 г. Комисията публикува доклад за оценка на изпълнението на настоящия регламент и го изпраща на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад обхваща по-специално приноса на настоящия регламент за намаляването на броя на произшествията с въздухоплавателни средства и свързаните с тях смъртни случаи. Когато е целесъобразно и въз основа на този доклад, Комисията прави предложения за изменение на настоящия регламент.
3. Настоящият регламент започва да се прилага от 15 ноември 2015 г. и не по-рано от влизането в сила на мерките за изпълнение, посочени в член 4, параграф 5. Член 7, параграф 2 се прилага от влизането в сила на делегираните актове и актовете за изпълнение, с които се определя и установява общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в член 7, параграфи 6 и 7.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 376/2014
z 3. apríla 2014
o ohlasovaní udalostí, ich analýze a na ne nadväzujúcich opatreniach v civilnom letectve, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 996/2010 a ktorým sa zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/42/ES a nariadenia Komisie (ES) č. 1321/2007 a (ES) č. 1330/2007
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
V Únii by sa mala zabezpečiť vysoká všeobecná úroveň bezpečnosti civilného letectva a malo by sa vynakladať maximálne úsilie na zníženie počtu nehôd a incidentov s cieľom zabezpečiť dôveru verejnosti v leteckú dopravu.
(2)
Miera nehôd so smrteľnými následkami v civilnom letectve sa v poslednom desaťročí veľmi nezmenila. Napriek tomu by sa v nasledujúcich desaťročiach mohol zvýšiť počet nehôd v dôsledku nárastu leteckej prevádzky a zvyšujúcej sa technickej zložitosti lietadiel.
(3)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 996/2010 (3) je zamerané na prevenciu nehôd uľahčením rýchleho vedenia účinných a vysokokvalitných bezpečnostných vyšetrovaní. Toto nariadenie by nemalo zasahovať do postupu vyšetrovania nehôd a incidentov riadeného vnútroštátnymi orgánmi bezpečnostného vyšetrovania vymedzeného v nariadení (EÚ) č. 996/2010. V prípade nehody alebo vážneho incidentu sa na ohlásenie udalosti vzťahuje aj nariadenie (EÚ) č. 996/2010.
(4)
V platných legislatívnych aktoch Únie, najmä v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4) a jeho vykonávacích nariadeniach, sa stanovujú povinnosti pre určité organizácie, aby zaviedli systémy ohlasovania udalostí v rámci ich systémov riadenia bezpečnosti. Dodržiavaním nariadenia (ES) č. 216/2008 a jeho vykonávacích nariadení by organizácie nemali byť oslobodené od dodržiavania tohto nariadenia. Podobne dodržiavaním tohto nariadenia by organizácie nemali byť oslobodené od dodržiavania nariadenia (ES) č. 216/2008 a jeho vykonávacích nariadení. Výsledkom by však nemalo byť zriadenie dvoch paralelných systémov ohlasovania a nariadenie (ES) č. 216/2008, jeho vykonávacie nariadenia a toto nariadenie by sa mali vnímať ako komplementárne.
(5)
Skúsenosti ukazujú, že nehodám často predchádzajú incidenty súvisiace s bezpečnosťou a nedostatky odhaľujúce existujúce bezpečnostné nebezpečenstvá. Informácie o bezpečnosti sú preto dôležitým zdrojom odhaľovania potenciálnych bezpečnostných nebezpečenstiev. Okrem toho, aj keď je schopnosť poučiť sa z nehôd veľmi dôležitá, pri čisto reaktívnych systémoch sa preukázalo, že ich schopnosť prinášať neustále vylepšenia je obmedzená. Aby sa dosiahlo skutočné zlepšenie v bezpečnosti letectva, mali by sa preto reaktívne systémy dopĺňať proaktívnymi systémami, v rámci ktorých sa využívajú iné druhy informácií o bezpečnosti. Únia, jej členské štáty, Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (ďalej len „agentúra“) a organizácie by mali prispievať k zvýšeniu bezpečnosti civilného letectva zavedením proaktívnejších a vo väčšej miere na dôkazoch založených bezpečnostných systémov, ktoré sa zameriavajú na predchádzanie nehodám tým, že sa analyzujú všetky relevantné informácie o bezpečnosti vrátane informácií o udalostiach v civilnom letectve.
(6)
S cieľom zvýšiť bezpečnosť letectva by sa mali relevantné informácie o bezpečnosti civilného letectva ohlasovať, zhromažďovať, uchovávať, chrániť, vymieňať, šíriť a analyzovať a na základe zhromaždených informácií by sa mali prijímať príslušné bezpečnostné opatrenia. Tento proaktívny a na dôkazoch založený prístup by mali uplatňovať príslušné orgány členských štátov pre bezpečnosť letectva a organizácie ako súčasť svojho systému riadenia bezpečnosti, ako aj agentúra.
(7)
Povinnosti týkajúce sa ohlasovania udalostí uložené organizáciám by mali byť primerané veľkosti danej organizácie a rozsahu jej činnosti. Malo by sa preto umožniť, a to predovšetkým menším organizáciám, aby rozhodli o spojení alebo zlúčení úloh týkajúcich sa ohlasovania udalostí v rámci organizácie, o spoločnom plnení úloh týkajúcich sa ohlasovania udalostí s ostatnými organizáciami rovnakej povahy alebo o zhromažďovaní, hodnotení, spracúvaní, analýze a uchovávaní údajov o udalostiach externými špecializovanými subjektmi, ktoré schvália príslušné orgány členských štátov. Takéto subjekty by mali dodržiavať zásady ochrany a dôvernosti ustanovené v tomto nariadení. Organizácia, ktorá zadala úlohy externým subjektom, by si mala udržať primeranú kontrolu nad úlohami, ktorých vykonávanie zadala týmto externým subjektom, a v konečnom dôsledku by mala niesť zodpovednosť za plnenie požiadaviek stanovených týmto nariadením.
(8)
Je potrebné zabezpečiť, aby zamestnanci v sektore letectva pracujúci v prvej línii ohlasovali udalosti, ktoré predstavujú pre bezpečnosť letectva značné riziko. Systémy povinného ohlasovania by mali byť doplnené systémami dobrovoľného ohlasovania, pričom by obidva systémy mali jednotlivcom umožňovať ohlasovanie údajov o udalostiach súvisiacich s bezpečnosťou letectva. V organizáciách, agentúre a príslušných orgánoch členských štátov by sa mali zriadiť systémy povinného a dobrovoľného ohlasovania. Zhromaždené informácie by sa mali postupovať orgánu, ktorý je zodpovedný za primerané monitorovanie na účel zvýšenia bezpečnosti letectva. Organizácie by mali analyzovať tie udalosti, ktoré by mohli mať vplyv na bezpečnosť, aby sa určili bezpečnostné nebezpečenstvá a prijali všetky primerané nápravné alebo preventívne opatrenia. Organizácie by mali zasielať predbežné výsledky ich analýz príslušnému orgánu ich členských štátov alebo agentúre, a tiež by im mali zasielať konečné výsledky, ak tieto výsledky určia skutočné alebo potenciálne riziko pre bezpečnosť letectva. Príslušné orgány členských štátov a agentúra by mali zriadiť podobný postup pri tých udalostiach, ktoré boli nahlásené priamo im, a mali by primerane monitorovať posúdenie a všetky nápravné alebo preventívne opatrenia prijaté organizáciou.
(9)
Rôzne kategórie zamestnancov, ktorí pracujú v odvetví civilného letectva alebo sa na ňom inak podieľajú, sú svedkami udalostí, ktoré majú význam pre prevenciu nehôd. Mali by preto mať k dispozícii nástroje, ktoré by im umožnili takéto udalosti ohlásiť a ktoré by zaručili ich ochranu. S cieľom nabádať zamestnancov, aby ohlasovali udalosti, a umožniť im ešte viac oceniť pozitívny vplyv ohlasovania udalostí na bezpečnosť letectva by sa im mali pravidelne poskytovať informácie o opatreniach prijatých v rámci systémov ohlasovania udalostí.
(10)
Nebezpečenstvá a riziko súvisiace so zložitými motorovými lietadlami sa veľmi odlišujú od nebezpečenstiev a rizika, ktoré súvisia s inými druhmi lietadiel. Napriek tomu, že toto nariadenie by sa malo vzťahovať na celé odvetvie letectva, povinnosti, ktoré z neho vyplývajú, by mali byť primerané oblasti činnosti a zložitosti rôznych druhov lietadiel. Zhromaždené informácie o udalostiach týkajúcich sa iných ako zložitých motorových lietadiel by preto mali byť predmetom zjednodušených povinností na ohlasovanie, ktoré sú pre túto oblasť letectva vhodnejšie.
(11)
S cieľom zhromaždiť ďalšie informácie, ktoré by mohli prispieť k zvýšeniu bezpečnosti letectva, by sa dodatočne k systémom požadovaným týmto nariadením mal podporovať rozvoj iných prostriedkov zhromažďovania informácií o bezpečnosti. Ak organizácie majú zavedené dobre fungujúce systémy zhromažďovania informácií o bezpečnosti, malo by im byť umožnené naďalej ich používať súbežne so systémami, ktoré sa majú vytvoriť na účely tohto nariadenia.
(12)
Orgány bezpečnostného vyšetrovania a všetky orgány poverené reguláciou bezpečnosti civilného letectva v Únii by mali mať úplný prístup k zhromaždeným údajom o udalostiach a hláseniam o udalostiach uchovávaným ich členskými štátmi s cieľom rozhodovať, ktoré incidenty vyžadujú bezpečnostné vyšetrovanie, ako aj určiť, z čoho sa možno poučiť v záujme bezpečnosti letectva a plnenia svojich povinností v oblasti dohľadu.
(13)
Je nevyhnutné mať k dispozícii vysokokvalitné a úplné údaje, pretože analýza a trendy vychádzajúce z nepresných údajov môžu viesť k zavádzajúcim výsledkom a zameraniu úsilia na nevhodné opatrenie. Takéto nepresné údaje môžu okrem toho viesť k strate dôvery v informácie pochádzajúce zo systémov ohlasovania udalostí. S cieľom zabezpečiť kvalitu hlásení o udalostiach a umožniť ich úplnosť by mali obsahovať určité minimálne informácie, ktoré sa môžu líšiť v závislosti od kategórie udalosti. Okrem toho by sa mali uplatňovať postupy kontroly kvality informácií a predchádzania nesúladu medzi hlásením o udalosti a údajmi o udalosti, ktoré sa predbežne získali. S podporou Komisie by sa navyše mal vypracovať príslušný poradný materiál, najmä aby sa zabezpečila kvalita a umožnila úplnosť údajov, ako aj konzistentné a jednotné začleňovanie údajov do databáz. Mali by sa organizovať pracovné semináre najmä zo strany Komisie s cieľom poskytovať potrebnú podporu.
(14)
Komisia by mala vypracovať jednotný európsky systém klasifikácie rizík zaisťujúci identifikáciu rýchlych opatrení potrebných v prípade jednotlivých udalostí s vysokým bezpečnostným rizikom. Tento systém by mal umožniť aj identifikáciu kľúčových rizikových oblastí na základe súhrnných informácií. Mal by slúžiť ako pomoc pre príslušné subjekty pri posudzovaní udalostí a rozhodovaní o tom, na ktoré oblasti by sa malo najlepšie zamerať ich úsilie. Jednotným európskym systémom klasifikácie rizík by sa mal zjednodušiť integrovaný a harmonizovaný prístup k riadeniu rizík v celom európskom systéme letectva, čím sa členským štátom, Komisii a agentúre umožní harmonizovane sa sústrediť na úsilie o zvyšovanie bezpečnosti.
(15)
Jednotný európsky systém klasifikácie rizík by mal takisto umožniť identifikáciu kľúčových rizikových oblastí v Únii na základe súhrnných informácií z európskej perspektívy a podporiť prácu vykonávanú v oblasti európskeho programu bezpečnosti letectva a európskeho plánu bezpečnosti letectva. Na účely zabezpečenia konzistentnej a jednotnej klasifikácie rizík vo všetkých členských štátoch by Komisia mala poskytovať vhodnú podporu.
(16)
S cieľom uľahčiť výmenu informácií by sa hlásenia o udalostiach mali uchovávať v databázach, ktoré by mali byť kompatibilné s Európskym koordinačným strediskom pre systémy podávania ohlasovania udalostí (ECCAIRS) (softvérom, ktorý používajú všetky členské štáty a európsky centrálny register na uchovávanie hlásení o udalostiach) a s taxonómiou ADREP [taxonómiou Medzinárodnej organizácie pre civilné letectvo (ICAO) používanou aj pre softvér ECCAIRS]. Technickú podporu pre interoperabilitu systémov by mala poskytovať agentúra a Komisia.
(17)
Organizácie by mali v jednej alebo vo viacerých databázach uchovávať hlásenia o udalostiach vyplývajúce z údajov o udalostiach zhromaždených v rámci systémov povinného, a ak je to možné, aj dobrovoľného ohlasovania. Malo by byť možné, aby zložitosť databázy bola primeraná veľkosti dotknutej organizácie a/alebo významu organizácie s ohľadom na ciele tohto nariadenia, a mala by pozostávať minimálne z dátového súboru, ktorý by obsahoval spoločné povinné dátové polia a prípadne aj osobitné povinné dátové polia.
(18)
Udalosť lietadla registrovaného v členskom štáte alebo prevádzkovaného organizáciou usadenou v členskom štáte by sa mala ohlasovať dokonca aj vtedy, keď sa stala mimo územia tohto členského štátu.
(19)
Informácie o udalostiach by sa mali v rámci Únie vymieňať s cieľom zvýšiť odhaľovanie skutočných alebo potenciálnych nebezpečenstiev. Táto výmena informácií by tiež mala členským štátom umožniť, aby mali prístup k všetkým informáciám o udalostiach, ku ktorým dochádza na ich území alebo v ich vzdušnom priestore, ale ktoré sa hlásia inému členskému štátu. Agentúre by sa tým tiež malo umožniť, aby dostala presné informácie o udalostiach a prístup k všetkým hláseniam o udalostiach zhromaždeným v Únii, aby v prípade potreby mohla na riziká identifikované v Únii reagovať prijatím nápravných opatrení. Táto výmena informácií by mala umožniť, aby príslušné orgány členských štátov dostali presné informácie o udalostiach v ich vzdušnom priestore a aby v prípade potreby reagovali na riziká identifikované na ich území prijatím nápravných opatrení.
(20)
Cieľom výmeny informácií o udalostiach by mala byť prevencia leteckých nehôd a incidentov. Táto výmena by sa nemala používať na zisťovanie viny alebo zodpovednosti ani na stanovenie referenčného porovnávania výkonnosti bezpečnosti.
(21)
Najefektívnejší spôsob, ako zabezpečiť výmenu veľkého množstva informácií o bezpečnosti medzi členskými štátmi, Komisiou a agentúrou, je prostredníctvom európskeho centrálneho registra za predpokladu, že členské štáty, Komisia a agentúra majú k nemu úplný prístup.
(22)
Všetky informácie súvisiace s bezpečnosťou, ktoré boli odvodené z hlásení o udalostiach zhromaždených v Únii, by sa mali včas postúpiť európskemu centrálnemu registru. Malo by to zahŕňať zhromažďovanie informácií o incidentoch, ako aj informácie o nehodách a vážnych incidentoch vyšetrovaných podľa nariadenia (EÚ) č. 996/2010.
(23)
Toto nariadenie by sa malo vzťahovať na informácie o udalostiach, ktoré sa uchovávajú v databázach organizácií, členských štátov alebo agentúry.
(24)
Všetky informácie súvisiace s bezpečnosťou v európskom centrálnom registri by mali byť prístupné subjektom povereným reguláciou bezpečnosti civilného letectva v Únii vrátane agentúry a orgánom zodpovedným za vyšetrovanie nehôd a incidentov v Únii.
(25)
Zainteresované strany by mali mať možnosť požiadať o prístup k určitým informáciám obsiahnutým v európskom centrálnom registri, a to pri dodržaní pravidiel týkajúcich sa zachovania dôvernosti týchto informácií a anonymity dotknutých osôb.
(26)
Keďže národné kontaktné miesto má najlepšie vedomosti o zainteresovaných stranách usadených v danom členskom štáte, každé národné kontaktné miesto by sa malo zaoberať žiadosťami zainteresovaných strán usadených na území jeho členského štátu. Komisia by sa mala zaoberať žiadosťami od zainteresovaných strán z tretích krajín alebo od medzinárodných organizácií.
(27)
Informácie v hláseniach o udalostiach by sa mali analyzovať a mali by sa určovať riziká pre bezpečnosť. Mali by sa včas identifikovať a realizovať akékoľvek vhodné následné opatrenia na zvýšenie bezpečnosti letectva. Informácie o analýze udalostí a opatreniach, ktoré na ne nadväzujú, by sa mali šíriť v organizáciách, príslušných orgánoch členských štátov a agentúre, keďže poskytovanie spätnej väzby o ohlásených udalostiach stimuluje jednotlivcov, aby udalosti ohlasovali. Ak je to vhodné a možné, informácie o analýze udalostí a opatreniach, ktoré na ne nadväzujú, by sa mali poskytnúť aj jednotlivcom, ktorí udalosti priamo ohlásili príslušným orgánom členských štátov alebo agentúre. Takáto spätná väzba by mala byť v súlade s pravidlami tohto nariadenia o dôvernosti a ochrane ohlasovateľa a osôb uvedených v hlásení o udalosti.
(28)
Toto nariadenie by malo pomáhať členským štátom, agentúre a organizáciám pri riadení rizík pre bezpečnosť letectva. Systémy riadenia bezpečnosti používané organizáciami sa dopĺňajú systémami riadenia bezpečnosti používanými členskými štátmi a agentúrou. Zatiaľ čo organizácie riadia riziká pre bezpečnosť súvisiace s ich konkrétnymi činnosťami, príslušné orgány členských štátov a agentúra riadia riziká pre bezpečnosť systémov letectva členských štátov ako celku a celej Únie, pričom sa zaoberajú spoločnými rizikami pre bezpečnosť letectva v dotknutých členských štátoch alebo na úrovni Únie. Povinnosti agentúry a príslušných orgánov členských štátov by nemali oslobodzovať organizácie od ich priamych povinností, pokiaľ ide o riadenie bezpečnosti priamo spojenej s produktmi a službami, ktoré poskytujú. Na tieto účely by organizácie mali zhromažďovať a analyzovať informácie o udalostiach, aby mohli identifikovať nebezpečenstvá súvisiace s ich činnosťami a znižovať ich. Takisto by mali posudzovať súvisiace riziká pre bezpečnosť a vyčleňovať zdroje na prijímanie rýchlych a vhodných opatrení na ich znižovanie. Celkový proces by mal monitorovať príslušný orgán, ktorý by mal v prípade potreby žiadať o prijatie dodatočných opatrení na zabezpečenie riadneho odstránenia bezpečnostných nedostatkov. Na druhej strane by príslušné orgány členských štátov a agentúra mali dopĺňať systémy riadenia bezpečnosti organizácií na úrovni členského štátu a na európskej úrovni.
(29)
Keď členské štáty stanovujú opatrenia, ktoré sa majú zahrnúť do ich národného programu bezpečnosti a národného plánu bezpečnosti, mali by používať informácie pochádzajúce zo zhromaždených hlásení o udalostiach a ich analýzy s cieľom zabezpečiť, aby opatrenia vychádzali z dôkazov. Národné programy bezpečnosti a národné plány bezpečnosti sa na európskej úrovni dopĺňajú európskym programom bezpečnosti letectva a európskym plánom bezpečnosti letectva.
(30)
Keďže cieľ zvýšenia bezpečnosti letectva nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, pretože systémy ohlasovania používané členskými štátmi izolovane sú menej efektívne než koordinovaná sieť s výmenou informácií, ktorá umožňuje identifikovať možné bezpečnostné problémy a kľúčové rizikové oblasti na úrovni Únie, mala by sa analýza na vnútroštátnej úrovni doplniť o analýzu a nadväzujúce opatrenia na úrovni Únie, aby sa zabezpečila lepšia prevencia leteckých nehôd a incidentov. Túto úlohu by na úrovni Únie mala vykonávať sieť analytikov bezpečnosti letectva v koordinácii s agentúrou a Komisiou. Uvedenej sieti by sa malo umožniť konsenzom rozhodnúť, že na svoje zasadnutia prizve pozorovateľov vrátane zamestnancov alebo zástupcov príslušného odvetvia.
(31)
Z práce siete analytikov bezpečnosti letectva na účel určovania opatrení, ktoré je potrebné vykonať na úrovni Únie na základe dôkazov, by mal čerpať najmä európsky program bezpečnosti letectva a európsky plán bezpečnosti letectva.
(32)
Verejnosti by sa mali poskytovať všeobecné súhrnné informácie o úrovni bezpečnosti letectva v členských štátoch a Únii. Tieto informácie by mali zahŕňať najmä trendy a analýzy vyplývajúce z vykonávania tohto nariadenia členskými štátmi, ako aj informácie v súhrnnej forme o obsahu európskeho centrálneho registra, a možno ich poskytovať uverejňovaním ukazovateľov výkonnosti bezpečnosti (safety performance indicators - SPI).
(33)
Systém bezpečnosti civilného letectva je založený na spätnej väzbe a poznatkoch získaných z nehôd a incidentov. Ohlasovanie udalostí a využívanie informácií o udalostiach na účely zlepšenia bezpečnosti je závislé od vzťahu dôvery medzi ohlasovateľom a subjektom zodpovedným za zhromažďovanie a posudzovanie informácií. To si vyžaduje prísne uplatňovanie pravidiel týkajúcich sa dôvernosti. Účelom ochrany informácií o bezpečnosti pred nevhodným používaním a obmedzeného prístupu do európskeho centrálneho registra iba pre zainteresované strany zapojené do zvyšovania úrovne bezpečnosti civilného letectva je zaistenie nepretržitej dostupnosti informácií o bezpečnosti, aby sa mohli prijímať vhodné a včasné preventívne opatrenia a aby sa zvyšovala bezpečnosť letectva. V tejto súvislosti by sa mali náležite chrániť citlivé informácie o bezpečnosti a ich zhromažďovanie by sa malo zabezpečiť zaručením ich dôvernosti, ochranou ich zdroja a zabezpečením dôvery zamestnancov pracujúcich v civilnom letectve v systémy ohlasovania udalostí. Mali by sa zaviesť primerané opatrenia s cieľom zabezpečiť zachovanie dôvernosti informácií zhromaždených prostredníctvom systémov ohlasovania udalostí a obmedziť prístup do európskeho centrálneho registra. V rámci vnútroštátnych predpisov o slobodnom prístupe k informáciám by sa mala zohľadniť potrebná dôvernosť takýchto informácií. Zhromaždené informácie by mali byť náležite chránené pred neoprávneným použitím alebo zverejnením. Mali by sa používať výlučne na účel udržiavania alebo zvyšovania úrovne bezpečnosti letectva a nemali by sa používať na určovanie viny alebo zodpovednosti.
(34)
S cieľom zaistiť dôveru zamestnancov či zmluvného personálu v systém ohlasovania udalostí organizácie by sa informácie obsiahnuté v hláseniach o udalostiach mali vhodne chrániť a nemali by sa používať na iné účely než udržanie alebo zvyšovanie úrovne bezpečnosti letectva. K dosiahnutiu tohto cieľa by mali prispievať najmä vnútorné pravidlá „kultúry spravodlivosti“, ktoré organizácia prijme podľa tohto nariadenia. Ďalším účinným spôsobom, ako dosiahnuť tento cieľ, môže byť obmedzenie prenosu osobných údajov alebo informácií, ktoré umožňujú určenie totožnosti ohlasovateľa alebo ďalších osôb uvedených v hláseniach o udalostiach, prostredníctvom jasného oddelenia útvarov, ktoré pracujú s hláseniami o udalostiach od ostatných útvarov organizácie.
(35)
Ohlasovateľ alebo osoba, ktorá je v hláseniach o udalostiach uvedená, by mali byť náležite chránení. V tejto súvislosti by sa z hlásení o udalostiach mali odstrániť identifikačné údaje a podrobnosti týkajúce sa totožnosti ohlasovateľa a osôb uvedených v hláseniach o udalostiach by sa nemali ukladať do databáz.
(36)
Systém civilného letectva by mal okrem toho podporovať „kultúru bezpečnosti“, ktorá uľahčuje spontánne ohlasovanie udalostí, a tým napomáha rozvoj zásady „kultúry spravodlivosti“. „Kultúra spravodlivosti“ je zásadným prvkom širšieho pojmu „kultúra bezpečnosti“, ktorý je základom riadneho systému riadenia bezpečnosti. Prostredie uplatňujúce zásady „kultúry bezpečnosti“ by nemalo brániť prijatiu opatrení potrebných na udržiavanie alebo zvyšovanie úrovne bezpečnosti letectva.
(37)
„Kultúra spravodlivosti“ by mala jednotlivé osoby povzbudzovať na ohlasovanie informácií o bezpečnosti. Nemala by ich však oslobodzovať od ich bežných povinností. Zamestnanci ani zmluvný personál by preto nemali byť v tejto súvislosti na základe informácií poskytnutých podľa tohto nariadenia objektom akejkoľvek zaujatosti okrem prípadov úmyselného porušenia predpisov alebo keď došlo k zjavnému, významnému a závažnému nezohľadneniu zjavného rizika a hlbokému pracovnému zlyhaniu spočívajúcemu v nevykonaní opatrení, ktoré sa za daných okolností jednoznačne mali vykonať, čím sa spôsobila predvídateľná škoda osobe alebo na majetku, alebo sa výrazne ohrozila úroveň bezpečnosti letectva.
(38)
S cieľom podporiť ohlasovanie udalostí by bolo vhodné chrániť nielen ohlasovateľov, ale aj osoby, ktoré sú uvedené v príslušných hláseniach o udalostiach. Takou ochranou by sa však uvedené osoby nemali zbaviť ich ohlasovacích povinností podľa tohto nariadenia. Najmä v prípade, keď je v hlásení o udalosti uvedená osoba, ktorá má povinnosť tú istú udalosť ohlásiť, a zámerne ju neohlási, mala by stratiť svoju ochranu a čeliť sankciám vyplývajúcim z uplatňovania tohto nariadenia.
(39)
Bez toho, aby bolo dotknuté vnútroštátne trestné právo a náležitý výkon spravodlivosti, je dôležité, aby sa jasne stanovila miera, do ktorej sú ohlasovateľ a iné osoby uvedené v hláseniach o udalostiach chránené pred zaujatosťou alebo trestným stíhaním.
(40)
Aby sa zvýšila dôvera jednotlivcov v systém, malo by sa zaobchádzanie s hláseniami o udalostiach organizovať tak, aby sa primerane chránila dôvernosť totožnosti ohlasovateľa a iných osôb uvedených v hláseniach o udalostiach s ohľadom na podporu „kultúry spravodlivosti“. Cieľom by vždy, ak je to možné, malo byť umožniť zriadenie nezávislého systému spracovania informácií o udalostiach.
(41)
Zamestnanci organizácií, príslušných orgánov členských štátov a agentúry podieľajúci sa na hodnotení, spracúvaní alebo analýze udalostí zohrávajú pri identifikácii bezpečnostných nebezpečenstiev a nedostatkov významnú úlohu. Skúsenosti ukazujú, že analýza pri spätnom skúmaní udalostí po nehode vedie k identifikácii rizík a nedostatkov, ktoré by inak neboli identifikované. Je preto možné, že by osoby zapojené do hodnotenia, spracúvania alebo analýzy udalostí mohli mať obavy z možných následkov, pokiaľ ide o stíhanie pred justičnými orgánmi. Bez toho, aby bolo dotknuté vnútroštátne trestné právo a náležitý výkon spravodlivosti, by členské štáty nemali viesť konania proti osobám, ktoré sú v príslušných orgánoch členských štátov zapojené do hodnotenia, spracúvania a analýzy udalostí, v súvislosti s rozhodnutiami, ktoré prijali počas plnenia svojich povinností a ktoré sa následne a spätne ukážu ako chybné alebo neúčinné, ale ktoré boli v čase prijatia a na základe informácií dostupných v tom čase primerané a vhodné.
(42)
Zamestnanci a zmluvný personál by mali mať možnosť ohlasovať porušovanie zásad vymedzujúcich ich ochranu podľa tohto nariadenia a nemali by byť za takéto ohlasovanie sankcionovaní. Členské štáty by mali vymedziť dôsledky pre tých, ktorí porušia zásady ochrany ohlasovateľa a iných osôb uvedených v hláseniach o udalostiach, a prípadne by mali prijať nápravné opatrenia alebo uložiť sankcie.
(43)
Jednotlivci môžu byť odrádzaní od ohlasovania udalostí z obavy, že sa sami usvedčia, a potenciálnych následkov, pokiaľ ide o stíhanie pred justičnými orgánmi. Ciele tohto nariadenia možno dosiahnuť bez toho, aby sa nenáležite zasahovalo do súdnych systémov členských štátov. Je preto vhodné stanoviť, aby neplánované alebo neúmyselné prípady porušenia zákona, o ktorých orgány členských štátov nadobudnú vedomosť výhradne prostredníctvom hlásení na základe tohto nariadenia, neboli predmetom disciplinárnych, správnych alebo súdnych konaní, ak nie je stanovené inak v uplatniteľnom vnútroštátnom trestnom práve. Práva tretích strán na občianskoprávne konanie by sa však tento zákaz týkať nemal, a tieto práva by mali podliehať výhradne vnútroštátnemu právu.
(44)
V rámci budovania prostredia „kultúry spravodlivosti“ by sa však členským štátom mala ponechať možnosť rozšíriť zákaz používať hlásenia o udalostiach ako dôkazový materiál proti ohlasovateľom zo správnych a disciplinárnych konaní na občianske alebo trestné konania.
(45)
Okrem toho by sa spolupráca medzi bezpečnostnými orgánmi a justičnými orgánmi mala posilniť a sformalizovať vopred uzatvorenými dohodami medzi nimi, ktorými by sa mala rešpektovať rovnováha medzi rôznymi verejnými záujmami a ktoré by najmä mali upraviť napríklad prístup k hláseniam o udalostiach vo vnútroštátnych databázach a ich využívanie.
(46)
S cieľom podporiť agentúru, ktorej povinnosti sa na základe tohto nariadenia rozširujú, by agentúra mala dostať dostatočné zdroje na to, aby sa jej umožnilo plnenie dodatočných úloh, ktoré jej boli pridelené.
(47)
S cieľom doplniť alebo zmeniť toto nariadenie by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade
(48)
Komisia by sa pri uplatňovaní tohto nariadenia mala radiť s agentúrou a v ňom uvedenou sieťou analytikov bezpečnosti letectva.
(49)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (5).
(50)
Pri uplatňovaní tohto nariadenia by sa mali v plnej miere dodržiavať pravidlá týkajúce sa spracúvania údajov a ochrany jednotlivcov ustanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7). Pri uplatňovaní tohto nariadenia by sa mali v plnej miere dodržiavať pravidlá týkajúce sa prístupu k údajom ustanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (8) s výnimkou prípadov, ktoré sa týkajú šírenia údajov a informácií z európskeho centrálneho registra, ktoré sú chránené podľa prísnejších pravidiel stanovených v tomto nariadení.
(51)
Sankcie by sa mali uplatniť najmä voči každej osobe alebo subjektu, ktoré v rozpore s týmto nariadením zneužijú informácie chránené týmto nariadením; konajú zaujatým spôsobom proti ohlasovateľovi alebo iným osobám uvedeným v hláseniach o udalostiach okrem prípadov, keď sa uplatňujú výnimky ustanovené v tomto nariadení; nevytvárajú prostredie vhodné na zhromažďovanie údajov o udalostiach; neanalyzujú zhromaždené informácie; nekonajú s cieľom riešiť zistené nedostatky v oblasti bezpečnosti alebo potenciálne nedostatky v oblasti bezpečnosti alebo sa nedelia o informácie zhromaždené na základe uplatňovania tohto nariadenia.
(52)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to ustanovenie spoločných pravidiel v oblasti ohlasovania udalostí v civilnom letectve, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodu jeho celoúnijového rozsahu a účinkov ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(53)
Nariadenie (EÚ) č. 996/2010 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
(54)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/42/ES (9), nariadenie Komisie (ES) č. 1321/2007 (10) a nariadenie Komisie (ES) č. 1330/2007 (11) by sa preto mali zrušiť.
(55)
S európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov sa konzultovalo v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia (ES) č. 45/2001 a európsky dozorný úradník vydal stanovisko 10. apríla 2013 (12),
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Ciele
1. Cieľom tohto nariadenia je zvýšiť bezpečnosť letectva tým, že sa zabezpečí, aby sa príslušné informácie o bezpečnosti týkajúce sa civilného letectva ohlasovali, zhromažďovali, uchovávali, chránili, vymieňali, rozširovali a analyzovali.
Týmto nariadením sa zabezpečí, aby:
a)
sa na základe analýzy zhromaždených informácií včas prijalo prípadné bezpečnostné opatrenie;
b)
bola zaručená nepretržitá dostupnosť informácií o bezpečnosti prostredníctvom zavedenia pravidiel dôvernosti a primeraného využívania informácií a prostredníctvom harmonizovanej a posilnenej ochrany ohlasovateľov a osôb uvedených v hláseniach o udalostiach a
c)
sa zvažovali riziká pre bezpečnosť letectva a zaoberalo sa nimi tak na úrovni Únie, ako aj na vnútroštátnej úrovni.
2. Jediným cieľom ohlasovania udalostí je prevencia nehôd a incidentov, a nie určovanie viny alebo zodpovednosti.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„ohlasovateľ“ je fyzická osoba podávajúca hlásenie o udalosti alebo o inej informácii súvisiacej s bezpečnosťou podľa tohto nariadenia;
2.
„lietadlo“ je zariadenie schopné pohybu v atmosfére následkom iných reakcií, ako sú reakcie vzduchu voči zemskému povrchu;
3.
„incident“ je incident v zmysle nariadenia (EÚ) č. 996/2010;
4.
„vážny incident“ je vážny incident v zmysle nariadenia (EÚ) č. 996/2010;
5.
„nehoda“ je nehoda v zmysle nariadenia (EÚ) č. 996/2010;
6.
„informácie bez identifikačných údajov“ sú informácie pochádzajúce z hlásení o udalostiach, z ktorých sa odstránili všetky osobné údaje, ako sú mená alebo adresy fyzických osôb;
7.
„udalosť“ je každá udalosť súvisiaca s bezpečnosťou, ktorá ohrozuje alebo by v prípade, že nedôjde k jej náprave alebo vyriešeniu, mohla ohroziť lietadlo, osoby v ňom alebo akúkoľvek inú osobu a ktorá zahŕňa predovšetkým nehodu alebo vážny incident;
8.
„organizácia“ je akákoľvek organizácia, ktorá poskytuje letecké produkty a/alebo ktorá zamestnáva alebo najíma osoby, ktoré musia ohlasovať udalosti v súlade s článkom 4 ods. 6, alebo využíva ich služby;
9.
„anonymizácia“ je úkon, ktorým sa z hlásení o udalostiach odstránia všetky osobné údaje, ktoré súvisia s ohlasovateľom a osobami uvedenými v hláseniach o udalostiach, a všetky údaje vrátane názvu organizácie či organizácií zúčastnených na udalosti, na základe ktorých by sa dala odhaliť totožnosť ohlasovateľa alebo tretej strany alebo z ktorých by sa uvedená informácia dala na základe hlásenia o udalosti vyvodiť;
10.
„nebezpečenstvo“ je situácia alebo predmet, ktoré môžu spôsobiť usmrtenie alebo zranenie osoby, poškodenie vybavenia alebo konštrukcie, stratu materiálu alebo obmedzenie schopnosti osoby vykonávať predpísanú funkciu;
11.
„orgán bezpečnostného vyšetrovania“ je stály vnútroštátny orgán bezpečnostného vyšetrovania civilného letectva, ktorý vedie bezpečnostné vyšetrovanie alebo naň dohliada podľa článku 4 nariadenia (EÚ) č. 996/2010;
12.
„kultúra spravodlivosti“ je kultúra, v ktorej prevádzkovatelia alebo iné osoby v prvej línii nie sú trestaní za tie konania, opomenutia alebo rozhodnutia, ktoré zodpovedajú ich skúsenostiam a odbornej príprave, pričom sa však netoleruje hrubá nedbanlivosť, úmyselné porušovanie povinností a deštruktívne konanie;
13.
„kontaktné miesto“ je:
a)
príslušný orgán určený každým členským štátom v súlade s článkom 6 ods. 3, keď žiadosť o informácie podáva zainteresovaná strana usadená v členskom štáte;
b)
Komisia, keď žiadosť o informácie podáva zainteresovaná strana, ktorá je usadená mimo Únie;
14.
„zainteresovaná strana“ je akákoľvek fyzická alebo právnická osoba alebo akýkoľvek oficiálny orgán s právnou subjektivitou alebo bez nej, ktorý sa môže zúčastňovať na zvyšovaní úrovne bezpečnosti letectva tým, že má prístup k informáciám o udalostiach vymieňaným medzi členskými štátmi, a ktorý spadá do jednej z kategórií zainteresovaných strán stanovených v prílohe II;
15.
„štátny program bezpečnosti“ je integrovaný súbor právnych aktov a činností zameraný na riadenie bezpečnosti civilného letectva v členskom štáte;
16.
„európsky plán bezpečnosti letectva“ je plán posudzovania otázok bezpečnosti a súvisiacich opatrení na európskej úrovni;
17.
„európsky program bezpečnosti letectva“ je integrovaný súbor nariadení na úrovni Únie spolu s činnosťami a procesmi používanými na spoločné riadenie bezpečnosti civilného letectva na európskej úrovni;
18.
„systém riadenia bezpečnosti“ je systematický prístup k riadeniu bezpečnosti letectva vrátane potrebných organizačných štruktúr, zodpovedností, politík a postupov a zahŕňa akýkoľvek systém riadenia, ktorého úlohou je riadenie bezpečnosti samostatne alebo spolu s inými systémami riadenia v rámci organizácie.
Článok 3
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Toto nariadenie ustanovuje pravidlá:
a)
ohlasovania udalostí, ktoré ohrozujú alebo ktoré by za podmienky, že nebudú napravené alebo vyriešené, ohrozili lietadlo, osoby v ňom, akúkoľvek inú osobu, vybavenie alebo zariadenie, ktoré ovplyvňujú prevádzku lietadla, a ohlasovania iných príslušných informácií súvisiacich s bezpečnosťou v uvedenom kontexte;
b)
analýzy ohlásených udalostí a iných informácií súvisiacich s bezpečnosťou a na ne nadväzujúcich opatrení;
c)
ochrany osôb pracujúcich v letectve;
d)
vhodného využívania zhromaždených informácií o bezpečnosti;
e)
začlenenia informácií do európskeho centrálneho registra a
f)
šírenia anonymizovaných informácií zainteresovaným stranám s cieľom poskytnúť im informácie, ktoré potrebujú na zvýšenie úrovne bezpečnosti letectva.
2. Toto nariadenie sa vzťahuje na udalosti a iné informácie súvisiace s bezpečnosťou, zahŕňajúce civilné lietadlá okrem lietadiel uvedených v prílohe II k nariadeniu (ES) č. 216/2008. Členské štáty môžu rozhodnúť o tom, že sa toto nariadenie bude vzťahovať aj na udalosti a iné informácie súvisiace s bezpečnosťou, zahŕňajúce lietadlá uvedené v prílohe II k uvedenému nariadeniu.
Článok 4
Povinné ohlasovanie
1. Osoby uvedené v odseku 6 hlásia prostredníctvom systémov povinného ohlasovania udalostí podľa tohto článku udalosti, ktoré môžu predstavovať značné riziko pre bezpečnosť letectva a ktoré patria do týchto kategórií:
a)
udalosti súvisiace s prevádzkou lietadla, ako sú:
i)
udalosti súvisiace s kolíziou;
ii)
udalosti súvisiace so vzletom a pristátím;
iii)
udalosti súvisiace s palivom;
iv)
udalosti počas letu;
v)
udalosti súvisiace s komunikáciou;
vi)
udalosti súvisiace so zranením, mimoriadnymi situáciami a inými kritickými situáciami;
vii)
udalosti súvisiace s prípadmi straty spôsobilosti posádky a inými udalosťami, ktoré sa týkajú posádky;
viii)
udalosti súvisiace s meteorologickými podmienkami alebo udalosťami, ktoré sa týkajú bezpečnostnej ochrany;
b)
udalosti súvisiace s technickým stavom, údržbou a opravou lietadiel, ako sú:
i)
poškodenia konštrukcie;
ii)
chybné fungovanie systémov;
iii)
problémy s údržbou a opravou;
iv)
problémy s pohonom (vrátane motorov, vrtúľ a rotorových systémov) a problémy pomocných energetických jednotiek;
c)
udalosti súvisiace s leteckými navigačnými službami a zariadeniami, ako sú:
i)
kolízie, situácie, keď takmer došlo ku kolízii, alebo možnosti kolízie;
ii)
osobitné udalosti týkajúce sa riadenia leteckej prevádzky a leteckých navigačných služieb (ATM/ANS);
iii)
prevádzkové udalosti týkajúce sa ATM/ANS;
d)
udalosti súvisiace s letiskami a pozemnými službami, ako sú:
i)
udalosti súvisiace s činnosťami na letisku a letiskovými zariadeniami;
ii)
udalosti súvisiace s odbavovaním cestujúcich, batožiny, pošty a nákladu;
iii)
udalosti súvisiace s pozemnou obsluhou lietadla a súvisiacimi službami.
2. Každá organizácia usadená v členskom štáte zriadi systém povinného ohlasovania s cieľom uľahčiť zhromažďovanie údajov o udalostiach uvedených v odseku 1.
3. Každý členský štát zriadi systém povinného ohlasovania s cieľom uľahčiť zhromažďovanie údajov o udalostiach vrátane zhromažďovania údajov o udalostiach zhromaždených organizáciami na základe odseku 2.
4. Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (ďalej len „agentúra“) zriadi systém povinného ohlasovania s cieľom uľahčiť zhromažďovanie údajov o udalostiach vrátane zhromažďovania údajov o udalostiach, ktoré na základe odseku 2 zhromaždili organizácie osvedčené alebo schválené agentúrou.
5. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov prijme zoznam s klasifikáciou udalostí, na ktorý sa bude odkazovať v hláseniach o udalostiach podľa odseku 1. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 19 ods. 2.
Komisia musí do uvedených vykonávacích aktov začleniť samostatný zoznam s klasifikáciou udalostí vzťahujúci sa na iné lietadlá než zložité motorové lietadlá. Tento zoznam je zjednodušenou verziou zoznamu uvedeného v prvom pododseku a vo vhodnom prípade sa prispôsobí osobitostiam uvedenej oblasti letectva.
6. Každá nižšie uvedená fyzická osoba podáva hlásenie o udalostiach uvedených v odseku 1 prostredníctvom systému zriadeného v súlade s odsekom 2 organizáciou, ktorá zamestnáva, najíma alebo využíva služby ohlasovateľa, alebo ak to nie je možné, prostredníctvom systému zriadeného v súlade s odsekom 3 členským štátom, v ktorom je ich organizácia usadená, alebo štátom, ktorý vydal, potvrdil alebo zmenil preukaz spôsobilosti pilota, alebo prostredníctvom systému zriadeného agentúrou v súlade s odsekom 4:
a)
veliaci pilot alebo v prípade, že veliaci pilot nemôže udalosť ohlásiť, ktorýkoľvek ďalší člen posádky v hierarchii velenia lietadla registrovaného v členskom štáte alebo lietadla registrovaného mimo Únie, ale používaného prevádzkovateľom, pre ktorého zabezpečuje dohľad nad leteckou prevádzkou členský štát alebo ktorý je usadený v Únii;
b)
osoba zapojená do navrhovania, výroby, pravidelného monitorovania letovej spôsobilosti, údržby alebo úpravy lietadla alebo akéhokoľvek jeho vybavenia alebo časti pod dohľadom členského štátu alebo agentúry;
c)
osoba, ktorá podpisuje osvedčenie o overení letovej spôsobilosti alebo uvoľnenie lietadla alebo akéhokoľvek jeho vybavenia alebo časti do prevádzky pod dohľadom členského štátu alebo agentúry;
d)
osoba, ktorá vykonáva funkciu, pre ktorú je potrebné mať od členského štátu oprávnenie ako zamestnanca poskytovateľa letových prevádzkových služieb povereného povinnosťami súvisiacimi s leteckými navigačnými službami alebo ako pracovníka letovej informačnej služby;
e)
osoba, ktorá plní funkciu spojenú s riadením bezpečnosti letiska, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (13);
f)
osoba, ktorá vykonáva funkciu spojenú s inštalovaním, úpravou, údržbou, opravou, generálnou revíziou, letovou kontrolou alebo kontrolou leteckých navigačných zariadení, nad ktorými zabezpečuje dohľad členský štát;
g)
osoba, ktorá vykonáva funkciu spojenú s pozemnou obsluhou lietadiel vrátane tankovania, vypracúvania nákladných listov, nakladania, odstraňovania námrazy a ťahania na letisku, ktoré spadá pod nariadenie (ES) č. 1008/2008.
7. Osoby uvedené v odseku 6 ohlasujú udalosti do 72 hodín od nadobudnutia vedomosti o udalosti, pokiaľ im v tom nezabránia výnimočné okolnosti.
8. Každá organizácia usadená v členskom štáte, na ktorú sa nevzťahuje odsek 9, bezodkladne po ohlásení udalosti, avšak najneskôr do 72 hodín od nadobudnutia vedomosti o udalosti, ohlási údaje o udalostiach zhromaždené v súlade s odsekom 2 tohto článku príslušnému orgánu daného členského štátu uvedenému v článku 6 ods. 3.
9. Každá organizácia usadená v členskom štáte, ktorú osvedčila alebo schválila agentúra, bezodkladne po ohlásení udalosti, avšak najneskôr do 72 hodín od nadobudnutia vedomosti o udalosti, ohlási agentúre údaje o udalostiach zhromaždené v súlade s odsekom 2.
Článok 5
Dobrovoľné ohlasovanie
1. Každá organizácia usadená v členskom štáte zriadi systém dobrovoľného ohlasovania s cieľom uľahčiť zhromažďovanie:
a)
údajov o udalostiach, ktoré nemusí zachytiť systém povinného ohlasovania;
b)
iných informácií súvisiacich s bezpečnosťou, ktoré ohlasovateľ považuje za skutočné alebo potenciálne nebezpečenstvo pre bezpečnosť letectva.
2. Každý členský štát zriadi systém dobrovoľného ohlasovania s cieľom uľahčiť zhromažďovanie:
a)
údajov o udalostiach, ktoré nemusí zachytiť systém povinného ohlasovania;
b)
iných informácií súvisiacich s bezpečnosťou, ktoré ohlasovateľ považuje za skutočné alebo potenciálne nebezpečenstvo pre bezpečnosť letectva.
Tento systém takisto zahŕňa, ale neobmedzuje sa na zhromažďovanie informácií, ktoré postupujú organizácie podľa odseku 6.
3. Agentúra zriadi systém dobrovoľného ohlasovania s cieľom uľahčiť zhromažďovanie:
a)
údajov o udalostiach, ktoré nemusí zachytiť systém povinného ohlasovania;
b)
iných informácií súvisiacich s bezpečnosťou, ktoré ohlasovateľ považuje za skutočné alebo potenciálne nebezpečenstvo pre bezpečnosť letectva.
Tento systém takisto zahŕňa, ale neobmedzuje sa na zhromažďovanie informácií, ktoré postupujú organizácie osvedčené alebo schválené agentúrou podľa odseku 5.
4. Systémy dobrovoľného ohlasovania sa využívajú na uľahčenie zhromažďovania údajov o udalostiach a iných informáciách súvisiacich s bezpečnosťou:
a)
ktoré sa nemusia povinne ohlasovať podľa článku 4 ods. 1;
b)
ohlásených osobami, ktoré nie sú uvedené v článku 4 ods. 6.
5. Každá organizácia usadená v členskom štáte a osvedčená alebo schválená agentúrou včas ohlasuje agentúre údaje o udalostiach a iné informácie súvisiace s bezpečnosťou, ktoré boli zhromaždené v súlade s odsekom 1 a ktoré môžu zahŕňať skutočné alebo potenciálne riziko pre bezpečnosť letectva.
6. Každá organizácia usadená v členskom štáte, ktorá nie je osvedčená ani schválená agentúrou, včas ohlasuje príslušnému orgánu daného členského štátu, ktorý bol určený podľa článku 6 ods. 3, údaje o udalostiach a iné informácie súvisiace s bezpečnosťou, ktoré boli zhromaždené podľa odseku 1 tohto článku a ktoré môžu zahŕňať skutočné alebo potenciálne riziko pre bezpečnosť letectva. Členské štáty môžu od organizácií usadených na ich území vyžadovať hlásenie podrobností o všetkých udalostiach zhromaždených podľa odseku 1 tohto článku.
7. Členské štáty, agentúra a organizácie môžu zriadiť ďalšie systémy zhromažďovania a spracúvania informácií o bezpečnosti s cieľom zhromažďovať údaje o udalostiach, ktoré by nemuseli zachytiť systémy ohlasovania uvedené v článku 4 a v odsekoch 1, 2 a 3 tohto článku. Tieto systémy môžu zahŕňať ohlasovanie iným subjektom, než sú subjekty uvedené v článku 6 ods. 3, a môžu zahŕňať aktívnu účasť:
a)
odvetvia letectva;
b)
profesijných organizácií personálu v oblasti letectva.
8. Informácie z dobrovoľného a povinného ohlasovania možno spojiť do jediného systému.
Článok 6
Zhromažďovanie a uchovávanie informácií
1. Každá organizácia usadená v členskom štáte určí jednu alebo niekoľko osôb, aby sa nezávisle zaoberali zhromažďovaním, hodnotením, spracúvaním, analýzou a uchovávaním údajov o udalostiach hlásených podľa článkov 4 a 5.
S hláseniami sa zaobchádza tak, aby sa zabránilo používaniu informácií na iné ako bezpečnostné účely, a primerane sa pri tom chráni dôvernosť totožnosti ohlasovateľa a osôb uvedených v hláseniach o udalostiach s cieľom podporovať „kultúru spravodlivosti“.
2. Na základe dohody s príslušným orgánom môžu malé organizácie zaviesť zjednodušený mechanizmus zhromažďovania, hodnotenia, spracúvania, analýzy a uchovávania údajov o udalostiach. Tieto úlohy môžu vykonávať spoločne s organizáciami rovnakej povahy, avšak v súlade s pravidlami tohto nariadenia o dôvernosti a ochrane.
3. Každý členský štát určí jeden alebo niekoľko príslušných orgánov, ktoré zriadia mechanizmus nezávislého zhromažďovania, hodnotenia, spracúvania, analýzy a uchovávania údajov o udalostiach hlásených podľa článkov 4 a 5.
S hláseniami sa zaobchádza tak, aby sa zabránilo používaniu informácií na iné ako bezpečnostné účely, a primerane sa pri tom chráni dôvernosť totožnosti ohlasovateľa a osôb uvedených v hláseniach o udalostiach s cieľom podporovať „kultúru spravodlivosti“.
Orgánmi určenými podľa prvého pododseku môžu byť spoločne alebo samostatne tieto orgány:
a)
národný orgán civilného letectva a/alebo
b)
orgán bezpečnostného vyšetrovania a/alebo
c)
akýkoľvek iný nezávislý orgán alebo subjekt usadený v Únii, ktorý je poverený touto funkciou.
Ak členský štát určí viac ako jeden orgán alebo subjekt, určí jeden z nich ako kontaktné miesto na prenos informácií uvedených v článku 8 ods. 2.
4. Agentúra určí jednu alebo niekoľko osôb, ktoré zriadia mechanizmus nezávislého zhromažďovania, hodnotenia, spracúvania, analýzy a uchovávania údajov o udalostiach hlásených podľa článkov 4 a 5.
S hláseniami sa zaobchádza tak, aby sa zabránilo používaniu informácií na iné ako bezpečnostné účely, a primerane sa pri tom chráni dôvernosť totožnosti ohlasovateľa a osôb uvedených v hláseniach o udalostiach s cieľom podporovať „kultúru spravodlivosti“.
5. Organizácie uchovávajú hlásenia o udalostiach vypracované na základe údajov o udalostiach zhromažďovaných v súlade s článkami 4 a 5 v jednej alebo vo viacerých databázach.
6. Príslušné orgány uvedené v odseku 3 uchovávajú hlásenia o udalostiach vypracované na základe údajov o udalostiach zhromažďovaných v súlade s článkami 4 a 5 vo vnútroštátnej databáze.
7. Vo vnútroštátnej databáze sa takisto uchovávajú relevantné informácie o nehodách a vážnych incidentoch, ktoré zhromaždili alebo vydali orgány bezpečnostného vyšetrovania.
8. Agentúra uchováva hlásenia o udalostiach vypracované na základe údajov o udalostiach zhromažďovaných v súlade s článkami 4 a 5 v databáze.
9. Orgány bezpečnostného vyšetrovania majú úplný prístup k svojim príslušným vnútroštátnym databázam uvedeným v odseku 6 na účely plnenia svojich povinností podľa článku 5 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 996/2010.
10. Orgány civilného letectva členských štátov majú úplný prístup k svojim príslušným vnútroštátnym databázam uvedeným v odseku 6 na účely plnenia povinností súvisiacich s bezpečnosťou.
Článok 7
Kvalita a obsah hlásení o udalostiach
1. Hlásenia o udalostiach uvedené v článku 6 obsahujú aspoň informácie uvedené v prílohe I.
2. Hlásenia o udalostiach uvedené v článku 6 ods. 5, 6 a 8 obsahujú klasifikáciu rizika pre bezpečnosť v súvislosti s danou udalosťou. Túto klasifikáciu preskúma a v prípade potreby zmení a schváli príslušný orgán členského štátu alebo agentúra v súlade s jednotným európskym systémom klasifikácie rizík uvedeným v odseku 5 tohto článku.
3. V záujme zlepšenia konzistentnosti údajov najmä medzi pôvodne zhromaždenými informáciami a hláseniami uloženými v databáze zavedú organizácie, členské štáty a agentúra postupy kontroly kvality údajov.
4. V databázach uvedených v článku 6 ods. 5, 6 a 8 sa musia používať formáty, ktoré sú:
a)
normalizované na uľahčenie výmeny informácií a
b)
kompatibilné so softvérom ECCAIRS a taxonómiou ADREP.
5. Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi a agentúrou prostredníctvom siete analytikov bezpečnosti letectva uvedenej v článku 14 ods. 2 vypracuje jednotný európsky systém klasifikácie rizík, aby sa organizáciám, členským štátom a agentúre umožnilo klasifikovať udalosti z hľadiska rizík pre bezpečnosť. Komisia pri tom zohľadní potrebu kompatibility s existujúcimi systémami klasifikácie rizík.
Komisia vypracuje uvedený systém do 15. mája 2017.
6. Komisia je na účely vymedzenia jednotného európskeho systému klasifikácie rizík oprávnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 18.
7. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov prijme opatrenia týkajúce sa zavedenia jednotného európskeho systému klasifikácie rizík. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 19 ods. 2.
8. Komisia a agentúra podporujú príslušné orgány členských štátov pri plnení ich úlohy integrovať údaje, čo zahŕňa napríklad:
a)
integráciu minimálnych informácií uvedených v odseku 1;
b)
klasifikáciu rizika udalostí uvedenú v odseku 2 a
c)
zavádzanie postupov kontroly kvality údajov uvedených v odseku 3.
Komisia a agentúra poskytnú túto podporu tak, aby prispeli k harmonizácii procesu zadávania údajov v členských štátoch najmä tým, že poskytnú zamestnancom pracujúcim v orgánoch alebo subjektoch uvedených v článku 6 ods. 1, 3 a 4:
a)
poradné materiály;
b)
pracovné semináre a
c)
vhodnú odbornú prípravu.
Článok 8
Európsky centrálny register
1. Európsky centrálny register na uchovávanie všetkých hlásení o udalostiach zhromaždených v Únii spravuje Komisia.
2. Každý členský štát aktualizuje po dohode s Komisiou európsky centrálny register prenosom všetkých informácií o bezpečnosti uchovávaných vo vnútroštátnych databázach uvedených v článku 6 ods. 6 do tohto registra.
3. Agentúra dohodne s Komisiou technické protokoly potrebné na to, aby sa do európskeho centrálneho registra mohli preniesť všetky hlásenia o udalostiach, ktoré agentúra zhromažďuje podľa nariadenia (ES) č. 216/2008 a jeho vykonávacích pravidiel, najmä pokiaľ ide o udalosti uchovávané vo vnútornom systéme ohlasovania udalostí (Internal Occurrence Reporting System - IORS), ako aj informácie zhromaždené podľa článku 4 ods. 9 a článku 5 ods. 5.
4. Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov prijíma opatrenia týkajúce sa správy európskeho centrálneho registra, ako sa uvádza v odsekoch 1 a 2. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 19 ods. 2.
Článok 9
Výmena informácií
1. Členské štáty a agentúra sa zúčastňujú na výmene informácií tak, že prostredníctvom európskeho centrálneho registra sprístupňujú všetky informácie o bezpečnosti uchovávané vo svojich príslušných databázach hlásení príslušným orgánom iných členských štátov, agentúre a Komisii.
Hlásenia o udalostiach sa prevedú do európskeho centrálneho registra najneskôr do 30 dní od ich uloženia vo vnútroštátnej databáze.
Hlásenia o udalostiach sa aktualizujú dodatočnými informáciami o bezpečnosti vždy, keď je to potrebné.
2. Členské štáty takisto prenášajú informácie týkajúce sa nehôd a vážnych incidentov do európskeho centrálneho registra takto:
a)
počas prebiehajúceho vyšetrovania: predbežné vecné informácie o nehodách a vážnych incidentoch;
b)
po ukončení vyšetrovania:
i)
záverečnú správ z vyšetrovania a
ii)
ak je k dispozícii, zhrnutie záverečnej správy z vyšetrovania v anglickom jazyku.
3. Členský štát alebo agentúra zašlú čo najskôr všetky relevantné informácie o bezpečnosti príslušnému orgánu členského štátu alebo agentúre, ak pri zhromažďovaní údajov o udalostiach alebo pri uchovávaní hlásení o udalostiach, alebo vykonávaní analýz v súlade s článkom 13 ods. 6 identifikujú bezpečnostné otázky, ktoré považuje buď za:
a)
predmet záujmu iných členských štátov alebo agentúry, alebo
b)
si prípadne vyžadujú, aby iné členské štáty alebo agentúra prijali bezpečnostné opatrenia.
Článok 10
Šírenie informácií uchovávaných v európskom centrálnom registri
1. K informáciám o udalostiach obsiahnutým v európskom centrálnom registri má zabezpečený úplný online prístup každý subjekt poverený reguláciou bezpečnosti civilného letectva alebo akýkoľvek orgán bezpečnostného vyšetrovania v Únii.
Informácie sa využívajú v súlade s článkami 15 a 16.
2. Zainteresované strany vymenované v prílohe II môžu požiadať o prístup k určitým informáciám obsiahnutým v európskom centrálnom registri.
Zainteresované strany usadené v Únii zasielajú žiadosti o informácie kontaktnému miestu členského štátu, v ktorom sú usadené.
Zainteresované strany, ktoré sú usadené mimo Únie, sa so žiadosťami obracajú na Komisiu.
V prípade žiadosti podľa tohto odseku Komisia informuje príslušný orgán dotknutého členského štátu.
3. S výhradou článku 15 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 996/2010 sa informácie uvedené v európskom centrálnom registri, ktoré sa týkajú prebiehajúcich bezpečnostných vyšetrovaní vedených v súlade s uvedeným nariadením, neposkytujú zainteresovaným stranám podľa tohto článku.
4. Z dôvodov bezpečnosti sa zainteresovaným stranám neposkytuje priamy prístup do európskeho centrálneho registra.
Článok 11
Spracúvanie žiadostí a rozhodnutí
1. Žiadosti o informácie uvedené v európskom centrálnom registri sa predkladajú na formulároch schválených kontaktným miestom. Tieto formuláre musia obsahovať aspoň položky uvedené v prílohe III.
2. Kontaktné miesto, ktoré dostane žiadosť, overí, či:
a)
žiadosť podáva zainteresovaná strana;
b)
je príslušné zaoberať sa touto žiadosťou.
Ak kontaktné miesto zistí, že na vybavovanie tejto žiadosti je príslušný iný členský štát alebo Komisia, postúpi ju tomuto členskému štátu, prípadne Komisii.
3. Kontaktné miesto, ktoré prijme žiadosť, vyhodnocuje na základe konkrétneho prípadu, či je odôvodnená a uskutočniteľná.
Kontaktné miesto môže zainteresovaným stranám poskytovať informácie v písomnej podobe alebo prostredníctvom zabezpečených elektronických komunikačných prostriedkov.
4. Ak sa žiadosť schváli, kontaktné miesto určí množstvo a úroveň informácií, ktoré sa majú poskytnúť. Bez toho, aby boli dotknuté články 15 a 16, sa informácie obmedzia výlučne na to, čo je potrebné na účel žiadosti.
Informácie, ktoré sa netýkajú vybavenia, prevádzky alebo oblasti činnosti zainteresovanej strany, sa poskytujú iba v súhrnnej alebo anonymizovanej podobe. Ak zainteresovaná strana predloží podrobné písomné odôvodnenie, môžu sa jej poskytnúť aj informácie, ktoré nemajú súhrnnú podobu. Tieto informácie sa použijú v súlade s článkami 15 a 16.
5. Kontaktné miesto poskytuje zainteresovaným stranám uvedeným v písmene b) prílohy II len informácie, ktoré sa týkajú vybavenia, prevádzky alebo oblasti činnosti zainteresovaných strán.
6. Kontaktné miesto, ktoré dostane žiadosť od zainteresovanej strany uvedenej v písmene a) prílohy II, môže prijať všeobecné rozhodnutie o tom, že jej bude poskytovať informácie pravidelne za predpokladu, že:
a)
požadované informácie sa týkajú jej vlastného vybavenia, prevádzky alebo oblasti činnosti;
b)
všeobecným rozhodnutím sa neposkytuje prístup k celému obsahu databázy;
c)
všeobecné rozhodnutie sa vzťahuje len na anonymizované informácie.
7. Zainteresovaná strana použije informácie prijaté podľa tohto článku za týchto podmienok:
a)
zainteresovaná strana použije informáciu iba na účel uvedený vo formulári žiadosti, ktorý by mal byť zlučiteľný s cieľom tohto nariadenia uvedeným v článku 1, a
b)
zainteresovaná strana nezverejní prijaté informácie bez písomného súhlasu toho, kto poskytol informáciu, a prijme potrebné opatrenia na zabezpečenie príslušnej dôvernosti prijatých informácií.
8. Rozhodnutie šíriť informácie podľa tohto článku sa obmedzí výlučne na to, čo je potrebné na účel ich používateľa.
Článok 12
Záznam žiadostí a výmena informácií
1. Kontaktné miesto zaznamenáva každú žiadosť, ktorú dostane, a opatrenia, ktoré prijme na jej základe.
Len čo sa žiadosť a/alebo opatrenie prijme, uvedená informácia sa včas poskytne Komisii.
2. Komisia sprístupňuje aktualizovaný zoznam doručených žiadostí a opatrení, ktoré prijali rôzne kontaktné miesta a samotná Komisia, všetkým kontaktným miestam.
Článok 13
Analýza udalostí a na ne nadväzujúce opatrenia na vnútroštátnej úrovni
1. Každá organizácia usadená v členskom štáte vytvorí postup analýzy informácií o udalostiach zhromaždených v súlade s článkom 4 ods. 2 a článkom 5 ods. 1, aby sa určili bezpečnostné nebezpečenstvá spojené so zistenými udalosťami alebo skupinami udalostí.
V prípade potreby každá organizácia stanovuje na základe tejto analýzy akékoľvek vhodné nápravné alebo preventívne opatrenia potrebné na zvýšenie bezpečnosti letectva.
2. Keď organizácia usadená v členskom štáte v nadväznosti na analýzu uvedenú v odseku 1 stanoví akékoľvek vhodné nápravné alebo preventívne opatrenia potrebné na riešenie skutočných alebo potenciálnych nedostatkov v oblasti bezpečnosti letectva:
a)
včas toto opatrenie vykoná a
b)
zavedie postup na monitorovanie vykonávania a účinnosti opatrenia.
3. Každá organizácia usadená v členskom štáte pravidelne oznamuje svojim zamestnancom a zmluvnému personálu informácie týkajúce sa analýzy a nadväzujúcich krokov v prípade udalostí, v súvislosti s ktorými sa prijímajú preventívne alebo nápravné opatrenia.
4. Ak organizácia usadená v členskom štáte, na ktorú sa nevzťahuje odsek 5, identifikuje skutočné alebo potenciálne riziko pre bezpečnosť letectva ako výsledok svojej analýzy udalostí alebo skupiny udalostí ohlásených v súlade s článkom 4 ods. 8 a článkom 5 ods. 6, postúpi príslušnému orgánu tohto členského štátu do 30 dní odo dňa hlásenia udalosti ohlasovateľom:
a)
predbežné výsledky analýzy vykonanej podľa odseku 1, ak existuje, a
b)
všetky opatrenia, ktoré sa majú prijať podľa odseku 2.
Organizácia oznámi konečné výsledky analýzy podľa potreby hneď, ako budú dostupné, a v zásade najneskôr do troch mesiacov odo dňa ohlásenia udalosti.
Príslušný orgán členského štátu môže požiadať organizáciu, aby mu poslala predbežné alebo konečné výsledky analýzy akejkoľvek udalosti, ktorá sa mu ohlásila, v prípade ktorej však nedostal informácie o nadväzujúcich opatreniach alebo dostal iba predbežné výsledky.
5. Ak organizácia usadená v členskom štáte a osvedčená alebo schválená agentúrou identifikuje skutočné alebo potenciálne riziko pre bezpečnosť letectva ako výsledok svojej analýzy udalostí alebo skupiny udalostí ohlásených v súlade s článkom 4 ods. 9 a článkom 5 ods. 5, postúpi agentúre do 30 dní odo dňa ohlásenia udalosti ohlasovateľom:
a)
predbežné výsledky analýzy vykonanej podľa odseku 1, ak existuje, a
b)
všetky opatrenia, ktoré sa majú prijať podľa odseku 2.
Organizácia osvedčená alebo schválená agentúrou postúpi v prípade potreby agentúre konečné výsledky analýzy, hneď ako budú dostupné, a v zásade najneskôr do troch mesiacov odo dňa ohlásenia udalosti.
Agentúra môže požiadať organizácie, aby jej postúpili predbežné alebo konečné výsledky analýzy akejkoľvek udalosti, ktorá sa jej ohlásila, v prípade ktorej však nedostala informácie o nadväzujúcich opatreniach alebo dostala iba predbežné výsledky.
6. Každý členský štát a agentúra vypracujú postup analýzy informácií týkajúcich sa udalostí, ktoré im boli priamo ohlásené v súlade s článkom 4 ods. 6 a článkom 5 ods. 2 a 3, aby sa určili riziká pre bezpečnosť spojené s tými udalosťami. Na základe tejto analýzy stanovujú všetky vhodné nápravné alebo preventívne opatrenia potrebné na zvýšenie bezpečnosti letectva.
7. Ak členský štát alebo agentúra identifikujú akékoľvek vhodné nápravné alebo preventívne opatrenia nevyhnutné na riešenie skutočných alebo potenciálnych nedostatkov v oblasti bezpečnosti letectva na základe analýzy uvedenej v odseku 6:
a)
včas vykonajú toto opatrenie a
b)
zavedú postup na monitorovanie vykonávania a účinnosti opatrenia.
8. Každý členský štát a agentúra majú pri každej udalosti alebo skupine udalostí monitorovaných podľa odseku 4 alebo 5 prístup k vykonanej analýze a náležite monitorujú opatrenia prijaté organizáciami, za ktoré sú zodpovedné.
Ak členský štát alebo agentúra dospejú k záveru, že vykonávanie a účinnosť ohláseného opatrenia nestačia na vyriešenie skutočných alebo potenciálnych nedostatkov v oblasti bezpečnosti, zaistia, aby príslušná organizácia prijala a vykonala ďalšie vhodné opatrenie.
9. Prípadné informácie týkajúce sa analýzy a opatrenia nadväzujúce na jednotlivé udalosti alebo skupiny udalostí získané podľa tohto článku sa v súlade s článkom 8 ods. 2 a 3 včas ukladajú do európskeho centrálneho registra, najneskôr však dva mesiace po ich uložení do vnútroštátnej databázy.
10. Informácie získané z analýzy hlásení o udalostiach využívajú členské štáty s cieľom určiť prípadné nápravné opatrenia, ktoré sa majú prijať v rámci národného bezpečnostného programu.
11. S cieľom informovať verejnosť o úrovni bezpečnosti civilného letectva uverejňuje každý členský štát aspoň raz ročne prehľad o bezpečnosti. Prehľad o bezpečnosti:
a)
obsahuje súhrnné a anonymizované informácie o druhu udalostí a iných informáciách súvisiacich s bezpečnosťou ohlásených prostredníctvom ich vnútroštátnych systémov povinného a dobrovoľného ohlasovania;
b)
určuje trendy;
c)
určuje opatrenie, ktoré prijal.
12. Členské štáty môžu uverejňovať aj anonymizované hlásenia o udalostiach a výsledky analýzy rizika.
Článok 14
Analýza udalostí a na ne nadväzujúce opatrenia na úrovni Únie
1. Komisia, agentúra a príslušné orgány členských štátov sa v spolupráci pravidelne zúčastňujú na výmene a analýze informácií obsiahnutých v európskom centrálnom registri.
Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky na dôvernosť ustanovené v tomto nariadení, sa v jednotlivých prípadoch môžu podľa potreby prizvať pozorovatelia.
2. Komisia, agentúra a príslušné orgány členských štátov spolupracujú prostredníctvom siete analytikov bezpečnosti letectva.
Sieť analytikov bezpečnosti letectva prispieva k zvýšeniu bezpečnosti letectva v Únii najmä vykonávaním analýz bezpečnosti s cieľom podporiť európsky program bezpečnosti letectva a európsky plán bezpečnosti letectva.
3. Agentúra podporuje činnosti siete analytikov bezpečnosti letectva napríklad poskytovaním pomoci pri príprave a organizácii zasadnutí siete.
4. Agentúra uvedie informácie o výsledku analýzy informácií uvedenej v odseku 1 vo výročnom prehľade o bezpečnosti uvedenom v článku 15 ods. 4 nariadenia (ES) č. 216/2008.
Článok 15
Dôvernosť a náležité používanie informácií
1. Členské štáty a organizácie v súlade s príslušným vnútroštátnym právom a agentúra prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie primeranej úrovne dôvernosti údajov o udalostiach, ktoré dostali podľa článkov 4, 5 a 10.
Každý členský štát, každá organizácia usadená v členskom štáte alebo agentúra spracúvajú osobné údaje iba v rozsahu potrebnom na účely tohto nariadenia a bez toho, aby tým boli dotknuté vnútroštátne právne akty, ktorými sa vykonáva smernica 95/46/ES.
2. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa ochrany informácií o bezpečnosti podľa článkov 12, 14 a 15 nariadenia (EÚ) č. 996/2010, sa informácie vyplývajúce z hlásení o udalostiach používajú iba na účel, na aký boli zhromaždené.
Členské štáty, agentúra a organizácie nesprístupnia ani nepoužijú informácie o udalostiach:
a)
na určovanie viny alebo zodpovednosti, alebo
b)
na žiadny iný účel, iba na udržiavanie alebo zvyšovanie bezpečnosti letectva.
3. Komisia, agentúra a príslušné orgány členských štátov pri plnení svojich povinností podľa článku 14 v súvislosti s informáciami uvedenými v európskom centrálnom registri:
a)
zabezpečia dôvernosť informácií a
b)
obmedzia používanie informácií na to, čo je absolútne nevyhnutné na plnenie ich povinností súvisiacich s bezpečnosťou bez toho, aby sa určovala vina alebo zodpovednosť; v tomto ohľade sa informácie použijú predovšetkým na riadenie rizika a analýzu bezpečnostných trendov, ktoré môžu viesť k bezpečnostným odporúčaniam alebo opatreniam na riešenie skutočných alebo potenciálnych nedostatkov v oblasti bezpečnosti.
4. Členské štáty zabezpečia, aby ich príslušné orgány uvedené v článku 6 ods. 3 a ich orgány príslušné na výkon spravodlivosti vzájomne spolupracovali na základe vopred uzatvorených administratívnych dohôd. Úlohou týchto vopred uzatvorených administratívnych dohôd je zabezpečiť správnu rovnováhu medzi potrebou náležitého výkonu spravodlivosti na jednej strane a nevyhnutnou trvalou dostupnosťou informácií o bezpečnosti na strane druhej.
Článok 16
Ochrana informačného zdroja
1. Na účely tohto článku „osobné údaje“ zahŕňajú najmä mená alebo adresy fyzických osôb.
2. Každá organizácia usadená v členskom štáte zabezpečí, aby všetky osobné údaje boli k dispozícii iným zamestnancom organizácie, než sú osoby určené v súlade s článkom 6 ods. 1, len ak je to úplne nevyhnutné na účely vyšetrovania udalostí s cieľom zvýšiť bezpečnosť letectva.
Informácie bez identifikačných údajov sa v rámci organizácie rozširujú podľa potreby.
3. Každý členský štát zaistí, aby sa žiadne osobné údaje nikdy nezaznamenávali do vnútroštátnej databázy uvedenej v článku 6 ods. 6. Takéto informácie bez identifikačných údajov sa sprístupnia všetkým príslušným stranám napríklad preto, aby mohli plniť svoje povinnosti, pokiaľ ide o zvyšovanie bezpečnosti letectva.
4. Agentúra zaistí, aby sa žiadne osobné údaje nikdy nezaznamenávali do databázy agentúry uvedenej v článku 6 ods. 8. Takéto informácie bez identifikačných údajov sa sprístupnia všetkým príslušným stranám napríklad preto, aby mohli plniť svoje povinnosti, pokiaľ ide o zvyšovanie bezpečnosti letectva.
5. Členským štátom ani agentúre nič nebráni v tom, aby prijímali opatrenia potrebné na udržiavanie alebo zvyšovanie bezpečnosti letectva.
6. Bez toho, aby bolo dotknuté uplatniteľné vnútroštátne trestné právo, sa členské štáty zdržia súdneho konania v súvislosti s neplánovaným alebo neúmyselným porušením práva, o ktorom nadobudli vedomosť len preto, že im bolo ohlásené podľa článkov 4 a 5.
Prvý pododsek sa neuplatní v prípadoch uvedených v odseku 10. Členské štáty môžu zachovať alebo prijať opatrenia na posilnenie ochrany ohlasovateľov alebo osôb uvedených v hláseniach o udalostiach. Členské štáty môžu najmä uplatňovať toto pravidlo bez výnimiek uvedených v odseku 10.
7. Informácie uvedené v hláseniach o udalostiach sa v prípade disciplinárneho alebo správneho konania podľa vnútroštátneho práva nepoužijú proti:
a)
ohlasovateľom ani
b
osobám uvedeným v hláseniach o udalostiach.
Prvý pododsek sa neuplatní v prípadoch uvedených v odseku 10.
Členské štáty môžu zachovať alebo prijať opatrenia na posilnenie ochrany ohlasovateľov alebo osôb uvedených v hláseniach o udalostiach. Členské štáty môžu najmä rozšíriť túto ochranu aj na občianskoprávne alebo trestné konania.
8. Členské štáty môžu prijať alebo zachovať platné legislatívne ustanovenia zaručujúce vyššiu úroveň ochrany ohlasovateľov alebo osôb uvedených v hláseniach o udalostiach, ako je úroveň ochrany stanovená v tomto nariadení.
9. Okrem prípadu, keď sa uplatňuje odsek 10, zamestnanci ani zmluvný personál, ktorí ohlasujú udalosti alebo sú uvedení v hláseniach o udalostiach zhromaždených v súlade s článkami 4 a 5, nie sú na základe informácií od ohlasovateľa predmetom zaujatosti svojho zamestnávateľa ani organizácie, pre ktorú sa poskytujú služby.
10. Ochrana podľa odsekov 6, 7 a 9 tohto článku sa neuplatní ani v jednom z nasledujúcich prípadov:
a)
v prípade úmyselného porušenia predpisov;
b)
keď došlo k zjavnému, významnému a závažnému nezohľadneniu zjavného rizika a hlbokému profesijnému zlyhaniu spočívajúcemu v nevykonaní opatrení, ktoré sa za daných okolností jednoznačne mali vykonať, čím sa spôsobila predvídateľná škoda osobe alebo na majetku alebo sa výrazne ohrozila úroveň bezpečnosti letectva.
11. Každá organizácia usadená v členskom štáte prijme po porade so zástupcami svojich zamestnancov vnútorné predpisy opisujúce, akým spôsobom sú v nej zaručené a ako sa vykonávajú zásady „kultúry spravodlivosti“, najmä zásada uvedená v odseku 9.
Orgán určený podľa odseku 12 môže požiadať o preskúmanie vnútorných predpisov organizácií usadených v členskom štáte orgánu predtým, ako sa tieto interné predpisy začnú vykonávať.
12. Každý členský štát určí orgán zodpovedný za vykonávanie odsekov 6, 9 a 11.
Zamestnanci a zmluvný personál môžu tomuto orgánu ohlasovať údajné porušenia predpisov stanovených týmto článkom. Zamestnanci a zmluvný personál nesmú byť sankcionovaní za ohlasovanie údajných porušení. Zamestnanci a zmluvný personál môžu informovať Komisiu o týchto údajných porušeniach.
Určený orgán v prípade potreby poskytuje relevantným orgánom svojho členského štátu poradenstvo v súvislosti s opravnými prostriedkami alebo sankciami podľa článku 21.
13. Každý členský štát predloží 15. mája 2019 a následne každých päť rokov Komisii správu o uplatňovaní tohto článku, a najmä o činnostiach orgánu určeného podľa odseku 12. Správa neobsahuje osobné údaje.
Článok 17
Aktualizácia príloh
Komisia je splnomocnená prijímať v súlade s článkom 18 delegované akty s cieľom:
a)
aktualizovať zoznam povinných dátových polí hlásení o udalostiach stanovený v prílohe I, ak sa na základe skúseností získaných pri uplatňovaní tohto nariadenia takéto zmeny ukážu ako nevyhnutné na zvýšenie bezpečnosti letectva;
b)
aktualizovať formulár žiadosti o informácie z európskeho centrálneho registra uvedený v prílohe III, aby sa zohľadnili získané skúsenosti a nový vývoj;
c)
zosúladiť ktorúkoľvek z príloh so softvérom ECCAIRS a taxonómiou ADREP, ako aj s právnymi aktmi prijatými Úniou a s medzinárodnými dohodami.
Na účely aktualizácie zoznamu povinných kolónok príslušné stanoviská poskytuje Komisii agentúra a sieť analytikov bezpečnosti letectva uvedená v článku 14 ods. 2.
Článok 18
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 7 ods. 6 a článku 17 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje o rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 7 ods. 6 a článku 17 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 7 ods. 6 a článku 17 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 19
Postup výboru
1. Komisii pomáha výbor zriadený podľa článku 65 nariadenia (ES) č. 216/2008. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011. Ak výbor nevydá žiadne stanovisko, Komisia neprijme návrh vykonávacieho aktu a uplatňuje sa článok 5 ods. 4 tretí pododsek nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 20
Prístup k dokumentom a ochrana osobných údajov
1. S výnimkou článkov 10 a 11, v ktorých sa stanovujú prísnejšie pravidlá týkajúce sa prístupu k údajom a informáciám obsiahnutým v európskom centrálnom registri, sa toto nariadenia uplatňuje bez toho, aby tým bolo dotknuté nariadenie (ES) č. 1049/2001.
2. Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby tým boli dotknuté vnútroštátne právne akty, ktorými sa vykonáva smernica 95/46/ES, a v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001.
Článok 21
Sankcie
Členské štáty stanovia pravidlá týkajúce sa sankcií, ktoré sa uplatnia v prípade porušenia tohto nariadenia. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce. Členské štáty tieto ustanovenia a každú ich následnú zmenu oznamujú Komisii.
Článok 22
Zmena nariadenia (EÚ) č. 996/2010
Článok 19 nariadenia (EÚ) č. 996/2010 sa vypúšťa.
Uvedený článok však zostáva uplatniteľný do dňa, keď sa v súlade s článkom 24 ods. 3 začne uplatňovať toto nariadenie.
Článok 23
Zrušenie
Smernica 2003/42/ES, nariadenie (ES) č. 1321/2007 a nariadenie (ES) č. 1330/2007 sa zrušujú. Ostávajú uplatniteľné do dňa, keď sa v súlade s článkom 24 ods. 3 začne uplatňovať toto nariadenie.
Článok 24
Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Komisia do 16. novembra 2020 uverejní a pošle Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu o vykonávaní tohto nariadenia. Táto správa sa bude týkať najmä príspevku tohto nariadenia k zníženiu počtu nehôd lietadiel a súvisiacich úmrtí. V prípade potreby a na základe tejto správy predloží Komisia návrhy na zmenu tohto nariadenia.
3. Toto nariadenie sa uplatňuje od 15. novembra 2015 a nie pred nadobudnutím účinnosti vykonávacích opatrení uvedených v článku 4 ods. 5. Článok 7 ods. 2 sa uplatňuje po nadobudnutí účinnosti delegovaných a vykonávacích aktov, v ktorých sa spresní a ustanoví európsky spoločný systém klasifikácie rizík uvedený v článku 7 ods. 6 a 7.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 3. apríla 2014