РЕШЕНИЕ 2012/700/ОВППС НА СЪВЕТА
от 13 ноември 2012 година
в рамките на Европейската стратегия за сигурност в подкрепа на изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г., приет от държавите - страни по Конвенцията от 1997 г. за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми към постигане на тясно сътрудничество във всички области на международните отношения с оглед, наред с другото, опазване на мира, предотвратяване на конфликти и укрепване на международната сигурност, в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации (ООН).
(2)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се определят глобалните предизвикателства и заплахи и се призовава за основан на правила международен ред с ефективно многостранно сътрудничество и добре функциониращи международни институции.
(3)
Европейската стратегия за сигурност приема Устава на ООН за основополагаща рамка на международните отношения и пледира за укрепване на ролята на Организацията на обединените нации („ООН“) и за предоставяне на инструментите, които са ѝ необходими, за да изпълнява своите отговорности и да действа ефективно.
(4)
Резолюция 51/45 на Общото събрание на ООН от 10 декември 1996 г. призова всички държави да се стремят активно към ефективно правнообвързващо международно споразумение за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини.
(5)
Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) беше открита за подписване на 3 декември 1997 г. влезе в сила на 1 март 1999 г. Тя представлява единственият цялостен международен инструмент за разрешаване на всички въпроси, свързани с противопехотните мини, включително тяхното използване, складиране и производство, търговията с тях, операциите за разминиране и помощта за жертвите.
(6)
На 23 юни 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/487/ОВППС (1) в подкрепа на всеобщото приемане и прилагане на Конвенцията. От 1 октомври 2012 г. 160 държави са изразили съгласието си да бъдат обвързани от Конвенцията.
(7)
На 3 декември 2009 г. държавите - страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г. („План за действие от Картахена“) за всеобщото приемане и прилагане на всички аспекти на Конвенцията. По този начин те отчетоха и насърчиха по-нататък цялостното участие и приноса към прилагането на Конвенцията от страна на Международната кампания за забрана на противопехотните мини, Международния комитет на Червения кръст („МКЧК“), националните организации на Червения кръст и Червения полумесец, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН, Женевския международен център за хуманитарно разминиране, международните и регионалните организации, оцелелите жертви на мини и техните сдружения и други организации на гражданското общество, съгласно предвиденото в действие № 62 от Плана за действие от Картахена.
(8)
На 3 декември 2010 г. държавите - страни по Конвенцията, приеха „Директива на държавите - страни по Конвенцията за звеното за подпомагане на изпълнението“, в която страните по Конвенцията изразяват съгласието си звеното за подпомагане на изпълнението да предоставя консултации и техническа подкрепа на държавите - страни по Конвенцията, по въпросите на прилагането и всеобщото приемане на Конвенцията, да улесняват комуникацията между държавите - страни по Конвенцията и да насърчават комуникацията и информацията относно Конвенцията, насочени както към държавите, които не са страни по нея, така и към обществеността. На звеното за подпомагане на изпълнението беше възложено да поддържа връзка и да осъществява координация, когато е уместно, със съответните международни организации, участващи в работата на Конвенцията, в т.ч. с Международната кампания за забрана на противопехотните мини, МКЧК, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН и Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
(9)
На 2 декември 2011 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 66/29 относно изпълнението на Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване. Общото събрание припомни, че по време на Втората конференция за преглед на Конвенцията международната общност направи преглед на прилагането на Конвенцията и че държавите - страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена, като подчертаха значението на пълното и ефективно прилагане и спазване на Конвенцията, в т.ч. чрез изпълнението на Плана за действие от Картахена. Държавите - страни по Конвенцията, приканиха всички държави, които още не са направили това, да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията и призоваха всички държави да останат ангажирани с въпроса на най-високо политическо равнище и да насърчават зачитането на Конвенцията чрез контакти на двустранно, подрегионално, регионално и многостранно равнище, както и чрез осведомяване, семинари и други средства.
(10)
През 2012 и 2013 г. ще бъдат проведени срещи на държавите - страни по Конвенцията. След това през 2014 г. международната общност ще се събере на Третата конференция за преглед на Конвенцията, за да направи оценка на напредъка в изпълнението на Плана за действие от Картахена. До това време има очаквания, че изпълнението на Плана за действие ще е допринесло значително за постигането на напредък с цел поставяне на край на страданията и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел да подкрепи изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г. („План за действие от Картахена“), приет от държавите - страни по Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) от 1997 г., в рамките на Европейската стратегия за сигурност и в съответствие с релевантните решения на международната общност, Съюзът преследва следните цели:
а)
подкрепя усилията на държавите - страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с помощта за жертвите;
б)
подкрепя усилията на държавите - страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с операциите за разминиране;
в)
насърчава всеобщото приемане на Конвенцията;
г)
демонстрира постоянната ангажираност на Съюза и неговите държави-членки с Конвенцията и решимостта им за сътрудничество и оказване на помощ на онези държави, които се нуждаят от подкрепа за изпълнение на ангажиментите си по Конвенцията, и да засилва ръководната роля на Съюза за осъществяване на виждането на Конвенцията за окончателно поставяне на край на страданието и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини.
2. Всички цели, посочени в параграф 1, се следват по такъв начин, че да засилят исторически създалата се култура на Конвенцията на партньорство и сътрудничество между държавите, неправителствените и други организации и местните партньори, особено чрез работа в тясна връзка със съответните участници за увеличаване на конкретните прояви на това сътрудничество.
3. За постигане на посочените в параграф 1 цели Съюзът осъществява следните проекти:
а)
Помощ за жертвите: предоставяне на техническа подкрепа (до осем случая), провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой).
б)
Операции за разминиране: провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой);
в)
Всеобщо приемане на Конвенцията: подкрепа за специална група на високо равнище, която да изготви проучване по въпроса за граничната сигурност без противопехотни мини, и организация на работни срещи по въпросите на всеобщото приемане (до три на брой); и
г)
Демонстриране на ангажираността на Съюза: организиране на начални и заключителни прояви, осигуряване на достъпността на уебсайта на Конвенцията, предоставяне на широки възможности за ползване на помощта за жертвите, предоставяна от държавите - страни по Конвенцията, организиране на посещение от пресата и изготвяне на комуникационни материали и публикации.
В приложението към настоящия документ е изложено подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 3, се възлага на звеното за подпомагане на изпълнението, представлявано от Женевския международен център за хуманитарно разминиране. Звеното за подпомагане на изпълнението изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености с Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на мерките, посочени в член 1, параграф 3, е 1 030 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Европейския съюз.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За целта тя сключва споразумение за финансиране с Женевския международен център за хуманитарно разминиране, в което се предвижда звеното за подпомагане на изпълнението да осигурява публичност на приноса на Съюза, съответстваща на неговия размер.
4. Комисията се стреми да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение на базата на редовни доклади, изготвяни от звеното за подпомагане на изпълнението. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Срокът на действието му изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на влизането му в сила, ако през този период не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2012 година.
ROZHODNUTIE RADY 2012/700/SZBP
z 13. novembra 2012
v rámci Európskej bezpečnostnej stratégie na podporu vykonávania Kartagenského akčného plánu 2010 - 2014, ktorý prijali štáty, ktoré sú zmluvnými stranami Dohovoru o zákaze použitia, skladovania, výroby a transferu protipechotných mín a o ich zničení z roku 1997
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 26 ods. 2 a článok 31 ods. 1,
keďže:
(1)
Únia by sa mala usilovať o dosiahnutie vysokého stupňa spolupráce vo všetkých oblastiach medzinárodných vzťahov, okrem iného s cieľom zachovávať mier, predchádzať konfliktom a posilňovať medzinárodnú bezpečnosť v súlade s cieľmi a zásadami Charty Organizácie Spojených národov.
(2)
Európska rada 12. decembra 2003 prijala Európsku bezpečnostnú stratégiu, v ktorej sa identifikovali globálne výzvy a hrozby a vyzvalo sa na vytvorenie medzinárodného poriadku založeného na pravidlách a na účinnom multilateralizme a dobre fungujúcich medzinárodných inštitúciách.
(3)
V Európskej bezpečnostnej stratégii sa uznáva Charta Organizácie Spojených národov ako základný rámec medzinárodných vzťahov a podporuje sa posilnenie Organizácie Spojených národov (ďalej len „OSN“) a jej vybavenie tak, aby mohla plniť svoje povinnosti a účinne konať.
(4)
V rezolúcii Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov č. 51/45 z 10. decembra 1996 sa všetky štáty naliehavo vyzvali, aby dôrazne presadzovali účinnú medzinárodne právne záväznú dohodu, ktorou by sa zakazovalo používanie, skladovanie, výroba a transfer protipechotných mín.
(5)
Dohovor o zákaze použitia, skladovania, výroby a transferu protipechotných mín a o ich zničení (ďalej len „dohovor“) bol otvorený na podpis 3. decembra 1997 a nadobudol platnosť 1. marca 1999. Je jediným komplexným medzinárodným nástrojom na riešenie všetkých aspektov súvisiacich s protipechotnými mínami vrátane ich používania, skladovania, výroby, obchodovania s nimi, odmínovania a pomoci pre obete.
(6)
Rada 23. júna 2008 prijala jednotnú akciu 2008/487/SZBP (1) na podporu všeobecného uplatňovania a vykonávania dohovoru. K 1. októbru 2012 vyjadrilo 160 štátov svoj súhlas s tým, že sú viazané dohovorom.
(7)
Štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, prijali 3. decembra 2009 Kartagenský akčný plán 2010 - 2014 (ďalej len „Kartagenský akčný plán“) o všeobecnom uplatňovaní a vykonávaní všetkých hľadísk dohovoru. Tým uznali a ďalej podporili plnú účasť na vykonávaní dohovoru zo strany Medzinárodnej kampane za zákaz nášľapných mín (ďalej len „ICBL“ - International Campaign to Ban Landmines), Medzinárodného výboru Červeného kríža (ďalej len „ICRC“ - International Committee of the Red Cross), národných spoločností Červeného kríža a Červeného polmesiaca, medzinárodnej federácie spoločností Červeného kríža a Červeného polmesiaca (ďalej len „IFRC“), OSN, Ženevského medzinárodného centra pre humanitárne odmínovanie (ďalej len „GICHD“ - Geneva Interanational Centre for Humanitarian Demining), medzinárodných a regionálnych organizácií, obetí mín a ich organizácií a iných organizácií občianskej spoločnosti, ako sa stanovuje v akcii č. 62 Kartagenského akčného plánu.
(8)
Štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, prijali 3. decembra 2010„smernicu štátov, ktoré sú zmluvnými stranami jednotky podpory vykonávania“ (ďalej len „ISU“), v ktorej sa dohodli na vykonávaní a všeobecnom uplatňovaní dohovoru, uľahčovaní komunikácie medzi týmito štátmi a podpore oznamovania a poskytovania informácií o dohovore štátom, ktoré nie sú jeho zmluvnými stranami, ako aj verejnosti. ISU bola poverená, aby sa podľa potreby spojila a koordinovala svoje činnosti s príslušnými medzinárodnými organizáciami, ktoré sa zapájajú do práce týkajúcej sa dohovoru, okrem iného s ICBL, ICRC, IFRC, OSN a GICHD.
(9)
Valné zhromaždenie Organizácie spojených národov prijalo 2. decembra 2011 rezolúciu č. 66/29 o vykonávaní Dohovoru o zákaze použitia, skladovania, výroby a transferu protipechotných mín a o ich zničení. Valné zhromaždenie pripomenulo, že medzinárodné spoločenstvo v rámci druhej konferencie o preskúmaní dohovoru preskúmalo vykonávanie dohovoru a že štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, prijali Kartagenský akčný plán, v ktorom sa zdôrazňuje potreba zabezpečenia súladu s dohovorom, ako aj význam jeho úplného a účinného vykonávania, a to aj prostredníctvom vykonávania Kartagenského akčného plánu. Štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, požiadali všetky štáty, ktoré tak ešte neurobili, aby ratifikovali dohovor alebo k nemu pristúpili, a naliehavo vyzvali všetky štáty, aby sa naďalej zaoberali touto otázkou na najvyššej politickej úrovni a presadzovali dodržiavanie dohovoru prostredníctvom dvojstranných, subregionálnych, regionálnych a viacstranných kontaktov, osvetových činností, seminárov a iných prostriedkov.
(10)
V roku 2012 a 2013 sa uskutočnia zasadnutia štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru. Medzinárodné spoločenstvo sa potom v roku 2014 zhromaždí na tretej konferencie o preskúmaní dohovoru s cieľom posúdiť pokrok vo vykonávaní Kartagenského akčného plánu. Očakáva sa, že dovtedy sa vykonávaním akčného plánu podstatne prispeje k dosiahnutiu pokroku na ceste k ukončeniu utrpenia a zranení spôsobených protipechotnými mínami,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Únia s cieľom podporiť vykonávanie Kartagenského akčného plánu 2010 - 2014 (ďalej len „Kartagenský akčný plán“) zo strany štátov, ktoré sú zmluvnými stranami Dohovoru o zákaze použitia, skladovania, výroby a transferu protipechotných mín a o ich zničení z roku 1997 (ďalej len „dohovor“), v rámci Európskej bezpečnostnej stratégie a v súlade s príslušnými rozhodnutiami medzinárodného spoločenstva, sleduje tieto ciele:
a)
podporovať úsilie štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, o vykonávanie aspektov Kartagenského akčného plánu týkajúcich sa pomoci obetiam;
b)
podporovať úsilie štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, o vykonávanie aspektov Kartagenského akčného plánu týkajúcich sa odmínovania;
c)
presadzovať všeobecné uplatňovanie dohovoru;
d)
preukazovať pretrvávajúcu podporu dohovoru zo strany Únie a jej členských štátov, ako aj ich odhodlanie spolupracovať so štátmi, ktoré potrebujú pomoc pri plnení záväzkov podľa dohovoru, a poskytovať im rozsiahlejšiu pomoc, a posilniť vedúcu úlohu Únie pri napĺňaní vízie dohovoru, ktorou je definitívne ukončenie utrpenia a zranení spôsobených protipechotnými mínami.
2. Všetky ciele uvedené v odseku 1 sa sledujú takým spôsobom, aby sa posilnila historická kultúra dohovoru týkajúca sa partnerstva a spolupráce medzi štátmi, mimovládnymi a inými organizáciami a miestnymi partnermi, a to najmä prostredníctvom úzkej spolupráce s relevantnými aktérmi na účely zvýšenia osobitných prejavov takejto spolupráce.
3. Na dosiahnutie cieľov uvedených v odseku 1 uskutoční Únia tieto projekty:
a)
pomoc obetiam: poskytovanie technickej podpory v najviac ôsmich prípadoch, vypracovanie najviac piatich posúdení v polovici trvania a vykonávanie najviac piatich nadväzujúcich činností;
b)
odmínovanie: vypracovanie najviac piatich posúdení v polovici trvania a vykonávanie najviac piatich nadväzujúcich činností;
c)
všeobecné uplatňovanie dohovoru: podpora osobitnej skupiny na vysokej úrovni, vypracovanie štúdie o bezpečnosti hraníc bez protipechotných mín a zorganizovanie najviac troch seminárov o všeobecnom uplatňovaní;
d)
prejav podpory zo strany Únie: zorganizovanie úvodných a záverečných podujatí, zabezpečenie prístupnosti webovej stránky dohovoru, široké sprístupnenie záväzkov štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, týkajúcich sa pomoci obetiam, zorganizovanie tlačovej návštevy a vypracovanie komunikačných materiálov a publikácií.
V prílohe sa uvádza podrobný opis projektov.
Článok 2
1. Za vykonávanie tohto rozhodnutia zodpovedá vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „vysoký predstaviteľ“).
2. Technickú realizáciu projektov uvedených v článku 1 ods. 3 vykoná jednotka podpory vykonávania“ (ďalej len „ISU“ - Implementing Support Unit) zastúpená Ženevským medzinárodným centrom pre humanitárne odmínovanie (ďalej len „GICHD“). ISU vykonáva tieto úlohy pod vedením vysokého predstaviteľa. Na tieto účely uzaviera vysoký predstaviteľ so Ženevským medzinárodným centrom pre humanitárne odmínovanie potrebné dojednania.
Článok 3
1. Referenčná suma na vykonávanie projektov uvedených v článku 1 ods. 3 je 1 030 000 EUR.
2. Výdavky financované zo sumy stanovenej v odseku 1 sa spravujú v súlade s postupmi a pravidlami, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie.
3. Na riadne hospodárenie výdavkov uvedených v odseku 1 dohliada Komisia. Na tento účel uzavrie dohodu o financovaní s GICHD, v ktorej sa ustanoví, že ISU zabezpečí viditeľnosť príspevku Únie zodpovedajúcu jeho výške.
4. Komisia vyvinie úsilie na to, aby sa dohoda o financovaní uvedená v odseku 3 uzavrela čo najskôr po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia. O všetkých ťažkostiach v tomto procese, ako aj o dátume uzavretia dohody o financovaní informuje Radu.
Článok 4
Vysoký predstaviteľ podáva Rade správu o vykonávaní tohto rozhodnutia na základe pravidelných správ, ktoré pripraví ISU. Uvedené správy budú tvoriť základ pre hodnotenie, ktoré uskutoční Rada. Komisia poskytuje informácie o finančných aspektoch vykonávania tohto rozhodnutia.
Článok 5
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
Stráca účinnosť 24 mesiacov odo dňa uzavretia dohody o financovaní uvedenej v článku 3 ods. 3 alebo šesť mesiacov odo dňa nadobudnutia jeho platnosti, ak sa v tomto období neuzavrie žiadna dohoda o financovaní.
V Bruseli 13. novembra 2012