РЕШЕНИЕ № 534/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за предоставяне на макрофинансова помощ на Република Тунис
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Отношенията между Европейския съюз и Република Тунис (наричана по-долу „Тунис“) се развиват в рамките на европейската политика за съседство (ЕПС). Eвро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Тунис, от друга страна (2) (наричано по-долу „Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис“), влезе в сила на 1 март 1998 г. Съгласно Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис Тунис приключи процеса по премахване на митата за промишлени продукти през 2008 г., като по този начин се превърна в първата държава в Южното Средиземноморие, установила зона за свободна търговия със Съюза. Двустранен политически диалог и икономическо сътрудничество се развиват и в рамките на плановете за действие по ЕПС, последният от които е в процес на обсъждане и обхваща периода 2013-2017 г.
(2)
Икономиката на Тунис е сериозно засегната от вътрешни събития, свързани с настъпилите от края на 2010 г. събития в Южното Средиземноморие, известни като „Арабската пролет“, както и от последвалите регионални размирици, по-специално в съседна Либия. Тези събития и влошената световна икономическа обстановка, по-специално рецесията в еврозоната, която е основният търговски и финансов партньор на Тунис, имаха силно отрицателно въздействие върху икономиката на Тунис, като доведоха до забавяне на растежа и предизвикаха голям недостиг на външно и вътрешно финансиране.
(3)
След свалянето от поста на президента Бен Али на 14 януари 2011 г. на 23 октомври 2011 г. в Тунис се проведоха първите свободни и демократични избори. Тогава бе създадено и Националното учредително събрание и макар политическият преход да не преминава без затруднения, основните участници в политическия процес положиха съгласувани усилия за продължаване на реформите за установяване на напълно развита демократична система.
(4)
Конституцията, приета от Националното учредително събрание на Тунис, бележи известен напредък в областта на личните права и свободи и равенството между половете, което насочва Тунис по пътя на демокрацията и правовата държава.
(5)
От началото на Арабската пролет Съюзът нееднократно е заявявал своя ангажимент да подкрепя Тунис в процеса на икономически и политически реформи на страната. Този ангажимент бе отново потвърден през ноември 2012 г. в заключенията от заседанието на Съвета за асоцииране ЕС - Тунис. Политическата и икономическата подкрепа на Съюза за процеса на реформи в Тунис е в съответствие с политиката на Съюза по отношение на региона на Южното Средиземноморие, установена в рамките на ЕПС.
(6)
В съответствие със съвместната декларация на Европейския парламент и на Съвета, приета заедно с Решение № 778/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), макрофинансовата помощ от Съюза следва да е извънреден финансов инструмент на необвързана и непосочена подкрепа за платежния баланс, насочена към възстановяване на устойчивото външно финансиране на държавата бенефициер, и следва да подпомага прилагането на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, предназначена да подобри положението на платежния баланс, в частност през програмния период, както и да укрепва прилагането на съответните споразумения и програми със Съюза.
(7)
През април 2013 г. властите на Тунис и Международният валутен фонд (МВФ) договориха тригодишно стендбай споразумение (наричано по-долу „Програмата на МВФ“) за 1 146 милиона СПТ (специални права на тираж) като непредпазна мярка в подкрепа на програмата на Тунис за икономически корекции и реформи. Целите на програмата на МВФ съответстват на целта на макрофинансовата помощ от Съюза, а именно облекчаване на краткосрочни затруднения на платежния баланс и прилагането на строги мерки за корекции в съответствие с целта на макрофинансовата помощ от Съюза.
(8)
За периода 2011-2013 г. Съюзът е предоставил 290 милиона евро под формата на безвъзмездни средства по своята редовна програма за сътрудничество в подкрепа на програмата на Тунис за икономическа и политическа реформа. В допълнение 155 милиона евро бяха отпуснати на Тунис за периода 2011-2013 г. в рамките на програмата „Подкрепа за партньорство, реформи и приобщаващ растеж“ (SPRING).
(9)
През август 2013 г. Тунис поиска макрофинансова помощ от Съюза с оглед на влошаващата се икономическа ситуация и перспективи.
(10)
Като се има предвид, че Тунис е държава, участваща в ЕПС, следва да се счита, че тя отговаря на условията за получаване на макрофинансова помощ от Съюза.
(11)
Предвид факта, че все още има значителен остатъчен недостиг на външно финансиране в платежния баланс на Тунис, надвишаващ средствата, предоставени от МВФ и други многостранни институции, и въпреки че Тунис изпълнява строги програми за икономическа стабилизация и реформи, се счита, че при настоящите извънредни обстоятелства предвидената за Тунис макрофинансова помощ от Съюза (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) представлява подходящ отговор на искането на Тунис за подкрепа на икономическата стабилизация, успоредно с програмата на МВФ. Макрофинансовата помощ от Съюза би подкрепила икономическата стабилизация и програмата за структурни реформи на Тунис, като допълни средствата, предоставени в рамките на финансовото споразумение с МВФ.
(12)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да е насочена към подкрепа за възстановяването на устойчиво външно финансиране за Тунис, като по този начин подпомага икономическото и социалното развитие на страната.
(13)
Определянето на размера на макрофинансовата помощ от Съюза се основава на пълна количествена оценка на остатъчните нужди на Тунис от външно финансиране и е съобразено с нейния капацитет да се финансира със собствени средства, и по-специално международните резерви, с които разполага. Макрофинансовата помощ от Съюза следва да допълва програмите и средствата, осигурени от МВФ и Световната банка. При определянето на размера на помощта се отчитат също така очакваният финансов принос от многостранни донори и нуждата да се осигури справедливо разпределение на тежестта между Съюза и други донори, както и предварително съществуващото разпределение по другите инструменти на Съюза за външно финансиране в Тунис и добавената стойност на общото участие на Съюза.
(14)
Комисията следва да гарантира, че макрофинансовата помощ от Съюза съответства в правно отношение и по същество на основните принципи, целите и мерките, предприети в различните области на външната дейност и в рамките на други съответни политики на Съюза.
(15)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепи външната политика на Съюза по отношение на Тунис. Службите на Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да работят в тясно сътрудничество по време на операцията за макрофинансова помощ, за да координират външната политика на Съюза и да гарантират нейната последователност.
(16)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепя ангажимента на Тунис за ценности, които са общи за Тунис и Съюза, включително демокрация, правова държава, добро управление, зачитане на правата на човека, устойчиво развитие и намаляване на бедността, както и ангажимента по отношение на принципите за отворена, основана на правила и справедлива търговия.
(17)
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека следва да е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза. Освен това конкретните цели на макрофинансовата помощ от Съюза следва да подобрят ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис и да насърчават структурните реформи, насочени към подкрепа за устойчив и приобщаващ растеж, създаване на работни места и фискална консолидация. Комисията следва редовно да наблюдава както изпълнението на тази предпоставка, така и постигането на тези цели.
(18)
С цел осигуряване на ефикасна защита на финансовите интереси на Съюза, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, Тунис следва да предприеме подходящи мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всякакви други нередности във връзка с помощта. Освен това следва да се предвиди извършването на проверки от страна на Комисията и на одити от страна на Сметната палата.
(19)
Отпускането на макрофинансова помощ от Съюза не засяга правомощията на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
Размерът на необходимата макрофинансовата помощ от Съюза следва да съответства на бюджетните кредити, предвидени в многогодишната финансова рамка.
(21)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде управлявана от Комисията. За да се гарантира, че Европейският парламент и Съветът могат да следят изпълнението на настоящото решение, Комисията следва редовно да ги информира за развитието във връзка с помощта и да им предоставя съответните документи.
(22)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(23)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде обвързана с условия на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение, както и за по-голяма ефикасност, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да договори такива условия с властите на Тунис под надзора на комитета на представителите на държавите членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Съгласно посочения регламент процедурата по консултиране следва по принцип да се прилага във всички случаи, с изключение на предвидените в регламента. Като се има предвид потенциално значителното въздействие на помощта, превишаваща 90 милиона евро, е целесъобразно за операциите над този праг да се използва процедурата по разглеждане. Предвид размера на макрофинансовата помощ от Съюза за Тунис процедурата по разглеждане следва да се прилага за приемането на Меморандума за разбирателство и за намаляване, спиране или отмяна на помощта,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съюзът предоставя на Тунис макрофинансова помощ (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) с максимален размер 300 милиона евро с цел подпомагане на икономическата стабилизация и реформите в Тунис. Помощта се отпуска на Тунис като принос за покриване на нуждите на платежния баланс, набелязани в програмата на МВФ.
2. Пълният размер на макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя на Тунис под формата на заеми. На Комисията се предоставя правомощието от името на Съюза да заема необходимите средства на капиталовите пазари или от финансовите институции и да ги предоставя като заем на Тунис. Максималният срок до падежа на заемите не надхвърля 15 години.
3. Отпускането на макрофинансова помощ от страна на Съюза се управлява от Комисията по начин, който е в съответствие със споразуменията или договореностите между МВФ и Тунис и с ключовите принципи и цели на икономическите реформи, заложени в Споразумението за асоцииране ЕС - Тунис, както и в Плана за действие ЕС-Тунис за периода 2013-2017 г., договорен в рамките на ЕПС. Комисията редовно информира Европейския парламент и Съвета за развитието във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза, включително плащанията по нея, и предоставя своевременно на тези институции съответните документи.
4. Макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя за период от две години и половина, считано от първия ден след влизането в сила на Меморандума за разбирателство, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение.
5. Ако финансовите нужди на Тунис намалеят съществено през периода на отпускане на макрофинансовата помощ от Съюза в сравнение с първоначалните прогнози, Комисията намалява размера на помощта, спира я или я отменя, като действа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2.
Член 2
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза.
Комисията наблюдава изпълнението на тази предпоставка през целия цикъл на макрофинансовата помощ от Съюза.
Настоящият член се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС на Съвета (5).
Член 3
1. В съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2, Комисията договаря с властите на Тунис ясно определени условия на икономическата политика и финансови условия, като се обръща особено внимание върху структурните реформи и стабилните публични финанси, от които да зависи макрофинансовата помощ от Съюза и които да бъдат установени в меморандум за разбирателство (наричан по-долу „Меморандумът за разбирателство“), съдържащ график за изпълнение на тези условия. Условията на икономическата политика и финансовите условия, определени в Меморандума за разбирателство, трябва да съответстват на споразуменията или договореностите, посочени в член 1, параграф 3, включително програмите за макроикономически корекции и структурни реформи, изпълнявани от Тунис с подкрепата на МВФ.
2. С условията се цели повишаване на ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис, включително по отношение на използването на макрофинансова помощ от Съюза. Напредъкът по взаимното отваряне на пазара, развитието на основана на правила и справедлива търговия и други приоритети в рамките на външната политика на Съюза също се вземат надлежно предвид при определянето на мерки на политиката. Комисията редовно наблюдава напредъка при постигането на тези цели.
3. Подробните финансови условия във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза се определят в споразумение за заем, което се договаря между Комисията и властите на Тунис.
4. Комисията редовно проверява дали продължават да се спазват условията по член 4, параграф 3, включително дали икономическите политики на Тунис са в съответствие с целите на макрофинансовата помощ от Съюза. В този процес Комисията си сътрудничи тясно с МВФ и Световната банка, а когато е необходимо, и с Европейския парламент и Съвета.
Член 4
1. При спазване на условията по параграф 3 Комисията предоставя макрофинансовата помощ от Съюза на три транша по заема. Размерът на всеки транш се определя в Меморандума за разбирателство.
2. Сумите по макрофинансовата помощ от Съюза се отпускат, когато това е необходимо, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (6).
3. Комисията взема решение за отпускането на траншовете, при условие че са спазени всички условия по-долу:
a)
предпоставката, предвидена в член 2;
б)
постигането на задоволителни резултати при изпълнението на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, подкрепяно от договореност за кредитиране с МВФ като непредпазна мярка; и
в)
изпълнение, в рамките на определен срок, на икономическата политика и финансовите условия, договорени в Меморандума за разбирателство.
Изплащането на втория транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на първия транш. Изплащането на третия транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на втория транш.
4. Когато условията по параграф 3 не са изпълнени, Комисията временно спира или отменя изплащането на макрофинансовата помощ от Съюза. В такъв случай тя информира Европейския парламент и Съвета за причините за това спиране или отмяна.
5. Макрофинансовата помощ от Съюза се изплаща на Централната банка на Тунис. В зависимост от разпоредбите, договорени в Меморандума за разбирателство, включително потвърждение на остатъчните нужди от бюджетно финансиране, финансовите средства от Съюза може да бъдат преведени на Министерството на финансите на Тунис като краен бенефициер.
Член 5
1. Операциите по получаване и отпускане на заема, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, се извършват в евро, с един и същ вальор и не могат да ангажират Съюза с преобразуване на падежи, нито да го излагат на валутни или лихвени рискове, или на други търговски рискове.
2. Ако обстоятелствата го позволяват и при искане от Тунис във връзка с това, Комисията може да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че в условията на заема е включена клауза за предсрочното му погасяване, придружена от съответна клауза в реда и условията на операциите по заема.
3. Ако обстоятелствата позволяват подобряване на лихвената ставка по заема и по искане на Тунис във връзка с това, Комисията може да реши да рефинансира изцяло или отчасти първоначалните заеми или да преструктурира съответните финансови условия. Операциите по рефинансиране или преструктуриране се извършват в съответствие с параграфи 1 и 4 и не трябва да водят до удължаване на срока до падежа на съответните заеми или до увеличаване на неизплатената главница към датата на рефинансиране или преструктуриране.
4. Всички разходи на Съюза, свързани с операциите по получаване и предоставяне на заем съгласно настоящото решение, са за сметка на Тунис.
5. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за развитието на операциите, посочени в параграфи 2 и 3.
Член 6
1. Макрофинансовата помощ от Съюза се усвоява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (8).
2. За усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза се прилага пряко управление.
3. Меморандумът за разбирателство и споразумението за заем, които ще бъдат договорени с властите на Тунис, съдържат разпоредби, с които:
a)
се гарантира, че Тунис извършва редовни проверки за правилното използване на финансирането от общия бюджет на Съюза, предприема съответните мерки за предотвратяване на нередности и измами и ако е необходимо, предприема правни действия за възстановяването на средствата, предоставени съгласно настоящото решение, които са били присвоени;
б)
се осигурява защитата на финансовите интереси на Съюза, по-специално като се предвиждат конкретни мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всички други нередности, засягащи макрофинансовата помощ от Съюза, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (9), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (10) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
в)
Комисията, включително Европейската служба за борба с измамите, или нейните представители се оправомощават изрично да извършват проверки, включително проверки и инспекции на място;
г)
Комисията и Сметната палата се оправомощават изрично да извършват одити по време на периода, през който е предоставена макрофинансовата помощ от Съюза, и след това, включително одити на документи и одити на място, например оперативни оценки; и
д)
се гарантира, че Съюзът има право на предсрочно погасяване на заема, когато е установено, че във връзка с управлението на макрофинансовата помощ от Съюза Тунис е участвал в измама или корупция или друга незаконна дейност, която вреди на финансовите интереси на Съюза.
4. По време на усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза Комисията наблюдава посредством оперативни оценки надеждността на финансовите споразумения на Тунис, административните процедури и механизмите за вътрешен и външен контрол, които са от значение за тази помощ.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
1. До 30 юни всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно изпълнението на настоящото решение през предходната година, включващ оценка на изпълнението. В този доклад:
a)
се разглежда напредъкът при усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза;
б)
се прави оценка на икономическото състояние на Тунис и неговите перспективи, както и на напредъка при изпълнението на мерките на политиката, посочени в член 3, параграф 1;
в)
се посочва връзката между условията на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство, текущите икономически и бюджетни показатели на Тунис и решенията на Комисията за отпускане на траншовете по макрофинансовата помощ от страна на Съюза.
2. Най-късно две години след края на периода, през който е предоставена помощта, посочен в член 1, параграф 4, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за последваща оценка на резултатите и ефикасността на предоставената макрофинансова помощ от Съюза и на степента, до която тя е допринесла за постигане на целите на помощта.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY č. 534/2014/EÚ
z 15. mája 2014
o poskytnutí makrofinančnej pomoci Tuniskej republike
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 212,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Vzťahy medzi Európskou úniou a Tuniskou republikou (ďalej len „Tunisko“) sa rozvíjajú v rámci európskej susedskej politiky (ďalej len „ESP“). Európsko-stredomorská dohoda o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Tuniskou republikou na strane druhej (2) (ďalej len „dohoda o pridružení medzi EÚ a Tuniskom“), nadobudla platnosť 1. marca 1998. Na základe dohody o pridružení medzi EÚ a Tuniskom dokončilo Tunisko zrušenie cla na priemyselné výrobky v roku 2008, čím sa stalo prvou juhostredozemskou krajinou, ktorá vstúpila do zóny voľného obchodu s Úniou. Bilaterálny politický dialóg a ekonomická spolupráca sa ďalej rozvíjali v rámci akčných plánov ESP, pričom najnovší z nich, o ktorom sa práve rokuje, sa vzťahuje na obdobie rokov 2013 - 2017.
(2)
Hospodárstvo Tuniska významne ovplyvnili domáce udalosti spojené s dianím v krajinách južného Stredozemia od konca roku 2010, známym ako „arabská jar“, a regionálnymi nepokojmi, ktoré nasledovali najmä v susednej Líbyi. Tieto udalosti a oslabené globálne hospodárske prostredie, najmä recesia v eurozóne, ktorá je hlavným obchodným a finančným partnerom Tuniska, mali veľmi nepriaznivý vplyv na tuniské hospodárstvo, čo viedlo k spomaleniu rastu a vyústilo do podstatného nedostatku prostriedkov vo vonkajšom a rozpočtovom financovaní.
(3)
Po zosadení prezidenta Bena Aliho 14. januára 2011 sa 23. októbra 2011 uskutočnili prvé slobodné a demokratické voľby v Tunisku. Odvtedy funguje národné ústavodarné zhromaždenie a napriek tomu, že politická transformácia sa nezaobišla bez ťažkostí, hlavní politickí činitelia sa spoločne usilujú o pokračovanie reforiem smerom k plnohodnotnému demokratickému systému.
(4)
Ústava prijatá národným ústavodarným zhromaždením Tuniska zahŕňa niektoré pokrokové prvky v oblasti práv a slobôd jednotlivcov a rodovej rovnosti, ktorou Tunisko vykročí na cestu demokracie a právneho štátu.
(5)
Od začiatku arabskej jari Únia pri viacerých príležitostiach vyhlásila, že je odhodlaná podporovať Tunisko v jeho procese hospodárskych a politických reforiem. Toto odhodlanie bolo potvrdené v záveroch zo zasadnutia Asociačnej rady medzi Úniou a Tuniskom v novembri 2012. Politická a hospodárska podpora procesu reforiem v Tunisku zo strany Únie je v súlade s politikou Únie voči regiónu južného Stredozemia, ako sa stanovuje v rámci ESP.
(6)
V súlade so spoločným vyhlásením Európskeho parlamentu a Rady, ktoré sa prijalo spoločne s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 778/2013/EÚ (3), by makrofinančná pomoc Únie mala predstavovať výnimočný finančný nástroj určený na účelovo neviazanú a všeobecnú podporu platobnej bilancie, ktorej cieľom je obnova udržateľného stavu vonkajších financií príjemcu a mala by podporovať vykonávanie politického programu obsahujúceho zásadné opatrenia v oblasti úprav a štrukturálnych reforiem zamerané na zlepšenie stavu platobnej bilancie najmä počas programového obdobia a mala by posilniť vykonávanie príslušných dohôd a programov s Úniou.
(7)
Tuniské orgány a Medzinárodný menový fond (MMF) schválili v apríli 2013 trojročnú dohodu o nepreventívnom pohotovostnom úvere (ďalej len „program MMF“) v hodnote 1 146 miliónov SDR (zvláštne práva čerpania) na podporu tuniského programu ekonomických úprav a reforiem. Ciele programu MMF sú v súlade s účelom makrofinančnej pomoci Únie, ktorým je zmierniť krátkodobé problémy v oblasti platobnej bilancie, a vykonávanie zásadných opatrení v oblasti úprav je v súlade s cieľom makrofinančnej pomoci Únie.
(8)
Únia v rámci svojho programu bežnej spolupráce poskytla 290 miliónov EUR v grantoch na obdobie rokov 2011 - 2013 na podporu tuniského programu hospodárskych a politických reforiem. Okrem toho bolo Tunisku na obdobie rokov 2011 - 2013 pridelených 155 miliónov EUR v rámci programu „Podpora partnerstva, reforiem a inkluzívneho rastu“ (SPRING).
(9)
Vzhľadom na zhoršujúcu sa hospodársku situáciu a výhľad požiadalo Tunisko Úniu v auguste 2013 o makrofinančnú pomoc.
(10)
Vzhľadom na to, že Tunisko je krajina, na ktorú sa vzťahuje európska susedská politika, malo by sa považovať za oprávnené na získanie makrofinančnej pomoci Únie.
(11)
Keďže naďalej existuje značný zostatkový nedostatok prostriedkov vo vonkajšom financovaní platobnej bilancie Tuniska presahujúci rámec zdrojov poskytnutých MMF a ďalšími viacstrannými inštitúciami, a to aj napriek vykonávaniu rozhodných programov stabilizácie hospodárstva a reforiem zo strany Tuniska, makrofinančná pomoc Únie, ktorá sa má poskytnúť Tunisku (ďalej len „makrofinančná pomoc Únie“), sa v súčasnej výnimočnej situácii považuje za vhodnú reakciu na žiadosť Tuniska o podporu stabilizácie hospodárstva v spojení s programom MMF. Prostredníctvom makrofinančnej pomoci Únie, ktorá dopĺňa zdroje dostupné v rámci finančného mechanizmu MMF, by sa podporila stabilizácia hospodárstva a tuniský program štrukturálnych reforiem.
(12)
Makrofinančná pomoc Únie by sa mala zamerať na podporu obnovy udržateľného stavu vonkajšieho financovania Tuniska, a tým podporiť jeho hospodársky a sociálny rozvoj.
(13)
Výška makrofinančnej pomoci Únie sa určuje na základe celkového kvantitatívneho posúdenia zostatkových potrieb vonkajšieho financovania Tuniska, pričom sa zohľadňuje aj jeho schopnosť financovania z vlastných zdrojov, a najmä z medzinárodných rezerv, ktoré má k dispozícii. Makrofinančná pomoc Únie by mala dopĺňať programy a zdroje poskytované MMF a Svetovou bankou. Pri určení výšky pomoci sa zohľadňujú aj očakávané finančné príspevky od viacstranných darcov a potreba zaistiť spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi Úniu a ostatných darcov, ako aj doterajšie využívanie ďalších nástrojov Únie na vonkajšie financovanie v Tunisku a celkový prínos zapojenia Únie.
(14)
Komisia by mala zaistiť, aby bola makrofinančná pomoc Únie právne a vecne zosúladená s kľúčovými zásadami, cieľmi a opatreniami prijatými v rôznych oblastiach vonkajšej činnosti a ostatnými relevantnými politikami Únie.
(15)
Makrofinančnou pomocou Únie by sa mala podporovať vonkajšia politika Únie voči Tunisku. Útvary Komisie a Európska služba pre vonkajšiu činnosť by mali úzko spolupracovať pri operáciách makrofinančnej pomoci v záujme koordinovania vonkajšej politiky Únie a zabezpečenia jej jednotnosti.
(16)
Makrofinančnou pomocou Únie by sa mal podporiť záväzok Tuniska voči hodnotám, ktoré vyznáva spoločne s Úniou, vrátane hodnôt, ako je demokracia, právny štát, dobrá správa vecí verejných, dodržiavanie ľudských práv, udržateľný rozvoj a znižovanie chudoby, ako aj jeho záväzok voči zásadám otvoreného a spravodlivého obchodu založeného na pravidlách.
(17)
Podmienkou poskytnutia makrofinančnej pomoci by malo byť rešpektovanie účinných demokratických mechanizmov vrátane pluralitného parlamentného systému a zásad právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv zo strany Tuniska. Prostredníctvom špecifických cieľov makrofinančnej pomoci Únie by sa okrem toho mala zvýšiť efektívnosť, transparentnosť a zodpovednosť systémov hospodárenia s verejnými financiami v Tunisku a mali podporiť štrukturálne reformy zamerané na podporu udržateľného a inkluzívneho rastu, vytvárania pracovných miest a fiškálnej konsolidácie. Plnenie tejto podmienky, ako aj dosahovanie týchto cieľov by mala pravidelne monitorovať Komisia.
(18)
S cieľom zaistiť účinnú ochranu finančných záujmov Únie v súvislosti s makrofinančnou pomocou Únie by malo Tunisko prijať vhodné opatrenia, pokiaľ ide o predchádzanie podvodom, korupcii a iným nezrovnalostiam spojeným s touto pomocou a boj proti nim. Okrem toho by sa malo prijať ustanovenie umožňujúce Komisii vykonávať kontroly a Dvoru audítorov vykonávať audity.
(19)
Uvoľnením makrofinančnej pomoci Únie nie sú dotknuté právomoci Európskeho parlamentu a Rady.
(20)
Výška záruk potrebných na účely poskytnutia makrofinančnej pomoci Únie by mala byť v súlade s rozpočtovými prostriedkami stanovenými vo viacročnom finančnom rámci.
(21)
Makrofinančnú pomoc Únie by mala riadiť Komisia. S cieľom zabezpečiť, aby Európsky parlament a Rada mohli sledovať vykonávanie tohto rozhodnutia, by ich Komisia mala pravidelne informovať o vývoji v súvislosti s pomocou a poskytovať im príslušné dokumenty.
(22)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto rozhodnutia by sa Komisii mali udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (4).
(23)
Na makrofinančnú pomoc Únie by sa mali vzťahovať podmienky v oblasti hospodárskej politiky, ktoré sa majú stanoviť v memorande o porozumení. S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania a na účely efektívnosti by mala byť Komisia splnomocnená rokovať o týchto podmienkach s tuniskými orgánmi pod dohľadom výboru zástupcov členských štátov v súlade s nariadením (EÚ) č. 182/2011. Podľa uvedeného nariadenia by sa mal konzultačný postup vo všeobecnosti uplatňovať vo všetkých prípadoch okrem tých, ktoré sú stanovené v uvedenom nariadení. Vzhľadom na potenciálne významný vplyv pomoci presahujúcej 90 miliónov EUR je vhodné, aby sa na operácie presahujúce túto prahovú hodnotu uplatnil postup preskúmania. Vzhľadom na výšku makrofinančnej pomoci Únie poskytnutej Tunisku by sa mal na prijatie memoranda o porozumení a na zníženie, pozastavenie alebo zrušenie pomoci uplatniť postup preskúmania,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Únia v záujme podpory stabilizácie hospodárstva a reforiem v Tunisku poskytne Tunisku makrofinančnú pomoc (ďalej len „makrofinančná pomoc Únie“) v maximálnej výške 300 miliónov EUR. Účelom pomoci je prispieť na pokrytie potrieb Tuniska v súvislosti s platobnou bilanciou, ako sa uvádza v programe MMF.
2. Makrofinančná pomoc Únie sa Tunisku poskytuje v plnej výške vo forme úverov. Komisia je splnomocnená požičať si v mene Únie potrebné finančné prostriedky na kapitálových trhoch alebo od finančných inštitúcií a následne ich požičať Tunisku. Úvery majú maximálnu splatnosť 15 rokov.
3. Komisia riadi uvoľnenie makrofinančnej pomoci Únie spôsobom, ktorý je v súlade s dohodami alebo dohovormi uzavretými medzi MMF a Tuniskom a s hlavnými zásadami a cieľmi hospodárskych reforiem stanovenými v dohode o pridružení medzi EÚ a Tuniskom a v akčnom pláne medzi EÚ a Tuniskom na roky 2013 - 2017 schválenom v rámci ESP. Komisia pravidelne informuje Európsky parlament a Radu o vývoji v súvislosti s poskytovaním makrofinančnej pomoci Únie vrátane jej vyplácania a týmto inštitúciám včas poskytuje príslušné dokumenty.
4. Makrofinančná pomoc Únie je k dispozícii počas obdobia dva a pol roka, počnúc prvým dňom od nadobudnutia účinnosti memoranda o porozumení uvedeného v článku 3 ods. 1 tohto rozhodnutia.
5. Ak sa potreby Tuniska v oblasti financovania počas vyplácania makrofinančnej pomoci Únie v porovnaní s pôvodnými prognózami zásadne znížia, Komisia konajúc v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 7 ods. 2 zníži výšku tejto pomoci alebo ju pozastaví, či zruší.
Článok 2
Podmienkou poskytnutia makrofinančnej pomoci Únie je rešpektovanie účinných demokratických mechanizmov vrátane pluralitného parlamentného systému a zásad právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv zo strany Tuniska.
Komisia monitoruje plnenie tejto podmienky počas celej doby makrofinančnej pomoci Únie.
Tento článok sa uplatňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2010/427/EÚ (5).
Článok 3
1. Komisia sa v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 7 ods. 2 dohodne s tuniskými orgánmi na jasne vymedzených podmienkach v oblasti hospodárskej politiky a finančných podmienkach, ktorým podlieha makrofinančná pomoc Únie a ktoré sa stanovia v memorande o porozumení (ďalej len „memorandum o porozumení“) zahŕňajúcom časový rámec plnenia týchto podmienok, pričom sa zameria na štrukturálne reformy a zdravé verejné financie. Podmienky v oblasti hospodárskej politiky a finančné podmienky stanovené v memorande o porozumení musia byť v súlade s dohodami alebo dohovormi uvedenými v článku 1 ods. 3 vrátane programov makroekonomických úprav a štrukturálnych reforiem, ktoré Tunisko vykonáva s podporou MMF.
2. Tieto podmienky sú zamerané najmä na zvýšenie efektívnosti, transparentnosti a zodpovednosti systémov hospodárenia s verejnými financiami v Tunisku, a to aj pri využívaní makrofinančnej pomoci Únie. Pri navrhovaní opatrení politiky sa riadne zohľadňuje aj pokrok dosiahnutý pri vzájomnom otváraní trhov, rozvoj spravodlivého obchodu založeného na pravidlách a ostatné priority v kontexte vonkajšej politiky Únie. Pokrok pri dosahovaní týchto cieľov Komisia pravidelne monitoruje.
3. Podrobné finančné podmienky makrofinančnej pomoci Únie sa stanovujú v dohode o úvere, na ktorej sa má dohodnúť Komisia a tuniské orgány.
4. Komisia v pravidelných intervaloch overuje, či sa pokračuje v plnení podmienok stanovených v článku 4 ods. 3, ako aj skutočnosť, či je hospodárska politika Tuniska v súlade s cieľmi makrofinančnej pomoci Únie. Komisia pri tejto činnosti úzko spolupracuje s MMF a so Svetovou bankou a v prípade potreby s Európskym parlamentom a Radou.
Článok 4
1. Za predpokladu splnenia podmienok uvedených v odseku 3 poskytne Komisia makrofinančnú pomoc Únie vo forme úveru v troch splátkach. Výška každej splátky sa stanoví v memorande o porozumení.
2. Jednotlivé sumy makrofinančnej pomoci Únie sa v prípade potreby zabezpečia v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (6).
3. Komisia rozhoduje o vyplatení splátok za predpokladu splnenia všetkých týchto podmienok:
a)
podmienka stanovená v článku 2;
b)
trvalo uspokojivé výsledky pri vykonávaní programu politiky obsahujúceho zásadné opatrenia v oblasti úprav a štrukturálnych reforiem s podporou nepreventívneho úverového mechanizmu MMF a
c)
plnenie podmienok v oblasti hospodárskej politiky a finančných podmienok vo vymedzenom časovom rámci, ktoré sa dohodli v memorande o porozumení.
Vyplatenie druhej splátky sa uskutoční najskôr tri mesiace po uvoľnení prvej splátky. Vyplatenie tretej splátky sa uskutoční najskôr tri mesiace po uvoľnení druhej splátky.
4. V prípade, že podmienky uvedené v odseku 3 nie sú splnené, Komisia dočasne pozastaví alebo zruší vyplácanie makrofinančnej pomoci Únie. V takýchto prípadoch oznámi Európskemu parlamentu a Rade dôvody tohto pozastavenia alebo zrušenia.
5. Makrofinančná pomoc Únie sa vypláca Centrálnej banke Tuniska. V súlade s ustanoveniami, ktoré sa majú dohodnúť v memorande o porozumení, vrátane potvrdenia zostatkových potrieb financovania rozpočtu, sa finančné prostriedky Únie môžu previesť tuniskému ministerstvu financií ako konečnému príjemcovi.
Článok 5
1. Operácie prijímania a poskytovania úverov súvisiace s makrofinančnou pomocou Únie sa vykonávajú v eurách s použitím valuty rovnakého dátumu a nesmú pre Úniu predstavovať zmenu splatnosti, ani ju vystaviť akémukoľvek riziku spojenému so zmenou výmenného kurzu alebo úrokovej sadzby ani inému obchodnému riziku.
2. Pokiaľ to okolnosti umožňujú a ak o to Tunisko požiada, Komisia môže prijať potrebné kroky, aby zabezpečila, že sa do zmluvných podmienok poskytnutia úveru zahrnie doložka o predčasnom splatení úveru a že tejto doložke bude zodpovedať príslušná doložka v podmienkach týkajúcich sa operácií prijímania úverov.
3. Pokiaľ okolnosti umožnia zlepšenie úrokovej sadzby úveru a ak o to Tunisko požiada, Komisia sa môže rozhodnúť úplne alebo čiastočne refinancovať svoje počiatočné úvery alebo môže reštrukturalizovať príslušné finančné podmienky. Operácie refinancovania alebo reštrukturalizácie sa vykonávajú v súlade s odsekmi 1 a 4 a nesmú viesť k predĺženiu splatnosti dotknutých úverov ani k zvýšeniu sumy kapitálu nesplateného k dátumu refinancovania alebo reštrukturalizácie.
4. Všetky náklady, ktoré vzniknú Únii a ktoré súvisia s operáciami prijímania a poskytovania úverov na základe tohto rozhodnutia, znáša Tunisko.
5. Komisia informuje Európsky parlament a Radu o vývoji operácií uvedených v odsekoch 2 a 3.
Článok 6
1. Makrofinančná pomoc Únie sa vykonáva v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (7) a s delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 1268/2012 (8).
2. Makrofinančná pomoc Únie sa vykonáva na základe priameho hospodárenia.
3. Memorandum o porozumení a dohoda o úvere, ktoré sa majú uzavrieť s tuniskými orgánmi, obsahujú ustanovenia s cieľom:
a)
zabezpečiť, aby Tunisko pravidelne kontrolovalo, či sa finančné prostriedky poskytované zo všeobecného rozpočtu Únie riadne využívajú, aby prijalo vhodné opatrenia na zabránenie nezrovnalostiam a podvodom a v prípade potreby podniklo právne kroky s cieľom získať späť akékoľvek finančné prostriedky poskytnuté podľa tohto rozhodnutia, ktoré boli spreneverené;
b)
zabezpečiť ochranu finančných záujmov Únie, a to najmä zavedením konkrétnych opatrení v súvislosti s predchádzaním podvodom, korupcii a iným nezrovnalostiam s dosahom na makrofinančnú pomoc Únie a bojom proti nim v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (9), nariadením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (10) a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (11);
c)
výslovne splnomocniť Komisiu vrátane Európskeho úradu pre boj proti podvodom alebo jej zástupcov na vykonávanie kontrol vrátane kontrol a inšpekcií na mieste;
d)
výslovne splnomocniť Komisiu a Dvor audítorov na vykonávanie auditov počas obdobia dostupnosti makrofinančnej pomoci Únie a po tomto období vrátane auditov dokumentov a auditov na mieste, ako sú napríklad operatívne posúdenia; a
e)
zaistiť, aby mala Únia nárok na predčasné splatenie úveru, ak sa zistí, že Tunisko sa v súvislosti s riadením makrofinančnej pomoci Únie dopustilo podvodu alebo korupcie alebo akéhokoľvek iného protiprávneho konania poškodzujúceho finančné záujmy Únie.
4. Komisia počas vykonávania makrofinančnej pomoci Únie monitoruje prostredníctvom operatívnych posúdení primeranosť finančných opatrení, administratívnych postupov a vnútorných a vonkajších kontrolných mechanizmov Tuniska, ktoré sa týkajú tejto pomoci.
Článok 7
1. Komisii pomáha výbor. Tento výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 8
1. Každý rok do 30. júna Komisia predkladá Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto rozhodnutia v predchádzajúcom roku vrátane hodnotenia tohto vykonávania. V uvedenej správe sa:
a)
preskúma dosiahnutý pokrok vo vykonávaní makrofinančnej pomoci Únie;
b)
posúdi hospodárska situácia a vyhliadky Tuniska, ako aj dosiahnutý pokrok vo vykonávaní opatrení politiky uvedených v článku 3 ods. 1;
c)
uvedú väzby medzi podmienkami v oblasti hospodárskej politiky stanovenými v memorande o porozumení, priebežnými hospodárskymi a fiškálnymi výsledkami Tuniska a rozhodnutiami Komisie o vyplatení splátok makrofinančnej pomoci Únie.
2. Najneskôr do dvoch rokov po uplynutí obdobia dostupnosti pomoci uvedeného v článku 1 ods. 4 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o následnom hodnotení, v ktorej posúdi výsledky a efektívnosť ukončenej makrofinančnej pomoci Únie a rozsah, v akom prispela k cieľom pomoci.
Článok 9
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť tretím dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 15. mája 2014