РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 234/2014
z 11. marca 2014,
ktorým sa ustanovuje nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2, článok 209 ods. 1 a článok 212 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Únia by mala vyvíjať úsilie o rozvoj vzťahov a vybudovanie partnerstiev s tretími krajinami. V tomto nariadení sa ustanovuje nový a doplnkový nástroj, ktorým sa poskytuje priama podpora vonkajším politikám Únie, a partnerstvá spolupráce a politické dialógy sa rozširujú na oblasti a témy presahujúce len samotnú rozvojovú spoluprácu. Vychádza sa zo skúseností získaných zo spolupráce s industrializovanými krajinami a krajinami a územiami s vysokými príjmami podľa nariadenia Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
(2)
Rozsah spolupráce, ktorá sa zaviedla v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) podľa geografických programov s rozvojovými krajinami, územiami a regiónmi, sa takmer v plnom rozsahu obmedzil na opatrenia financovania určené na plnenie kritérií, ktoré pre oficiálnu rozvojovú pomoc (ODA) stanovil Výbor pre rozvojovú pomoc Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (DAC-OECD).
(3)
Únia za posledné desaťročie trvalo posilňuje svoje dvojstranné vzťahy so širokým spektrom industrializovaných krajín a ďalších krajín a území s vysokým alebo stredným príjmom v rozličných regiónoch sveta.
(4)
Únia potrebuje finančný nástroj zahraničnej politiky celosvetového rozsahu, ktorý by umožňoval financovanie opatrení, ktoré možno nespĺňajú kritériá ako ODA, ale ktoré sú nevyhnutne dôležité pre prehlbovanie a upevňovanie vzťahov s dotknutými tretími krajinami, najmä prostredníctvom politických dialógov a rozvoja partnerstiev. Týmto novým nástrojom, ktorý je inovačný z hľadiska rozsahu aj cieľov, by sa malo vytvoriť pozitívne prostredie pre prehĺbenie vzťahov medzi Úniou a relevantnými tretími krajinami a mali by sa podporiť základné záujmy Únie.
(5)
Únia má záujem prehĺbiť svoje vzťahy a dialóg s krajinami, v ktorých má Únia strategický záujem podporiť spojenia, a to predovšetkým v rozvinutých a rozvojových krajinách, ktoré zohrávajú stále významnejšiu úlohu vo svetových vzťahoch vrátane globálneho riadenia, zahraničnej politiky, medzinárodnej ekonomiky, multilaterálnych fór a orgánov, ako sú napr. G8 a G20, a pri riešení výziev celosvetového významu.
(6)
Únia musí vybudovať komplexné partnerstvá s novými aktérmi na medzinárodnej scéne s cieľom podporovať stabilný a inkluzívny medzinárodný poriadok, starať sa o spoločné globálne verejné statky, hájiť základné záujmy Únie a zvyšovať znalosti o Únii v týchto krajinách.
(7)
Je nevyhnutné, aby rozsah pôsobnosti tohto nariadenia bol celosvetový, aby bolo možné podľa potreby podporovať opatrenia spolupráce s cieľom vytvoriť základ pre vzťahy s ktoroukoľvek krajinou, v ktorej má Únia strategické záujmy, v súlade s cieľmi tohto nariadenia.
(8)
Únia má záujem naďalej podporovať dialóg a spoluprácu s krajinami, ktoré už nie sú oprávnené na účasť v dvojstranných programoch v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 233/2014 (5) (ďalej len „nástroj financovania rozvojovej spolupráce“).
(9)
Navyše je v záujme Únie pracovať na vytvorení inkluzívnych globálnych inštitúcií založených na účinnom multilateralizme a pracovať na dosiahnutí uvedeného cieľa.
(10)
Podľa tohto nariadenia by Únia mala podporovať vykonávanie vonkajšieho rozmeru stratégie vymedzenej Komisiou v jej oznámení z 3. marca 2010 s názvom „Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“ (ďalej len „Európa 2020“), v ktorej sa spájajú tri piliere: hospodársky, sociálny a environmentálny. Na základe tohto nariadenia by sa predovšetkým mali podporovať ciele týkajúce sa globálnych otázok, ako sú napr. zmena klímy, energetická bezpečnosť a efektívne využívanie zdrojov, prechod na ekologickejšie hospodárstvo, veda, inovácia a konkurencieschopnosť, mobilita, obchod a investície, hospodárske partnerstvá, spolupráca s tretími krajinami v oblasti podnikania, zamestnanosti a regulácie a lepší prístup na trh pre spoločnosti z Únie vrátane internacionalizácie malých a stredných podnikov (ďalej len „MSP“). Mala by sa podporovať verejná diplomacia, spolupráca v otázkach vzdelávania a akademická spolupráca a osvetové činnosti.
(11)
Predovšetkým boj proti zmene klímy sa považuje za jednu z významných globálnych výziev, ktorým čelí Únia a širšie medzinárodné spoločenstvo. Zmena klímy je oblasťou, v ktorej sú naliehavo potrebné medzinárodné kroky a v ktorej si dosiahnutie cieľov Únie vyžaduje spoluprácu s partnerskými krajinami. Únia by preto mala zintenzívniť svoje úsilie na podporu globálneho konsenzu v tomto smere. V súlade s oznámením Komisie s názvom „Rozpočet stratégie Európa 2020“ z 29. júna 2011, v ktorom sa požaduje, aby Únia zvýšila podiel svojho rozpočtu na klímu na najmenej 20 %, by malo toto nariadenie prispievať k dosiahnutiu tohto cieľa.
(12)
Nadnárodné výzvy, ako je zhoršovanie stavu životného prostredia a prístup k surovinám a vzácnym zeminám a ich udržateľné využívanie si vyžadujú inkluzívny prístup založený na pravidlách.
(13)
Únia je odhodlaná pomáhať pri plnení globálnych cieľov v oblasti biodiverzity stanovených na rok 2020 a splniť súvisiacu stratégiu mobilizácie zdrojov.
(14)
Únia je odhodlaná podporovať vo svojich vzťahoch so svojimi partnermi na celom svete dôstojnú prácu pre všetkých ako aj ratifikáciu a účinné vykonávanie medzinárodne uznávaných pracovných noriem a viacstranných environmentálnych dohôd.
(15)
Významným strategickým záujmom Únie je stimulovať rast a zamestnanosť presadzovaním spravodlivého a otvoreného obchodu a investícií na viacstrannej aj dvojstrannej úrovni a podporou rokovaní o dohodách obchode a investíciách, kde je zmluvnou stranou Únia a vykonávania týchto dohôd. Podľa tohto nariadenia by Únia mala prispievať k vytváraniu bezpečného prostredia pre zvýšené obchodné a investičné príležitosti na celom svete pre spoločnosti z Únie, v neposlednom rade aj pre MSP -, a to podporou spolupráce a konvergencie v regulačnej oblasti, presadzovaním medzinárodných noriem, zlepšovaním ochrany práv duševného vlastníctva a venovaním pozornosti odstraňovaniu neodôvodnených prekážok prístupu na trh.
(16)
V súlade s článkom 21 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) sa činnosť Únie na medzinárodnej scéne má riadiť zásadami, ktoré inšpirovali jej vlastný vznik, rozvoj a rozširovanie, a ktoré sa usiluje šíriť na celom svete; ide konkrétne o demokraciu, právny štát, všeobecnosť a nedeliteľnosť ľudských práv a základných slobôd, dodržiavanie ľudskej dôstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva.
(17)
Únia by sa mala usilovať o čo najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov v snahe optimalizovať vplyv svojej vonkajšej činnosti. Toto by sa malo dosiahnuť súdržnosťou a komplementárnosťou medzi nástrojmi Únie pre vonkajšiu činnosť, ako aj vytvorením synergií medzi týmto nariadením, inými nástrojmi na financovanie vonkajšej činnosti a inými politikami Únie. Malo by to ďalej viesť k vzájomnému posilňovaniu programov vytvorených v rámci nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti.
(18)
V záujme zabezpečenia viditeľnosti pomoci Únie, ktorú poskytuje občanom prijímajúcich krajín a samotným občanom Únie, by sa podľa potreby mala vhodnými prostriedkami zabezpečiť cielená komunikácia a informovanosť.
(19)
Na dosiahnutie cieľov tohto nariadenia je vo vzťahu ku kľúčovým partnerským krajinám nevyhnutné rozvíjať diferencovaný a pružný prístup zohľadňujúci ich hospodársky, sociálny a politický kontext a sledovať takisto osobitné záujmy, politické priority a stratégie Únie pri súčasnom zachovaní schopnosti zasiahnuť v prípade potreby kdekoľvek na svete. Únia by mala k zahraničnej politike vrátane odvetvových politík Únie pristupovať komplexne.
(20)
S cieľom, aby sa jej záväzok podporovať a brániť svoje záujmy vo vzťahoch s tretími krajinami stal účinnejším prostredníctvom prijatia osobitných opatrení, na ktoré sa nevzťahujú viacročné orientačné programy, mala by byť Únia schopná reagovať pružným a včasným spôsobom na vznikajúce alebo nepredvídané potreby.
(21)
Ciele tohto nariadenia by sa mali vždy, keď je to možné a primerané, sledovať v konzultácii s príslušnými partnermi a zainteresovanými stranami vrátane organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov so zreteľom na dôležitosť ich úloh.
(22)
Vonkajšia činnosť Únie v rámci tohto nariadenia by mala prispievať k jasným výsledkom (zahŕňajúcim vykonanú činnosť, jej prínosy a vplyv) v krajinách prijímajúcich pomoc Únie. Ak je to vhodné a možné, mali by sa výsledky vonkajšej činnosti Únie a účinnosť nástroja ustanoveného týmto nariadením monitorovať a posudzovať na základe vopred vymedzených, jasných a transparentných ukazovateľov, ktoré - ak je to možné - by sa mali vypracovať pre jednotlivé krajiny, mali by byť merateľné a prispôsobené osobitnému charakteru a cieľom daného nástroja.
(23)
Pri činnostiach podľa tohto nariadenia by sa podľa potreby mali náležite zohľadniť uznesenia a odporúčania Európskeho parlamentu.
(24)
S cieľom prispôsobiť rozsah tohto nariadenia rýchlo sa vyvíjajúcej situácii v tretích krajinách by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o priority vymedzené v prílohe, delegovať na Komisiu. Je mimoriadne dôležité, aby Komisia v priebehu prípravných prác uskutočnila primerané konzultácie vrátane konzultácií na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov Komisia zabezpečí paralelné, včasné a primerané postúpenie relevantných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(25)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (6). Na prijímanie týchto vykonávacích aktov s výnimkou v prípade technických vykonávacích opatrení malého finančného rozsahu by sa mal vzhľadom na ich charakter, a najmä na ich politický usmerňujúci charakter a ich finančné dôsledky uplatňovať postup preskúmania.
(26)
Spoločné pravidlá a postupy vykonávania nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti Únie sa ustanovujú v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 236/2014 (7).
(27)
Týmto nariadením sa ustanovuje finančné krytie počas obdobia jeho uplatňovania, ktoré predstavuje hlavnú referenčnú sumu pre Európsky parlament a Radu v priebehu ročného rozpočtového postupu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (8).
(28)
Organizácia a fungovanie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť sú stanovené v rozhodnutí Rady 2010/427/EÚ (9).
(29)
Keďže ciele tohto nariadenia, najmä ustanovenie nástroja partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadami subsidiarity podľa článku 5 ZEÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(30)
Je vhodné zosúladiť dobu uplatňovania tohto nariadenia s dobou uplatňovania nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (10). Toto nariadenie by sa preto malo uplatňovať od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy a ciele
1. Týmto nariadením sa ustanovuje nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami (ďalej len „nástroj partnerstva“) na presadzovanie a podporu záujmov Únie a spoločných záujmov. Nástrojom partnerstva sa podporia opatrenia, ktoré účinným a pružným spôsobom reagujú na ciele vyplývajúce z dvojstranných, regionálnych alebo viacstranných vzťahov Únie s tretími krajinami a ktorými sa riešia problémy celosvetového významu a ktorými sa zabezpečuje primerané nadviazanie na rozhodnutia prijaté na viacstrannej úrovni.
2. Opatrenia, ktoré sa v rámci nástroja partnerstva majú financovať, odrážajú tieto osobitné ciele Únie:
a)
podpora partnerských stratégií Únie pre dvojstrannú, regionálnu a medziregionálnu spoluprácu prostredníctvom podpory politického dialógu a prípravou kolektívnych prístupov k výzvam celosvetového významu a reakcií na ne. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa okrem iného meria podľa pokroku, ktorý dosiahli kľúčové partnerské krajiny v boji proti zmene klímy alebo pri podporovaní environmentálnych noriem Únie;
b)
vykonávanie medzinárodného rozmeru stratégie „Európa 2020“. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa meria na základe osvojovania si politík a cieľov stratégie „Európa 2020“ kľúčovými partnerskými krajinami;
c)
zlepšovanie prístupu na trhy partnerských krajín a stimulácia obchodu, investícií a podnikateľských príležitostí pre spoločnosti Únie pri súčasnom odstraňovaní prekážok prístupu na trh a investícií prostredníctvom hospodárskych partnerstiev, podnikateľskej a regulačnej spolupráce. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa meria na základe podielu Únie na zahraničnom obchode s kľúčovými partnerskými krajinami a na základe tokov obchodu a investícií do partnerských krajín, na ktoré sú osobitne zamerané činnosti, programy a opatrenia podľa tohto nariadenia;
d)
prehĺbenie všeobecného porozumenia Únie a jej úlohy na svetovej scéne a jej viditeľnosti prostredníctvom verejnej diplomacie, kontaktov medzi ľuďmi, spolupráce v otázkach vzdelávania a akademickej spolupráce, spolupráce expertných skupín (think tank) a podporných činností na presadzovanie hodnôt a záujmov Únie. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa môže okrem iného merať aj prostredníctvom prieskumov verejnej mienky alebo hodnotení.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1. Týmto nariadením sa v prvom rade podporujú opatrenia v oblasti spolupráce s krajinami, v ktorých má Únia strategický záujem pri presadzovaní prepojení, a to predovšetkým s rozvinutými aj rozvojovými krajinami, ktoré zohrávajú čoraz významnejšiu úlohu v globálnych vzťahoch vrátane zahraničnej politiky, v medzinárodnom hospodárstve a obchode, na viacstranných fórach a, v globálnom riadení a pri riešení problémov celosvetového významu alebo v oblastiach, v ktorých má Únia iné významné záujmy.
2. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, môžu byť podľa tohto nariadenia oprávnenými na spoluprácu všetky tretie krajiny, regióny a územia.
Článok 3
Všeobecné zásady
1. Únia vyvíja úsilie v snahe podporovať, rozvíjať a upevňovať zásady demokracie, rovnosti, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd a zásady právneho štátu, na ktorých je založená, prostredníctvom dialógu a spolupráce s tretími krajinami.
2. Na zvýšenie vplyvu pomoci Únie sa pri navrhovaní spolupráce s tretími krajinami v prípade potreby uplatňuje diferencovaný a pružný prístup, aby sa zohľadnil ich konkrétny hospodársky, sociálny a politický kontext, ako aj osobitné záujmy, politické priority a stratégie Únie.
3. Únia presadzuje súdržný viacstranný prístup ku globálnym výzvam a podporuje spoluprácu s medzinárodnými alebo regionálnymi organizáciami a orgánmi vrátane medzinárodných finančných inštitúcií, agentúr, fondov a programov Organizácie Spojených národov a iných dvojstranných darcov.
4. Pri vykonávaní tohto nariadenia a pri formulovaní politiky, strategického plánovania a programovania a vykonávaní opatrení sa Únia zameriava na zabezpečenie súdržnosti a konzistentnosti s ďalšími oblasťami svojej vonkajšej činnosti, najmä s nástrojom financovania rozvojovej spolupráce, a s ďalšími príslušnými politikami Únie.
5. Opatrenia financované podľa tohto nariadenia podľa potreby vychádzajú z politík spolupráce ustanovených nástrojmi, ako sú napr. dohody, vyhlásenia a akčné plány dohodnuté medzi Úniou a dotknutými medzinárodnými organizáciami alebo medzi Úniou a dotknutými tretími krajinami a regiónmi.
Opatrenia financované podľa tohto nariadenia sa vzťahujú aj na oblasti spojené s presadzovaním osobitných záujmov, politické priority a stratégie Únie.
6. Podpora Únie podľa tohto nariadenia sa vykonáva v súlade s nariadením (EÚ) č. 236/2014.
Článok 4
Programovanie a orientačné prideľovanie finančných prostriedkov
1. Viacročné orientačné programy prijme Komisia v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
2. Vo viacročných orientačných programoch sa stanovujú strategické a/alebo vzájomné záujmy a priority, osobitné ciele a očakávané výsledky Únie. Ak sa pre krajiny alebo regióny vypracoval spoločný rámcový dokument ustanovujúci komplexnú stratégiu Únie, zakladajú sa viacročné orientačné programy na tomto dokumente.
3. Vo viacročných orientačných programoch sa takisto stanovujú prioritné oblasti zvolené na financovanie zo strany Únie a uvedie sa orientačné pridelenie finančných prostriedkov, a to celkovo na prioritnú oblasť a aj podľa partnerských krajín alebo skupiny partnerských krajín na dotknuté obdobie vrátane účasti na globálnych iniciatívach. Uvedené sumy takýchto finančných prostriedkov sa podľa potreby môžu vyjadriť formou rozpätia.
4. Vo viacročných orientačných programoch sa môže ustanoviť suma finančných prostriedkov, ktorá nie je pridelená na prioritnú oblasť alebo pre partnerskú krajinu či skupinu krajín, pričom nepresiahne 5 % celkovej sumy. Tieto finančné prostriedky sa viažu v súlade s článkom 2 ods. 2, 3 a 5 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
5. Postup uvedený v článku 16 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 sa môže uplatniť na účely úpravy viacročných orientačných programov v riadne odôvodnených nevyhnutných a naliehavých prípadoch.
6. S ohľadom na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 1 môže Komisia pri spolupráci Únie s tretími krajinami zohľadniť geografickú blízkosť najvzdialenejších regiónov Únie a jej zámorských krajín a území.
7. Pri akomkoľvek programovaní alebo preskúmaní programov, ktoré sa uskutoční po uverejnení hodnotiacej správy v polovici obdobia uvedenej v článku 17 nariadenia (EÚ) č. 236/2014, sa zohľadnia jej výsledky, zistenia a závery.
Článok 5
Tematické priority
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 6 prijímať delegované akty slúžiace na zmenu tematických priorít, ktoré sa majú podľa tohto nariadenia realizovať v rámci pomoci Únie, ako sa stanovuje v prílohe k tomuto nariadeniu. Komisia konkrétne po uverejnení hodnotiacej správy v polovici obdobia a na základe odporúčaní uvedených v tejto správe prijme do 31. marca 2018 delegovaný akt, ktorým sa zmení príloha k tomuto nariadeniu.
Článok 6
Vykonávanie delegovania právomocí
1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 5 za podmienok ustanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 5 sa Komisii udeľuje na obdobie účinnosti tohto nariadenia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 5 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po jeho prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 5 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 7
Postup výboru
Komisii pomáha Výbor pre nástroj partnerstva. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 8
Finančné krytie
1. Finančné krytie na vykonávanie tohto nariadenia v období rokov 2014 - 2020 je 954 765 000 EUR.
Európsky parlament a Rada schvália ročné rozpočtové prostriedky v rámci limitu stanoveného vo viacročnom finančnom rámci.
2. V súlade s článkom 18 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1288/2013 (11) s cieľom podporiť medzinárodný rozmer vysokoškolského vzdelávania sa pridelí orientačná suma 1 680 000 000 EUR z rôznych nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti (nástroja financovania rozvojovej spolupráce, nástroja európskeho susedstva ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 232/2014 (12), nástroja predvstupovej pomoci (IPA II) ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 231/2014 (13) a z nástroja partnerstva) na akcie mobility v oblasti vzdelávania do partnerských krajín v zmysle nariadenia (EÚ) č. 1288/2013 alebo z týchto krajín a nariadenie (EÚ) č. 1288/2013 sa uplatňuje sa využívanie finančných prostriedkov na spoluprácu a politický dialóg s orgánmi, inštitúciami a organizáciami z uvedených krajín.
Financovanie sa sprístupní formou dvoch viacročných prídelov, z toho prvý prídel na prvé štyri roky a druhý na zvyšné tri roky. Prídel uvedeného financovania sa zohľadní vo viacročnom orientačnom programovaní ustanovenom v tomto nariadení v súlade so zistenými potrebami a prioritami dotknutých krajín. Výška pridelených finančných prostriedkov sa môže prehodnotiť v prípade závažných nepredvídaných okolností alebo dôležitých politických zmien v súlade s prioritami v oblasti vonkajšej činnosti Únie.
3. Činnosti v rámci nariadenia (EÚ) č. 1288/2013 sa financujú z nástroja partnerstva jedine v prípade, že nie sú oprávnené na financovanie z iných nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti a dopĺňajú alebo podporujú iné iniciatívy podľa tohto nariadenia.
Článok 9
Európska služba pre vonkajšiu činnosť
Toto nariadenie sa uplatňuje v súlade s rozhodnutím 2010/427/EÚ.
Článok 10
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 11. marca 2014