РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
ROZHODNUTIE RADY
zo 17. decembra 2012
o pristúpení Európskej únie k Protokolu o ochrane Stredozemného mora pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia
(2013/5/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 192 ods. 1 v spojení s článkom 218 ods. 6 písm. a),
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu (1),
keďže:
(1)
Dohovor o ochrane Stredozemného mora pred znečisťovaním, ktorého názov bol neskôr zmenený na Dohovor o ochrane morského prostredia a pobrežných oblastí Stredozemného mora (ďalej len „Barcelonský dohovor“), bol uzavretý v mene Európskeho spoločenstva formou rozhodnutia Rady 77/585/EHS (2) a zmeny a doplnenia Barcelonského dohovoru boli schválené vo forme rozhodnutia Rady 1999/802/ES (3).
(2)
V súlade s článkom 7 Barcelonského dohovoru majú zmluvné strany prijať všetky vhodné opatrenia na prevenciu a zmiernenie znečisťovania oblastí Stredozemného mora spôsobeného prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia, na boj proti nemu a na jeho eliminovanie v čo najväčšej miere.
(3)
Jeden z protokolov Barcelonského dohovoru sa zaoberá ochranou Stredozemného mora pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia (ďalej len „Protokol o pobrežiach“). Protokol o pobrežiach nadobudol účinnosť 24. marca 2011. Doteraz ho ratifikovali Albánsko, Cyprus, Líbya, Maroko, Sýria a Tunisko. Okrem Cypru niektoré ďalšie členské štáty, ktoré sú zmluvnými stranami Barcelonského dohovoru, nedávno takisto oznámili svoj zámer ratifikovať protokol.
(4)
Odhaduje sa, že v Stredozemí je inštalovaných viac ako 200 aktívnych morských plošín, a o inštalácii ďalších sa uvažuje. Po objavení veľkých ložísk fosílnych palív v Stredozemí sa očakáva nárast činností zameraných na prieskum a využívanie uhľovodíkov. Vzhľadom na polouzavretý charakter Stredozemného mora a osobitné hydrodynamické pomery by mala havária podobného typu ako havária, ktorá sa stala v Mexickom zálive v roku 2010, bezprostredné cezhraničné nepriaznivé následky na ekonomiku stredomorských krajín a na krehké morské a pobrežné ekosystémy. Je pravdepodobné, že v strednodobom horizonte budú aj ďalšie nerastné zdroje, ktoré sa nachádzajú v hĺbke mora, ako aj morské dno a jeho podložie, predmetom činností zameraných na ich prieskum a využívanie.
(5)
Neschopnosť účinne riešiť riziká spojené s týmito činnosťami by mohla vážne ohroziť úsilie všetkých členských štátov, ktoré majú povinnosť prijať potrebné opatrenia na dosiahnutie a udržanie svojich morských vôd v Stredozemí v dobrom environmentálnom stave, ako to požaduje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (4). Prijatie potrebných opatrení by okrem toho prispelo k splneniu záväzkov a dodržaniu povinností, ku ktorým sa Grécko, Španielsko, Francúzsko, Taliansko, Cyprus, Malta, Slovinsko a Únia ako celok zaviazali ako zmluvné strany Barcelonského dohovoru.
(6)
Protokol o pobrežiach zahŕňa široký rozsah ustanovení, ktoré sa budú musieť implementovať na rôznych úrovniach štátnej správy. Únia by mala podporovať bezpečnosť činností zameraných na prieskum a využívanie pobreží s tým, že environmentálne problémy spojené s podobnými činnosťami majú okrem iného s vysokou pravdepodobnosťou cezhraničné vplyvy, pričom členské štáty a ich dotknuté príslušné orgány by mali byť zodpovedné za vykonávanie niektorých podrobných opatrení stanovených v Protokole o pobrežiach.
(7)
V oznámení Komisie z 12. októbra 2010 nazvanom „Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori“ sa upozorňuje na potrebu medzinárodnej spolupráce na podporu bezpečnosti a schopnosti reakcie na mori v celosvetovom meradle, pričom jednou zo súvisiacich činností je preskúmanie potenciálu regionálnych dohovorov. V uvedenom oznámení Komisie sa odporúča, aby sa v tesnej spolupráci s príslušnými členskými štátmi opätovne začal proces, ktorý povedie k nadobudnutiu účinnosti Protokolu o pobrežiach.
(8)
Rada v záveroch o otázkach bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori, ktoré boli prijaté 3. decembra 2010, vyhlásila, že Únia a jej členské štáty by mali naďalej zohrávať kľúčovú úlohu v úsilí o dosiahnutie najvyšších bezpečnostných noriem v rámci medzinárodných iniciatív, fór a regionálnej spolupráce, napríklad v rámci spolupráce v Stredozemí. Rada tiež vyzvala Komisiu a členské štáty, aby čo najlepšie využívali existujúce medzinárodné dohovory.
(9)
Európsky parlament vo svojom uznesení z 13. septembra 2011 zdôraznil, že je dôležité, aby doteraz neratifikovaný Protokol o pobrežiach, ktorý je zameraný na ochranu pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním, nadobudol plnú účinnosť.
(10)
Jedným z cieľov environmentálnej politiky Únie je podporovať opatrenia na medzinárodnej úrovni, ktoré sa zaoberajú regionálnymi problémami v oblasti životného prostredia. Vo vzťahu k Protokolu o pobrežiach je mimoriadne dôležité uvedomiť si vysokú pravdepodobnosť cezhraničných environmentálnych vplyvov v prípade havárií v polouzavretom mori, akým je aj Stredozemné more. Preto je potrebné, aby Únia prijala všetky opatrenia potrebné na podporu bezpečnosti činností zameraných na prieskum a využívanie pobreží a na ochranu morského prostredia Stredozemného mora.
(11)
Komisia tiež navrhuje nariadenie o bezpečnosti činností vyhľadávania, prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu v mori (ďalej len „navrhované nariadenie“).
(12)
Protokol o pobrežiach sa dotýka oblasti, na ktorú sa vo veľkej miere vzťahuje právo Únie. Zahŕňa napríklad aspekty, akými sú ochrana morského prostredia, posúdenie vplyvu na životné prostredie a environmentálna zodpovednosť. Protokol o pobrežiach, ktorý však podlieha konečnému rozhodnutiu v legislatívnom procese v súvislosti s navrhovaným nariadením, je okrem toho v súlade s jeho cieľmi, vrátane tých, ktoré sa týkajú povoľovania, posudzovania vplyvu na životné prostredie a technickej a finančnej kapacity hospodárskych subjektov.
(13)
Je dôležité zabezpečiť úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a inštitúciami Únie v procese rokovaní a uzatvárania dohôd, ako aj pri plnení prijatých záväzkov. Táto povinnosť spolupráce vyplýva z požiadavky na jednotné medzinárodné zastupovanie Únie. Členské štáty, ktoré sú zmluvnými stranami Barcelonského dohovoru a ktoré tak ešte neurobili, by preto mali prijať opatrenia potrebné na ukončenie procesu ratifikácie Protokolu o pobrežiach alebo na pristúpenie k nemu.
(14)
Únia by preto mala pristúpiť k Protokolu o pobrežiach,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Týmto sa v mene Únie schvaľuje pristúpenie Európskej únie k Protokolu o ochrane Stredozemného mora pred znečisťovaním spôsobeným prieskumom a využívaním kontinentálneho šelfu a morského dna a jeho podložia.
Text Protokolu o pobrežiach je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) uložiť v mene Únie listinu o schválení u vlády Španielska, ktorá preberá funkciu depozitára podľa článku 32 ods. 2 Protokolu o pobrežiach, s cieľom vyjadriť súhlas Únie s tým, že bude Protokolom o pobrežiach (5) viazaná.
Článok 3
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
V Bruseli 17. decembra 2012