РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 февруари 2009 година
относно публикуването на справочни данни за стандарт EN 3-8:2006 „Пожарогасители носими - част 8: Допълнителни изисквания към EN 3-7 за конструкцията, устойчивостта на налягане и механични изпитвания за пожарогасители с максимално допустимо налягане не по-високо от 30 bar“ в съответствие с Директива 97/23/ЕО относно съоръженията под налягане
(нотифицирано под номер C(2009) 739)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/111/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 97/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 май 1997 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията под налягане (1), и по-специално член 6 от нея,
като взе предвид становището на постоянния комитет, създаден съгласно член 5 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и правилата за услугите в информационното общество (2),
като има предвид, че:
(1)
В Директива 97/23/ЕО се предвижда, че съоръженията под налягане и функционалните групи могат да бъдат пускани на пазара и да влязат в действие само ако, когато са правилно инсталирани и поддържани и се използват по предназначение, те не застрашават здравето и безопасността на лицата и, при необходимост, на домашни животни и имущество.
(2)
Съоръженията под налягане и функционалните групи следва да съответстват на основните изисквания, посочени в член 3 от Директива 97/23/ЕО, ако те отговарят на националните стандарти, транспониращи хармонизираните стандарти, чиито референтни номера са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
(3)
Съгласно член 6 от Директива 97/23/ЕО Швеция внесе официално възражение по отношение на стандарт EN 3-8:2006, приет от Европейския комитет по стандартизация (CEN) на 2 ноември 2006 г., справочни данни за който все още не са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
(4)
В своето официално възражение Швеция отбелязва, че раздел 5 от стандарт EN 3-8:2006 не уточнява вида на материалите, които следва да се използват, и поради това не отговаря на съществените изисквания на точка 4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО.
(5)
Тъй като раздел 5 от стандарт EN 3-8:2006 предвижда за всеки отделен случай оценка на материала от нотифицирания орган (специфичен подход за оценка на материала), не е задължително да се изисква уточняване на вида на материалите, които ще се използват. Освен това, при липса на конкретни технически спецификации, раздел 5 от стандарт EN 3-8:2006 не може да служи като основа за презумпция за съответствие с изискванията на точка 4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО.
(6)
В допълнение Швеция смята, че в раздел 6 от стандарт EN 3-8:2006 липсва важна информация, необходима, за да се отговори на изискванията на точка 2.2.4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО, което се дължи на липсата на спецификация на материалите в раздел 5 от посочения стандарт.
(7)
В точка 2.2 от приложение I към Директива 97/23/ЕО са описани методите за осигуряване на необходимата якост на съоръженията под налягане, включително и метод на изчисление или експериментален метод на проектиране без изчисление. Експерименталният метод на проектиране се основава на програма за изпитване съгласно описанието в точка 2.2.4, букви а) и б), която включва изпитване на якост под налягане.
(8)
Раздел 6 от стандарт EN 3-8:2006 предвижда използването на експерименталния метод на проектиране без изчисление. Съгласно изискването на точка 2.2.4 от приложение I към Директива 97/23/ЕО той предвижда програма, включваща няколко изпитвания. Директива 97/23/ЕО не изключва специфичния подход за оценка на материалите като метод за доказване на съответствието на използваните материали със спецификациите на материалите в точка 4 от приложение I, когато производителят прилага експерименталния метод на проектиране. Тъй като раздел 5 от EN 3-8:2006 не съдържа специфични изисквания по отношение на материалите, производителят на съоръжението трябва да гарантира, че използваните материали отговарят на изискванията на точка 4 от приложение I към директивата. Въз основа на това свойствата на материалите трябва да се използват като параметър на изпитването под налягане в рамките на програмата за изпитване на експерименталния метод на проектиране, под контрола на нотифицирания орган, отговарящ за оценката на съответствието на съоръжението.
(9)
Швеция допълнително отбелязва, че раздел 7.2.2 относно заваръчните процедури от EN 3-8:2006 не е в съответствие с точка 3.1.2 от приложение I към Директива 97/23/ЕО, тъй като, освен на изброените стандарти, той съдържа отворено позоваване на други признати заваръчни стандарти EN.
(10)
В точка 3.1.2 от приложение I към Директива 97/23/ЕО са определени изискванията, които трябва да се спазват по отношение на неразглобяеми съединения. Обстоятелството, че в раздел 7.2.2 от стандарт EN 3-8:2006 е указано, че „са приемливи други стандарти“, не е адекватна и достатъчно конкретна формулировка на стандарт, имащ за цел да служи като основа за презумпцията за съответствие с изискванията на Директива 97/23/ЕО. Всеки хармонизиран стандарт, който служи като основа за презумпция за съответствие с изискванията на директивата, трябва да предоставя конкретни технически спецификации за проектиране, производство и изпитване, за да се помогне на производителите и да се даде възможност основателно да се предположи, че съоръженията под налягане отговарят на съответните съществени изисквания. Въпреки това раздел 7.2.2 от EN 3-8:2006 съдържа поредица от конкретни препратки към стандартите, които съдържат заваръчни спецификации. Поради това, макар и раздел 7.2.2 да се нуждае от подобрение, би било необосновано да не се публикуват справочни данни за стандарта на това основание.
(11)
Накрая, Швеция смята, че раздел 7.3.1 от стандарт EN 3-8:2006, отнасящ се до проследимостта на материалите, използвани в различните части на съоръжения под налягане, е неточен, не предвижда конкретни технически решения и поради това не може да служи като основа за презумпция за съответствие с изискванията на точка 3.1.5 от приложение I към Директива 97/23/ЕО.
(12)
Директива 97/23/ЕО съдържа изискване в точка 3.1.5 от приложение I (възможност за проследяване) за прилагането на подходящи процедури с цел да се идентифицират чрез подходящи средства материалите, от които са изработени елементите, които допринасят за якостта на съоръжението под налягане, от тяхното получаване и производство до крайното изпитване на произведеното съоръжение под налягане. Целта на това изискване е да се избегне всякакво съмнение по отношение на спецификациите на материалите, използвани за въпросното съоръжение. Производителите могат да прилагат различни процедури в зависимост от характеристиките и методите на производство. Нотифицираният орган, който извършва процедурата по оценяване на съответствието на съоръжението, трябва да оцени, за всеки отделен случай, дали тези процедури отговарят на изискването на точка 3.1.5 от приложение I към директивата. Поради това, макар и раздел 7.3.1 да се нуждае от подобрение, би било необосновано да не се публикуват справочните данни за стандарта на това основание.
(13)
За тази цел Комисията ще поиска CEN да представи в срок от три години ревизирана версия на стандарт EN 3-8:2006 с цел по-добро отразяване на съответствието със съществените изисквания на Директива 97/23/ЕО. След изпълнението на този мандат и в зависимост от резултатите от него би могло да се предвидят възможни нови решения относно настоящия вариант на стандарта.
(14)
Поради гореизложеното справочните данни за стандарт EN 3-8:2006 следва да се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Справочните данни за стандарт EN 3-8:2006 „Пожарогасители носими. Част 8: Допълнителни изисквания към EN 3-7 за конструкцията, устойчивостта на налягане и механични изпитвания за пожарогасители с максимално допустимо налягане не по-високо от 30 bar“ се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 10 февруари 2009 година.
BESCHIKKING VAN DE COMMISSIE
van 10 februari 2009
betreffende de bekendmaking van de referentie van de norm EN 3-8:2006 „Draagbare brandblustoestellen - Deel 8: Aanvullende eisen aan EN 3-7 voor de constructie, drukvastheid en mechanische beproevingen voor blustoestellen met een maximaal toegestane druk gelijk aan of lager dan 30 bar” overeenkomstig Richtlijn 97/23/EG betreffende drukapparatuur
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2009) 739)
(Voor de EER relevante tekst)
(2009/111/EG)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Richtlijn 97/23/EG van het Europees Parlement en de Raad van 29 mei 1997 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten betreffende drukapparatuur (1), en met name op artikel 6,
Gezien het advies van het permanent comité dat is opgericht krachtens artikel 5 van Richtlijn 98/34/EG van het Europees Parlement en de Raad van 22 juni 1998 betreffende een informatieprocedure op het gebied van normen en technische voorschriften en regels betreffende de diensten van de informatiemaatschappij (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijn 97/23/EG bepaalt dat drukapparaten en samenstellen uitsluitend in de handel mogen worden gebracht en in bedrijf gesteld indien zij geen gevaar opleveren voor de veiligheid en de gezondheid van personen en, in voorkomend geval, van huisdieren of van goederen, wanneer zij op passende wijze worden geïnstalleerd en onderhouden en worden gebruikt voor het doel waarvoor zij zijn bestemd.
(2)
Bij overeenstemming van drukapparatuur en samenstellen met de nationale normen die de omzetting zijn van de geharmoniseerde normen waarvan de referenties in het Publicatieblad van de Europese Unie zijn bekendgemaakt, wordt ervan uitgegaan dat zij in overeenstemming zijn met de in artikel 3 van Richtlijn 97/23/EG bedoelde essentiële eisen.
(3)
Zweden heeft krachtens artikel 6 van Richtlijn 97/23/EG formeel bezwaar ingediend met betrekking tot de norm EN 3-8:2006, die op 2 november 2006 door het Europees Comité voor Normalisatie (CEN) is aangenomen en waarvan de referenties nog niet in het Publicatieblad van de Europese Unie zijn bekendgemaakt.
(4)
In zijn formele bezwaar merkt Zweden op dat in punt 5 van de norm EN 3-8:2006 de te gebruiken soorten materialen niet worden gespecificeerd en dat punt 5 bijgevolg niet voldoet aan de essentiële eisen van punt 4 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG.
(5)
Aangezien punt 5 van de norm EN 3-8:2006 voorziet in een materiaalbeoordeling geval per geval door de aangemelde instantie (methode van de aparte materiaalbeoordeling), hoeven de te gebruiken soorten materialen niet noodzakelijk te worden gespecificeerd. Bovendien kan punt 5 van de norm EN 3-8:2006 bij gebrek aan concrete technische specificaties niet het vermoeden van overeenstemming met de eisen van punt 4 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG geven.
(6)
Voorts is Zweden van oordeel dat, doordat in punt 5 van de norm EN 3-8:2006 de materialen niet worden gespecificeerd, in punt 6 van die norm belangrijke informatie ontbreekt die nodig is om te voldoen aan punt 2.2.4 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG.
(7)
In punt 2.2 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG worden de methoden beschreven om een passende sterkte van de drukapparatuur te garanderen, namelijk een berekeningsmethode en een experimentele ontwerpmethode zonder berekening. De experimentele ontwerpmethode is gebaseerd op een proefprogramma, zoals gedefinieerd in punt 2.2.4, onder a) en b), dat een drukweerstandsproef omvat.
(8)
Punt 6 van de norm EN 3-8:2006 voorziet in de experimentele ontwerpmethode zonder berekening. Zoals voorgeschreven in punt 2.2.4 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG voorziet die methode in een beproevingsprogramma met diverse proeven. Richtlijn 97/23/EG sluit de aparte materiaalbeoordeling niet uit als methode om de overeenstemming van de gebruikte materialen met de materiaalspecificaties in punt 4 van bijlage I aan te tonen, wanneer de fabrikant de experimentele ontwerpmethode toepast. Daar punt 5 van de norm EN 3-8:2006 geen specifieke materiaaleisen bevat, moet de fabrikant van de apparatuur ervoor zorgen dat de gebruikte materialen voldoen aan de eisen van punt 4 van bijlage I bij de richtlijn. Op basis hiervan zouden de materiaalkenmerken, onder controle van de aangemelde instantie die belast is met de overeenstemmingsbeoordeling van de apparatuur, worden gebruikt als parameter van de drukproef in het kader van het beproevingsprogramma van de experimentele ontwerpmethode.
(9)
Voorts wijst Zweden erop dat punt 7.2.2 van de norm EN 3-8:2006 over lasprocedures niet voldoet aan punt 3.1.2 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG, omdat het behalve de genoemde normen een open verwijzing naar andere erkende EN-lasnormen bevat.
(10)
In punt 3.1.2 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG zijn de eisen voor permanente verbindingen omschreven. De vermelding in punt 7.2.2 van de norm EN 3-8:2006 dat „andere normen aanvaardbaar zijn”, is geen passende en voldoende concrete formulering van een norm die het vermoeden van overeenstemming met de eisen van Richtlijn 97/23/EG moet geven. Een geharmoniseerde norm die het vermoeden van overeenstemming met de eisen van de richtlijn geeft, moet concrete technische specificaties bevatten over ontwerp, fabricage en beproeving, zodat de fabrikanten daarvan gebruik kunnen maken en drukapparatuur kan worden vermoed in overeenstemming te zijn met de desbetreffende essentiële eisen. Punt 7.2.2 van de norm EN 3-8:2006 bevat echter een reeks concrete verwijzingen naar normen die lasspecificaties bevatten. Het zou dan ook niet evenredig zijn, ook al moet punt 7.2.2 worden verbeterd, om die reden na te laten de referenties van de norm bekend te maken.
(11)
Ten slotte is Zweden van oordeel dat punt 7.3.1 van de norm EN 3-8:2006 over de naspeurbaarheid van de in de verschillende onderdelen van drukapparatuur gebruikte materialen onnauwkeurig is, geen specifieke technische oplossingen biedt en bijgevolg niet het vermoeden van overeenstemming met de eisen van punt 3.1.5 van bijlage I bij Richtlijn 97/23/EG kan geven.
(12)
Richtlijn 97/23/EG bepaalt in punt 3.1.5 van bijlage I (naspeurbaarheid) dat passende procedures moeten worden toegepast om de materialen van de tot de drukweerstand van de apparatuur bijdragende onderdelen vanaf de ontvangst en de productie tot en met de eindcontrole van de vervaardigde drukapparatuur met passende middelen te identificeren. Doel van dat voorschrift is te vermijden dat er twijfel ontstaat over de voor de apparatuur gebruikte materiaalspecificaties. De fabrikanten kunnen uiteenlopende procedures toepassen naar gelang van de fabricagekenmerken en -methoden. De aangemelde instantie die belast is met de overeenstemmingsbeoordeling van de apparatuur, moet geval per geval beoordelen of deze procedures voldoen aan de eis van punt 3.1.5 van bijlage I bij de richtlijn. Het zou echter niet evenredig zijn, ook al moet punt 7.3.1 worden verbeterd, om die reden de referenties van de norm niet bekend te maken.
(13)
Met het oog daarop zal de Commissie het CEN verzoeken binnen drie jaar een herziene versie van de norm EN 3-8:2006 voor te leggen die beter de overeenstemming met de essentiële eisen van Richtlijn 97/23/EG weergeeft. Na uitvoering van dit mandaat en afhankelijk van de resultaten ervan kunnen nog andere beschikkingen betreffende de huidige versie van de norm worden overwogen.
(14)
De referenties van de norm EN 3-8:2006 moeten daarom in het Publicatieblad van de Europese Unie worden bekendgemaakt,
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN:
Artikel 1
De referentie van de norm EN 3-8:2006 „Draagbare brandblustoestellen - Deel 8: Aanvullende eisen aan EN 3-7 voor de constructie, drukvastheid en mechanische beproevingen voor blustoestellen met een maximaal toegestane druk gelijk aan of lager dan 30 bar” moet in het Publicatieblad van de Europese Unie worden bekendgemaakt.
Artikel 2
Deze beschikking is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 10 februari 2009.