31998R2679
L 337/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2679/98 НА СЪВЕТА
от 7 декември 1998 година
относно функционирането на вътрешния пазар по отношение на свободното движение на стоки между държавите-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1).
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3).
(1)
като има предвид, че съгласно член 7а от Договора, вътрешният пазар представлява пространство без вътрешни граници, в което е осигурено, по-специално, свободното движение на стоки в съответствие с членове от 30 до 36 от Договора;
(2)
като има предвид, че всяко нарушаване на този принцип, например когато в някоя държава-членка свободното движение на стоки е възпрепятствано от действия на частни лица, може сериозно да попречи на доброто функциониране на вътрешния пазар и да причини сериозни вреди на засегнатите частни лица;
(3)
като има предвид, че за да изпълнят задълженията, които са им наложени по силата на Договора, и по-специално за да осигурят доброто функциониране на вътрешния пазар, държавите-членки следва, от една страна, да не приемат актове или поведение, които биха могли да представляват пречки за обмена и, от друга страна, да вземат всички необходими и съответстващи мерки, за да улеснят свободното движение на стоки на тяхна територия;
(4)
като има предвид, че тези мерки не трябва да пречат на упражняването на основните права, в това число правото или свободата на стачка;
(5)
като има предвид, че настоящият регламент не представлява пречка за действия, които в определени случаи биха могли да се окажат необходими на общностно равнище, за да дадат разрешение на проблемите при функционирането на вътрешния пазар, като се вземе предвид, когато е подходящо, прилагането на настоящия регламент;
(6)
като има предвид, че единствено държавите-членки са компетентни да поддържат обществения ред и да опазват вътрешната сигурност, както и да определят дали и в кой случай са необходими и съответстващи мерки за улесняване на свободното движение на стоки на тяхната територия при определени обстоятелства и да решават какви са евентуално необходимите мерки;
(7)
като има предвид, че трябва да съществува бърз и подходящ информационен обмен между държавите-членки и Комисията относно пречките за свободното движение на стоки;
(8)
като има предвид, че държавата-членка, на чиято територия са налице пречки за свободното движение на стоки, трябва да вземе всички необходими и съответстващи мерки, за да възстанови възможно най-бързо свободното движение на стоки на нейна територия, за да премахне всеки риск от продължаване, разширяване или влошаване на нарушаването или на въпросната вреда и на всякакъв риск от прекъсване на обмена и на договорните отношения, на които той се основава; като има предвид, че същата държава-членка следва да уведоми Комисията и при поискване - и останалите държави-членки, за мерките, които е взела или възнамерява да вземе по този повод;
(9)
като има предвид, че Комисията, при изпълнение на задължението, произтичащо от Договора, трябва да уведоми заинтересованата държава-членка, че тя смята, че е имало нарушение на правилата и че последната трябва да се съобрази с това уведомяване;
(10)
като има предвид, че за приемането на настоящия регламент Договорът не предвижда други правомощия за действие, освен тези, посочени в член 235 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
По смисъла на настоящия регламент:
1.
понятието „пречка“ е пречка за свободното движение на стоки между държавите-членки, за която може да бъде привлечена да отговаря държава-членка поради действие или бездействие, което може да съставлява нарушение на членове от 30 до 36 от Договора, и която:
а)
предизвиква сериозно нарушаване на свободното движение на стоки като препятства, забавя или отклонява физически или по друг начин вноса или транзитното преминаване на стоки в държава-членка или износа на същите от тази държава-членка;
б)
причинява сериозни вреди на увредените частни лица; и
в)
изисква незабавно действие с оглед избягване на продължаването, разширяването или влошаването на нарушаването или на въпросните вреди;
2.
понятието „бездействие“ обхваща случаите, когато компетентните органи на една държава-членка при наличие на пречка, предизвикана от действия, предприети от частни лица, не вземат всички необходими и съответстващи мерки, които са от тяхната компетентност, с оглед премахването на пречката и осигуряването на свободното движение на стоки на територията на тази държава-членка.
Член 2
Настоящият регламент не може да бъде тълкуван като засягащ по какъвто и да е начин упражняването на основните права, както са признати в държавите-членки, включително правото или свободата на стачка. Тези права могат също да включват правото или свободата да се предприемат и други действия, произтичащи от специфичните системи на трудови отношения, присъщи на всяка държава-членка.
Член 3
1. Когато възникне пречка или има риск от поява на такава:
а)
всяка държава-членка (независимо дали става въпрос за засегнатата държава-членка, или не), която разполага със съответни сведения, незабавно ги съобщава на Комисията; и
б)
Комисията съобщава незабавно на държавите-членки тези сведения, както и всяко друго сведение, независимо от неговия произход, ако прецени, че е подходящо.
2. Съответната държава-членка отговаря в най-кратък срок на исканията за информация, отправени от Комисията и от другите държави-членки, относно характера на пречката или на риска от такава пречка и относно мерките, които тя е взела или възнамерява да вземе. Сведенията, които обменят държавите-членки, се изпращат също така и на Комисията.
Член 4
1. При наличие на пречка и при спазване на разпоредбите на член 2, засегнатата държава-членка следва да
а)
вземе всички необходими и съответстващи мерки по такъв начин, че да осигури свободното движение на стоки на своята територия съгласно Договора, и
б)
уведоми Комисията за мерките, които нейните компетентни органи са взели или възнамеряват да вземат.
2. Комисията съобщава незабавно получените сведения съгласно параграф 1, буква б) на другите държави-членки.
Член 5
1. Когато Комисията прецени, че е налице пречка в държава-членка, тя уведомява засегнатата държава-членка за причините, поради които е стигнала до това заключение и изисква от държавата-членка да вземе всички необходими и съответстващи мерки за премахване на посочената пречка в срок, който тя определя в зависимост от спешността на съответния въпрос.
2. В рамките на своите заключения, Комисията се съобразява с член 2.
3. Комисията може да публикува в Официален вестник на Европейските общности текста на нотификацията, която е изпратила на засегнатата държава-членка, и незабавно изпраща текста на страната, която поиска това.
4. В срок от пет работни дни от получаването на текста, засегнатата държава-членка или:
-
информира Комисията за инициативите, които е предприела или възнамерява да предприеме, за да приведе в действие параграф 1, или
-
изпраща мотивиран документ, в който се обяснява защо няма пречка, представляваща нарушение на членове от 30 до 36 от Договора.
5. По изключение Комисията може да разреши удължаване на срока, посочен в параграф 4, когато държавата-членка представи мотивирана молба в този смисъл и когато причините за това изглеждат основателни.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 декември 1998 година.
VERORDENING (EG) Nr. 2679/98 VAN DE RAAD van 7 december 1998 inzake de werking van de interne markt wat het vrije verkeer van goederen tussen de lidstaten betreft
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 235,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
(1) Overwegende dat de interne markt, zoals bepaald in artikel 7 A van het Verdrag, een ruimte zonder binnengrenzen omvat, waarin met name het vrije verkeer van goederen is gewaarborgd volgens de artikelen 30 tot en met 36 van het Verdrag;
(2) Overwegende dat inbreuken op dit beginsel, bijvoorbeeld in de vorm van handelingen van particulieren waardoor in een bepaalde lidstaat belemmeringen worden gecreëerd voor het vrije verkeer van goederen, de goede werking van de interne markt ernstig kunnen verstoren en de benadeelde particulieren grote schade kunnen toebrengen;
(3) Overwegende dat de lidstaten, teneinde de uit het Verdrag voortvloeiende verplichtingen na te komen en, in het bijzonder, de goede werking van de interne markt te waarborgen, zich enerzijds moeten onthouden van maatregelen of gedragingen die het handelsverkeer kunnen belemmeren en anderzijds alle noodzakelijke en evenredige maatregelen moeten treffen om het vrije verkeer van goederen op hun grondgebied te vergemakkelijken;
(4) Overwegende dat die maatregelen geen afbreuk mogen doen aan de uitoefening van de grondrechten, met inbegrip van het stakingsrecht of de stakingsvrijheid;
(5) Overwegende dat deze verordening geen beletsel vormt voor maatregelen die eventueel in bepaalde gevallen op communautair niveau moeten worden getroffen om problemen bij de werking van de interne markt te ondervangen, waarbij indien nodig rekening dient te worden gehouden met de toepassing van deze verordening;
(6) Overwegende dat de lidstaten de exclusieve bevoegdheid hebben voor de handhaving van de openbare orde en de bescherming van de binnenlandse veiligheid, alsmede om te bepalen of, wanneer, en in hoeverre maatregelen noodzakelijk en evenredig zijn teneinde het vrije verkeer van goederen op hun grondgebied in een bepaalde situatie te vergemakkelijken;
(7) Overwegende dat moet worden gezorgd voor adequate en snelle uitwisseling van informatie tussen de lidstaten en de Commissie over de belemmeringen van het vrije verkeer van goederen;
(8) Overwegende dat de lidstaat op wiens grondgebied belemmeringen voor het vrije verkeer van goederen voorkomen, alle noodzakelijke en evenredige maatregelen moet treffen om het vrije verkeer van goederen op zijn grondgebied zo spoedig mogelijk te herstellen, teneinde het risico te vermijden dat de verstoring of schade in kwestie voortduurt, zich uitbreidt of verergert en dat de handelsstromen en de contractuele betrekkingen waarop die berusten, worden verstoord; dat hij de Commissie en desgevraagd de andere lidstaten in kennis moet stellen van de maatregelen die hij heeft genomen of voornemens is te nemen om dit doel te verwezenlijken;
(9) Overwegende dat de Commissie, ter nakoming van de verplichting die haar krachtens het Verdrag wordt opgelegd, de betrokken lidstaat ervan in kennis moet stellen dat volgens haar een inbreuk is begaan, en dat de lidstaat op die kennisgeving moet reageren;
(10) Overwegende dat het Verdrag voor de vaststelling van deze verordening in geen andere bevoegdheden voorziet dan die van artikel 235 van het Verdrag,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
In deze verordening wordt verstaan onder:
1. "belemmering": een belemmering van het vrije verkeer van goederen tussen de lidstaten die toe te schrijven is aan een lidstaat, ongeacht of het gaat om het handelen of het niet-handelen van die lidstaat, die een inbreuk op de artikelen 30 tot en met 36 van het Verdrag kan vormen, en die:
a) een ernstige verstoring van het vrije verkeer van goederen veroorzaakt doordat de invoer van de goederen in, hun uitvoer uit of hun vervoer over het grondgebied van een lidstaat fysiek of op enige andere wijze wordt voorkomen, vertraagd of verlegd;
b) de benadeelde particulieren ernstige schade toebrengt, en
c) onmiddellijk optreden vereist om eventuele voortduring, uitbreiding of verergering van de verstoring of schade in kwestie te voorkomen;
2. "niet-handelen": het geval waarin de bevoegde autoriteiten van een lidstaat bij een door acties van particulieren veroorzaakte belemmering, nalaten alle noodzakelijke en evenredige maatregelen te nemen waartoe zij bevoegd zijn om de belemmering op te heffen en het vrije verkeer van goederen op hun grondgebied te waarborgen.
Artikel 2
Deze verordening mag niet zo worden geïnterpreteerd dat zij op enigerlei wijze afbreuk doet aan de uitoefening van de grondrechten zoals die in de lidstaten erkend zijn, met inbegrip van het stakingsrecht of de stakingsvrijheid. Deze rechten kunnen ook het recht of de vrijheid behelzen om andere acties te ondernemen in het kader van de in de lidstaten bestaande bijzondere stelsels van arbeidsbetrekkingen.
Artikel 3
1. Wanneer zich een belemmering voordoet of dreigt voor te doen:
a) deelt elke lidstaat (ongeacht of het om de betrokken lidstaat gaat) die over relevante informatie beschikt, die onverwijld mede aan de Commissie, en
b) deelt de Commissie die informatie en elke informatie uit welke andere bron ook die zij relevant acht, onverwijld mede aan de lidstaten.
2. De betrokken lidstaat reageert zo spoedig mogelijk op verzoeken om informatie van de Commissie en van andere lidstaten over de aard van de belemmering of dreigende belemmering, en over de actie die hij heeft ondernomen of voornemens is te ondernemen. De tussen de lidstaten uitgewisselde informatie wordt ook aan de Commissie toegezonden.
Artikel 4
1. Wanneer zich een belemmering voordoet, en behoudens het bepaalde in artikel 2:
a) neemt de betrokken lidstaat alle noodzakelijke en evenredige maatregelen om ervoor te zorgen dat het vrije verkeer van goederen op het grondgebied van de lidstaat overeenkomstig de bepalingen van het Verdrag is gewaarborgd, en
b) stelt de betrokken lidstaat de Commissie in kennis van de acties die zijn autoriteiten hebben ondernomen of voornemens zijn te ondernemen.
2. De Commissie doet de informatie die zij op grond van lid 1, onder b), heeft ontvangen onverwijld aan de overige lidstaten toekomen.
Artikel 5
1. Wanneer de Commissie van oordeel is dat er zich in een lidstaat een belemmering voordoet, stelt zij de betrokken lidstaat in kennis van de redenen op grond waarvan de Commissie tot die conclusie is gekomen, en verzoekt zij de lidstaat alle noodzakelijke en evenredige maatregelen te nemen om genoemde belemmering te verhelpen binnen een termijn die zij op grond van de urgentie van het geval bepaalt.
2. De Commissie houdt bij het trekken van haar conclusie rekening met artikel 2.
3. De Commissie maakt de tekst van de door haar aan de betrokken lidstaat gezonden kennisgeving bekend in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen, en doet deze tekst onverwijld toekomen aan iedere partij die daarom verzoekt.
4. Binnen vijf werkdagen na ontvangst van de tekst:
- stelt de lidstaat de Commissie in kennis van de stappen die hij ter uitvoering van lid 1 heeft genomen of voornemens is te nemen, of
- deelt hij haar de redenen mede waarom er volgens hem geen belemmering is die een inbreuk vormt op de artikelen 30 tot en met 36 van het Verdrag.
5. Bij wijze van uitzondering kan de Commissie een verlenging van de in lid 4 genoemde termijn toestaan wanneer de lidstaat zijn verzoek hiertoe met redenen omkleedt en deze redenen het verzoek rechtvaardigen.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 7 december 1998.