РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 5 юни 2008 година
за упълномощаване на определени държави-членки да ратифицират или да се присъединят, в интерес на Европейската общност, към Хагската конвенция от 1996 година за компетентността, приложимото право, признаването, изпълнението и сътрудничеството във връзка с родителската отговорност и мерките за закрила на децата, и за упълномощаване на определени държави-членки да направят декларация относно прилагането на съответните вътрешни норми на общностното право
(2008/431/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 61, буква в) и член 67, параграф 1 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея и параграф 3, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Общността работи за установяването на общо съдебно пространство въз основа на принципа на взаимно признаване на съдебни актове.
(2)
Конвенцията за компетентността, приложимото право, признаването, изпълнението и сътрудничеството във връзка с родителската отговорност и мерките за закрила на децата, сключена на 19 октомври 1996 г. в рамките на Хагската конференция по международно частно право (наричана по-долу „Конвенцията“), има важен принос към закрилата на децата на международно равнище. Следователно е желателно нейните разпоредби да започнат да се прилагат във възможно най-кратък срок.
(3)
С Решение 2003/93/ЕО на Съвета от 19 декември 2002 г. (2) държавите-членки бяха уполномощени да подпишат Конвенцията в интерес на Общността. Държавите, които към този момент бяха държави-членки на Общността, подписаха Конвенцията на 1 април 2003 г. с изключение на Нидерландия, която вече беше подписала Конвенцията. Други държави-членки, които не бяха държави-членки на Общността на 1 април 2003 г., също подписаха Конвенцията.
(4)
При приемането на Решение 2003/93/ЕО Съветът и Комисията се споразумяха решението да бъде последвано от предложение на Комисията за решение на Съвета, упълномощаващо държавите-членки да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията в интерес на Общността в подходящ момент.
(5)
Някои държави-членки вече са ратифицирали или са се присъединили към Конвенцията.
(6)
Някои членове от Конвенцията засягат вторичното законодателство на Общността относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения, по-специално Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителската отговорност (3). Държавите-членки запазват своята компетентност в областите, попадащи в приложното поле на Конвенцията, които не засягат правото на Общността. Така Общността и държавите-членки споделят компетентността за сключване на Конвенцията.
(7)
Съгласно Конвенцията само суверенни държави могат да станат страни по нея. Поради това Общността не може да ратифицира или да се присъедини към Конвенцията.
(8)
Поради това Съветът следва да упълномощи държавите-членки по изключение да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията в интерес на Общността при условията, изложени в настоящото решение, като се изключат онези държави-членки, които вече са ратифицирали или са се присъединили към Конвенцията.
(9)
За да се гарантира прилагането на разпоредбите на общностното право относно признаването и изпълнението на съдебни решения на територията на Общността, член 2 от Решение 2003/93/ЕО съдържа изискване държавите-членки да направят декларация при подписване на Конвенцията.
(10)
Държавите-членки, подписали Конвенцията на 1 април 2003 г., направиха декларацията, изложена в член 2 от Решение 2003/93/ЕО, при подписването. Други държави-членки, които не бяха подписали Конвенцията съгласно Решение 2003/93/ЕО, направиха декларацията след присъединяването си към Европейския съюз. Някои държави-членки обаче не са направили тази декларация и затова сега следва да направят декларацията, изложена в член 2 от настоящото решение.
(11)
Държавите-членки, упълномощени да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията, следва да направят това едновременно. Поради това тези държави-членки следва да обменят информация относно развитието на техните процедури по ратифициране или присъединяване, за да подготвят едновременното депозиране на инструментите си за ратификация или присъединяване.
(12)
Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(13)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение, не е обвързана с него, нито с неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съветът упълномощава Белгия, Германия, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Люксембург, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Финландия, Швеция и Обединеното кралство да ратифицират или да се присъединят към Хагската конвенция от 1996 г. за компетентността, приложимото право, признаването, изпълнението и сътрудничеството във връзка с родителската отговорност и мерките за закрила на децата (наричана по-долу „Конвенцията“) в интерес на Общността, при спазване на изложените в членове 3 и 4 условия.
2. Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Съветът упълномощава България, Кипър, Латвия, Малта, Нидерландия и Полша да направят следната декларация:
„Членове 23, 26 и 52 от Конвенцията позволяват на договарящите страни известна гъвкавост, за да се направи възможно прилагането на опростен и бърз режим за признаване и изпълнение на съдебни решения. Нормите на общностното право предвиждат система за признаване и изпълнение, която е най-малко толкова благоприятна, колкото и установените в Конвенцията норми. Следователно съдебно решение, постановено от съд на държава-членка на Европейския съюз по свързан с Конвенцията въпрос, се признава и изпълнява в … (4) посредством прилагане на съответните вътрешни норми на общностното право (5).
Член 3
1. Държавите-членки, посочени в член 1, параграф 1, предприемат необходимите мерки да депозират едновременно своите инструменти за ратификация или присъединяване в Министерството на външните работи на Кралство Нидерландия, по възможност преди 5 юни 2010 г.
2. Държавите-членки, посочени в параграф 1, обменят информация с Комисията в рамките на Съвета преди 5 декември 2009 г. относно очакваната дата на приключване на техните парламентарни процедури, необходими за ратификацията или присъединяването. Въз основа на това се определят датата и условията на едновременното депозиране.
Член 4
Държавите-членки, посочени в член 1, параграф 1, информират писмено Министерството на външните работи на Кралство Нидерландия за приключването на парламентарните си процедури, необходими за ратификацията или присъединяването, и посочват, че техните инструменти за ратификация или присъединяване ще бъдат депозирани на по-късен етап в съответствие с настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение се прилага от датата на публикуването му в Офицален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящото решение са всички държави-членки с изключение на Дания, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Словения и Словакия.
Съставено в Люксепбурл на 5 юни 2008 година.
BESCHIKKING VAN DE RAAD
van 5 juni 2008
waarbij bepaalde lidstaten worden gemachtigd om, in het belang van de Europese Gemeenschap, het Verdrag van 's-Gravenhage van 1996 inzake de bevoegdheid, het toepasselijke recht, de erkenning, de tenuitvoerlegging en de samenwerking op het gebied van ouderlijke verantwoordelijkheid en maatregelen ter bescherming van kinderen te bekrachtigen of tot dit verdrag toe te treden, en waarbij bepaalde lidstaten worden gemachtigd een verklaring af te leggen betreffende de toepassing van de interne voorschriften van het Gemeenschapsrecht
(2008/431/EG)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, en met name op artikel 61, onder c), artikel 67, lid 1, juncto artikel 300, lid 2, eerste alinea, lid 3, eerste alinea,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Parlement (1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Gemeenschap werkt aan de totstandbrenging van een gemeenschappelijke justitiële ruimte die is gebaseerd op het beginsel van wederzijdse erkenning van rechterlijke beslissingen.
(2)
Het Verdrag inzake de bevoegdheid, het toepasselijke recht, de erkenning, de tenuitvoerlegging en de samenwerking op het gebied van ouderlijke verantwoordelijkheid en maatregelen ter bescherming van kinderen, dat op 19 oktober 1996 in het kader van de Haagse Conferentie voor Internationaal Privaatrecht werd gesloten, (hierna „het verdrag” te noemen), levert een waardevolle bijdrage aan de bescherming van kinderen op internationaal niveau en het is bijgevolg wenselijk dat de bepalingen ervan zo snel mogelijk worden toegepast.
(3)
Bij Beschikking 2003/93/EG van 19 december 2002 (2) werden de lidstaten gemachtigd het verdrag in het belang van de Gemeenschap te ondertekenen. De toenmalige lidstaten van de Gemeenschap hebben het verdrag op 1 april 2003 in Den Haag ondertekend, behalve Nederland, dat het verdrag al eerder had ondertekend. Andere lidstaten, die op 1 april 2003 geen lidstaten van de Gemeenschap waren, hebben het verdrag ook ondertekend.
(4)
De Raad en de Commissie zijn bij de aanneming van Beschikking 2003/93/EG overeengekomen dat deze beschikking zou worden gevolgd door een voorstel van de Commissie voor een beschikking van de Raad waarbij de lidstaten worden gemachtigd het verdrag in het belang van de Gemeenschap ten gepaste tijde te bekrachtigen of in het belang van de Gemeenschap daartoe toe te treden.
(5)
Sommige lidstaten hebben het verdrag al bekrachtigd of zijn reeds tot het verdrag toegetreden.
(6)
Bepaalde artikelen van het verdrag hebben gevolgen voor het afgeleide recht van de Gemeenschap ter zake van de rechterlijke bevoegdheid en de erkenning en tenuitvoerlegging van beslissingen, met name Verordening (EG) nr. 2201/2003 van de Raad van 27 november 2003 betreffende de bevoegdheid en de erkenning en tenuitvoerlegging van beslissingen in huwelijkszaken en inzake de ouderlijke verantwoordelijkheid (3). De lidstaten behouden hun bevoegdheid op de onder het verdrag vallende gebieden die geen gevolgen hebben voor het Gemeenschapsrecht. De Gemeenschap en de lidstaten hebben derhalve de gedeelde bevoegdheid voor het sluiten van het verdrag.
(7)
Krachtens het verdrag kunnen enkel soevereine staten toetreden. Om deze reden kan de Gemeenschap het verdrag niet bekrachtigen en evenmin tot het verdrag toetreden.
(8)
Het is derhalve dienstig dat de Raad de lidstaten bij wijze van uitzondering machtigt om in het belang van de Gemeenschap het verdrag te bekrachtigen of tot het verdrag toe te treden onder de in deze beschikking bepaalde voorwaarden, met uitzondering evenwel van de lidstaten die het verdrag al hebben bekrachtigd of er reeds toe zijn toegetreden.
(9)
Teneinde de toepassing van de communautaire voorschriften inzake erkenning en tenuitvoerlegging van beslissingen binnen de Gemeenschap te waarborgen, legt artikel 2 van Beschikking 2003/93/EG de lidstaten de verplichting op bij de ondertekening van het verdrag een verklaring af te leggen.
(10)
De lidstaten die het verdrag op 1 april 2003 ondertekend hebben, hebben bij die gelegenheid de in artikel 2 van Beschikking 2003/93/EG opgenomen verklaring afgelegd. Andere lidstaten, die het verdrag niet uit hoofde van Beschikking 2003/93/EG hebben ondertekend, hebben de bovenbedoelde verklaring na hun toetreding tot de Europese Unie afgelegd. Sommige lidstaten hebben de voornoemde verklaring evenwel niet afgelegd en moeten de verklaring van artikel 2 van deze beschikking derhalve nu afleggen.
(11)
De lidstaten die bij onderhavige beschikking gemachtigd worden het verdrag te bekrachtigen of tot het verdrag toe te treden, moeten dit gelijktijdig doen. Ter voorbereiding van de gelijktijdige neerlegging van hun akten van bekrachtiging of toetreding dienen deze lidstaten derhalve informatie uit te wisselen over de stand van de bekrachtigings- of toetredingsprocedure.
(12)
Het Verenigd Koninkrijk en Ierland nemen deel aan de aanneming en de toepassing van deze beschikking.
(13)
Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van het Protocol betreffende de positie van Denemarken, gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, neemt Denemarken niet deel aan de aanneming van deze beschikking, die derhalve niet bindend is voor, noch van toepassing is in Denemarken,
HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De Raad machtigt België, Duitsland, Ierland, Griekenland, Spanje, Frankrijk, Italië, Cyprus, Luxemburg, Malta, Nederland, Oostenrijk, Polen, Portugal, Roemenië, Finland, Zweden en het Verenigd Koninkrijk om in het belang van de Gemeenschap het Verdrag van 's-Gravenhage van 1996 inzake de bevoegdheid, het toepasselijke recht, de erkenning, de tenuitvoerlegging en de samenwerking op het gebied van ouderlijke verantwoordelijkheid en maatregelen ter bescherming van kinderen (hierna „het verdrag” genoemd) te bekrachtigen of tot dat verdrag toe te treden, mits wordt voldaan aan de in de artikelen 3 en 4 genoemde voorwaarden.
2. De tekst van het verdrag is aan dit besluit gehecht.
Artikel 2
De Raad machtigt Bulgarije, Cyprus, Letland, Malta, Nederland en Polen tot het afleggen van de volgende verklaring:
„De artikelen 23, 26 en 52 van het verdrag verlenen de verdragspartijen een zekere flexibiliteit om een eenvoudige en snelle regeling toe te passen voor de erkenning en tenuitvoerlegging van beslissingen. De communautaire voorschriften voorzien in een regeling inzake erkenning en tenuitvoerlegging die minstens even gunstig is als de regeling van het verdrag. Bijgevolg zullen door een gerecht van een lidstaat van de Europese Unie gegeven beslissingen die betrekking hebben op een onder het verdrag vallende aangelegenheid in … (4) worden erkend en uitgevoerd krachtens de toepasselijke interne voorschriften van het Gemeenschapsrecht (5).
Artikel 3
1. De in artikel 1, lid 1, genoemde lidstaten nemen de nodige stappen teneinde de akten van bekrachtiging van of toetreding tot het verdrag indien mogelijk vóór 5 juni 2010 gelijktijdig neer te leggen bij het ministerie van Buitenlandse Zaken van het Koninkrijk der Nederlanden.
2. De in lid 1 genoemde lidstaten wisselen vóór 5 december 2009 in het kader van de Raad informatie met de Commissie uit over de datum waarop de voor de bekrachtiging of toetreding noodzakelijke parlementaire procedures naar hun inschatting hun beslag zullen hebben gekregen. Op basis hiervan worden de datum en voorwaarden van gelijktijdige neerlegging bepaald.
Artikel 4
De in artikel 1, lid 1, genoemde lidstaten stellen het ministerie van Buitenlandse Zaken van het Koninkrijk der Nederlanden er schriftelijk van in kennis wanneer de voor de bekrachtiging of toetreding noodzakelijke parlementaire procedures hun beslag hebben gekregen, en delen daarbij mee dat hun akten van bekrachtiging of toetreding in overeenstemming met deze beschikking later zullen worden neergelegd.
Artikel 5
Deze beschikking is van toepassing met ingang van de dag van publicatie ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 6
Deze beschikking is gericht tot alle lidstaten, uitgezonderd Denemarken, Tsjechië, Estland, Litouwen, Hongarije, Slovenië en Slowakije.
Gedaan te Luxemburg, 5 juni 2008.