32006R0065
L 011/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 65/2006 НА КОМИСИЯТА
от 13 януари 2006 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 622/2003 за определяне на мерки за прилагане на общи основни правила относно сигурността на въздухоплаването
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2320/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на общи правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване (1), и по-специално член 4, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
От Комисията се изисква, в съответствие с Регламент (ЕО) № 2320/2002, да приеме мерки за въвеждането на общи основни стандарти за безопасност на въздухоплаването в Европейската общност. Регламент (ЕО) № 622/2003 на Комисията от 4 април 2003 г. за установяване на мерки за въвеждането на общи основни стандарти за сигурност на въздухоплаването (2) беше първият акт, който съдържа такива мерки.
(2)
Съществува необходимост от мерки, които да дадат по-голяма точност на общите основни стандарти.
(3)
По-специално следва да се даде възможност за извършване на изпитания на нови технологии и процеси за точно определен период от време. Тези изпитания не следва да накърняват общото ниво на сигурност на въздухоплаването.
(4)
Регламент (ЕО) № 622/2003 следва да бъде съответно изменен.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по безопасност на гражданското въздухоплаване,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В Регламент (ЕО) № 622/2003 се добавя следният член 3а:
„Член 3a
Нови технически методи и процеси
1. Държавите-членки могат да разрешат прилагането на технически метод или процес за контрол на сигурността, който се използва, вместо тези, посочени в приложението, при положение че:
a)
той се използва с цел оценяване на нов начин на функциониране на посочения контрол на сигурността, и
б)
той няма да окаже негативно влияние върху общото ниво на сигурност, което вече е достигнато.
2. Най-малко четири месеца преди неговото планирано въвеждане съответната държава-членка информира писмено Комисията и останалите държави-членки за предложения нов метод или процес, който тя възнамерява да разреши, като включва и становището си за начина, по който ще гарантира, че прилагането на новия метод или процес ще изпълни изискванията на параграф 1, буква б). Нотификацията съдържа също така подробна информация за местоположението/ята, в което/ито ще бъде използван методът или процесът, както и планираната продължителност на периода за оценка.
3. Ако Комисията даде положителен отговор на държавата-членка или ако в продължение на три месеца след получаване на писмената молба държавата-членка не получи отговор от Комисията, държавата-членка може да разреши въвеждането на новия метод или процес.
Ако Комисията не е убедена, че предлаганият нов метод или процес предоставя достатъчно гаранции за поддържане на общото ниво на сигурност на въздухоплаването в Общността, Комисията информира държавата-членка за това в срок от три месеца след получаване на нотификацията, посочена в параграф 2, като посочва причините. При това положение съответната държава-членка не започва прилагането на метода или процеса, преди да е спазила изискванията на Комисията.
4. Максималният срок на оценка за всеки технически метод или процес е 18 месеца. Този срок на оценка може да бъде удължен от Комисията най-много с допълнителни 12 месеца, при условие че държавата-членка представи адекватна обосновка за удължаването.
5. На периоди, не по-дълги от шест месеца по време на периода на оценка, отговорният орган в съответната държава-членка предоставя на Комисията доклад за напредъка на дейността по оценката. Комисията информира останалите държави-членки за съдържанието на доклада за напредъка.
6. Периодът на оценка не може да бъде по-дълъг от 30 месеца.“
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 януари 2006 година.
VERORDENING (EG) Nr. 65/2006 VAN DE COMMISSIE
van 13 januari 2006
houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 622/2003 tot vaststelling van maatregelen voor de tenuitvoerlegging van de gemeenschappelijke basisnormen op het gebied van de beveiliging van de luchtvaart
(Voor de EER relevante tekst)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 2320/2002 van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 2002 tot vaststelling van gemeenschappelijke regels op het gebied van de beveiliging van de burgerluchtvaart (1), en met name op artikel 4, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Krachtens Verordening (EG) nr. 2320/2002 dient de Commissie maatregelen vast te stellen voor de tenuitvoerlegging van gemeenschappelijke basisnormen op het gebied van de beveiliging van de burgerluchtvaart in de gehele Europese Unie. Verordening (EG) nr. 622/2003 van de Commissie van 4 april 2003 tot vaststelling van maatregelen voor de tenuitvoerlegging van de gemeenschappelijke basisnormen op het gebied van de beveiliging van de luchtvaart (2) was het eerste besluit dat dergelijke maatregelen bevatte.
(2)
Er is behoefte aan maatregelen om de gemeenschappelijke basisnormen nader te preciseren.
(3)
Het moet met name mogelijk zijn om nieuwe technologieën en processen in de praktijk te testen gedurende een beperkte periode. Dergelijke tests mogen het algemene beveiligingsniveau van de luchtvaart niet in het gedrang brengen.
(4)
Verordening (EG) nr. 622/2003 moet dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(5)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de beveiliging van de burgerluchtvaart,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Het volgende artikel 3 bis wordt ingevoegd in Verordening (EG) nr. 622/2003:
„Artikel 3 bis
Nieuwe technische methoden en processen
1. De lidstaten mogen toestemming verlenen voor andere technische methoden of processen voor beveilingsonderzoeken dan in de bijlage opgenomen voorzover:
a)
ze worden gebruikt om een nieuwe manier voor het uitvoeren van het desbetreffende beveiligingsonderzoek te evalueren, en
b)
ze geen negatieve invloed hebben op het algemene beveiligingsniveau.
2. Als een lidstaat voornemens is toestemming te verlenen voor nieuwe methoden of processen moet hij minstens vier maanden voor de geplande toepassing de Commissie en de overige lidstaten hiervan schriftelijk in kennis stellen, waarbij hij dient aan te geven hoe hij zal garanderen dat de toepassing van de nieuwe methoden of processen aan de vereiste van lid 1, onder b), zal beantwoorden. De kennisgeving dient ook gedetailleerde informatie te bevatten over de plaats(en) waar de methoden of processen zullen worden toegepast en over de geplande duur van de evaluatieperiode.
3. Als de lidstaat een positief antwoord ontvangt van de Commissie of als hij binnen drie maanden na de schriftelijke kennisgeving geen antwoord heeft ontvangen, mag hij toestemming geven voor de toepassing van de nieuwe methoden of processen.
Als de Commissie niet overtuigd is dat de voorgestelde nieuwe methoden of processen voldoende garanties bieden dat het algemene luchtvaartbeveiligingsniveau in de Gemeenschap in stand wordt gehouden, stelt de Commissie de lidstaat daarvan schriftelijk in kennis binnen drie maanden na ontvangst van de in lid 2 vermelde kennisgeving en legt zij uit waarom zij niet overtuigd is. In dat geval mag de betrokken lidstaat niet beginnen met de toepassing van de methoden of processen zolang de Commissie niet overtuigd is.
4. De evaluatieperiode voor de technische methoden of processen bedraagt hoogstens achttien maanden. De Commissie kan deze evaluatieperiode met hoogstens twaalf maanden verlengen op voorwaarde dat de lidstaat dit naar behoren kan motiveren.
5. Tijdens de evaluatieperiode moet de bevoegde autoriteit in de betrokken lidstaat minstens om de zes maanden een verslag over de voortgang van de evaluatie bij de Commissie indienen. De Commissie stelt de overige lidstaten in kennis van de inhoud van dit voortgangsverslag.
6. De evaluatieperiode mag in geen geval langer duren dan 30 maanden.”
Artikel 2
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 13 januari 2006.