31994R2991
L 316/2
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2991/94 НА СЪВЕТА
от 5 декември 1994 година
за определяне на стандарти за масла за мазане
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 804/68 на Съвета от 27 юни 1968 г. за общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (4), в член 6 предоставя единно определение за масло, предмет на тази интервенционна система;
като има предвид, че освен това, членове 35а и 36 от Регламент № 136/66/ЕИО на Съвета от 22 септември 1966 г. относно създаването на обща организация на пазара на масла и мазнини (5), предвижда създаването на търговски стандарти за всички продукти в този сектор; като има предвид, че тези стандарти, по специално при маргарина, могат по-специално да са свързани с класификация на качеството, като се отчитат пазарните изисквания и специалното положение на тези продукти;
като има предвид, че развитието на производствените технологии и очакванията на потребителите доведоха до увеличено разнообразие на пазара на твърди мазнини, които са предназначени за консумация от човека;
като има предвид, че продуктите, предмет на настоящия регламент трябва да се считат конкуренти продукти, които са сравними от гледна точка на някои характеристики, по-специално външен вид и употреба;
като има предвид, че постановяването на търговски стандарти за съответните млечни и немлечни продукти с ясна и отличителна класификация, придружени с правила за наименование, ще гарантира съответната стабилност на разглежданите селскостопански пазари и ще допринесе за установяването на справедлив жизнен стандарт на селскостопанското население;
като има предвид, че основният аспект на продуктите е тяхното съдържание на мазнини; като взема предвид, че продуктите със съдържание на мазнини от по-голямо от 10 %, но по-малко от 90 % по тегло, предназначени за консумация от човека, представляват по-голямата част от продуктите на пазара, и по-специално, на продуктите, предназначени за крайния потребител;
като има предвид, че едно решение, което постановява единна класификация за всички тези продукти, ще улесни потребителя да направи избора си между продукти, които от друга страна са сравними по съдържание на мазнини, по принцип, но от друга страна се различават по отношение на използваните растителни и/или животински мазнини;
като има предвид, че обхватът на регламента трябва да бъде разширен за всички конкурентни продукти със съдържание на мазнини с повече от 10 %, но по-малко от 90 % по общо тегло, предназначени за доставка на крайния клиент без допълнителна обработка;
като има предвид, че трябва да се запази способността за производството на продукти с различни съдържания на мазнини и за да се избегне объркването на потребителя, и с оглед натрупания опит в млечния сектор, термините „масло“ и „маргарин“ трябва да бъдат използвани само за определени категории продукти с ясно дефинирано съдържание на мазнини;
като има предвид, че тази рамка от правила на Общността ще допринесе за развитието на търговията в условията на лоялна конкуренция;
като има предвид, че за да се постигне желаната яснота, трябва да се определят наименования за всички тези продукти; като взема предвид, че намалението на съдържанието на мазнини трябва да се отрази в наименованието;
като има предвид, че в резултат на това трябва да се предвиди, че само продуктите, които отговарят на изискванията на настоящия регламент могат да се предоставят за крайна консумация; като има предвид, че продукти, които попадат извън обхвата на настоящия регламент, могат да се предлагат на краен потребител, но не могат да се използват запазените продажбени описания;
като има предвид, че настоящият регламент трябва да се прилага без да се засяга Регламент (ЕИО) № 1898/87 на Съвета от 2 юли 1987 г. относно защитата на наименованията, използвани при търговията с мляко и млечни продукти (6), както и по отношение на законодателството на Общността във ветеринарния и хранителния сектори, което е насочено към осигуряване спазването на стандартите за хигиена и етикетиране на храни;
като има предвид, че е необходимо да се приемат някои разпоредби в допълнение към постановените в Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с етикетирането, представянето и рекламата на храни (7); като взема предвид, че това включва, по-специално, посочване на общото съдържание на мазнини и някои мастни съставки съставени от различни растителни и животински мазнини;
като има предвид, че за да се осигури хармонизация на тези правила, продуктите, които са внесени от трети страни трябва да подлежат на еквивалентни изисквания;
като има предвид, че се вземат мерки държавите-членки да постановят извършването на подходящи проверки и налагането на санкции, в случай на нарушаване разпоредбите на настоящия регламент;
като има предвид, че стандартите, които са постановени в регламента, не засягат тарифната класификация на разглежданите продукти;
като има предвид, че трябва да се предвиди достатъчен срок, за да се предостави възможност да се адаптират всички продукти на пазара към приетите разпоредби, а от друга страна, да се изчерпят запасите, етикетирани в съответствие с предишното национално законодателство в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент постановява стандарти за:
а)
млечни мазнини, които попадат под кодове по КН 0405 и ex 2106;
б)
мазнини, които попадат под код по КН ex1517; и
в)
мазнини, които са съставени от растителни и/или животински продукти, и попадат под кодове по КН ex 1517 и ex 2106;
със съдържание на мазнини най-малко 10 %, но по-малко от 90 % от теглото, предназначени за човешка консумация.
Съдържанието на мазнини, без солта, трябва да бъде най-малко две-трети от сухото вещество.
2. Настоящият регламент се прилага за продукти, които остават твърди при температура 20 °С и които са подходящи за използване за мазане.
3. Настоящият регламент не засяга разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1898/87 или разпоредби, които са приети във ветеринарния и хранителния сектори, за да гарантират, че продуктите да отговарят на хигиените и здравни стандарти, както и за защита на здравето на животните и човешко здраве.
Член 2
1. Продуктите по член 1 не могат да се доставят или прехвърлят, без преработка, на краен потребител, пряко или чрез ресторанти, болници, столове за хранене или подобни заведения, освен ако отговарят на изискванията, които са установени в приложението.
2. Описанията при продажба на тези продукти трябва да са тези, които определени в приложението, без да се засягат член 3, параграф 2 или член 5.
Описанията при продажба в приложението трябва да бъдат запазени за продуктите, които са определени в него.
Въпреки това, настоящият параграф не се прилага за:
-
наименование на продукти, чиято точна природа е ясна от традиционна употреба и/или когато наименованията са ясно използвани за описание на характерното качество на продукта,
-
концентрирани продукти (масло, маргарин, блендове) със съдържание на мазнини 90 % и повече.
Член 3
1. В допълнение към правилата на Директива 79/112/ЕИО, при етикетирането и представянето на продуктите, които са посочени в член 2, параграф 1, трябва да се посочи следната информация:
а)
описание при продажба, както е определено в приложението;
б)
общия процент съдържание на мазнини по тегло по време на производството, за продуктите, които са посочени в приложението;
в)
съдържанието на растителни, млечни или други животински мазнини в намаляващ ред по тегло като процент от общото тегло по време на производство, за съставни мазнини, които са посочени в част В на приложението;
г)
процентното съдържание на сол трябва да бъде посочено по особено четлив начин в списъка на съставките за продукти, които са посочени в приложението.
2. Независимо от параграф 1, буква а) описания при продажба „minarine“ или „halvarine“ може да се използват за продукти, които са посочени в приложението, част Б, точка 3.
3. Описанията при продажба, които са посочени в параграф 1, буква а), могат да се използват заедно с един или повече термина, за да се определят растителните и/или животински видове, от които произхождат продуктите, или предвижданата употреба на продуктите, както и с други термини, свързани с производствените методи, доколкото тези термини не противоречат на други разпоредби на Общността, по-специално на Регламент (ЕИО) № 2082/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно сертификатите за специфичен характер на селскостопанските и хранителни продукти (8). Могат също така да бъдат използвани указания за географски произход при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно защитата на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителни продукти (9).
4. Терминът „растителен“ може да се използва заедно с описанията при продажба в приложението, част Б, при условие че продуктът съдържа само мазнина от растителен произход с допустимост 2 % от съдържанието на мазнини на животински мазнини. Този допустимост се прилага когато се посочват растителните видове.
5. Информацията, която е посочена в параграфи 1, 2 и 3, трябва да бъде лесно разбираема и маркирана на видно място по такъв начин, че да е лесно видима, ясно четлива и незаличима.
6. За определени форми на реклама могат да се въведат специални мерки относно информацията, която е посочена параграф 1, букви а) и б), в съответствие с процедурата по член 9.
Член 4
Терминът „традиционен“ може да се използва заедно с наименованието „масло“, предвидено в приложението, част А(1), когато продуктът е получен пряко от мляко или сметана.
За целите на настоящия член „сметана“ означава продуктът, получен във формата на емулсия от типа масло във вода, със съдържание на млечна мазнина най-малко 10 %.
Член 5
1. Забранява се използването на термини за продукти, които са посочени в приложението, които заявяват, предполагат или подсказват съдържание на мазнини, които са различни от посоченото в приложението.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и в допълнение:
а)
терминът „намалено съдържание на мазнини“ може да се използва за продукти, които са посочени в приложението, със съдържание на мазнини по-високо от 41 %, но не по-високо от 62 %;
б)
терминът „ниско съдържание на мазнини“ или „леко“ може да се използва за продукти, които са посочени в приложението, със съдържание на мазнини от 41 % или по-малко.
Терминът „намалено съдържание на мазнини“ и термините „ниско съдържание на мазнини“ или „леко“ могат, въпреки това, да заменят съответно термините „три-четвърти мазно“ или „полумазно“, които са използвани в приложението.
В срок от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент Съветът трябва да направи преглед на прилагането на настоящия параграф на основание на доклад от Комисията.
3. Чрез дерогация от параграф 1 и за преходен период от пет години от публикуването на настоящия регламент термините, които са посочени параграф 1, могат да продължават да се появяват върху продукти, на които към 31 декември 1993 г. са били вече изложени и които законно се търгуват на пазара на държавата-членка.
Член 6
1. При спазване на разпоредбите на настоящия регламент държавите-членки могат да приемат или запазят национални разпоредби, които постановяват различни качествени нива. Тези разпоредби трябва да позволяват тези качествени нива да бъдат оценявани на основание на критерии, които са свързани, по-специално, с използваните суровини, органолептичните характеристики на продуктите и тяхната физическа и микробиологична стабилност.
Държавите-членки, които използват тази възможност, трябва да гарантират, че продуктите на други държави-членки, които отговарят на критериите, постановени с тези разпоредби могат при не-дискриминационни условия да използват термините, които по силата на тези разпоредби, да заявяват, че отговарят на тези условия.
2. Описанията при продажба, които са посочени в член 3, параграф 1, буква а) могат да бъдат допълнени с посочените на нивото на качеството, което е присъщо на съответния продукт.
3. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране на извършването на проверки по прилагането на всички критерии, които са посочени във точка втора на параграф 1, за определяне на нивото на качеството. Редовните и чести проверки трябва да се простират до крайния продукт и трябва да се осъществяват от един или повече органи на публичното право и определени от държавата-членка, или от одобрен орган, който е надзираван от тях. Държавите-членки представят на Комисията списък на определените органи.
Член 7
Внасяните в Общността продукти трябва да са в съответствие с настоящия регламент в случаите, които са посочени в член 2, параграф 1.
Член 8
Подробни правила за прилагането на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата по член 9 и могат, по-специално, да включват:
-
списък на продуктите, които са посочени в член 2, параграф 2, трета алинея , първо тире, на основание на списък, който е изпратен на Комисията от държавите-членки,
-
методите за анализ, които са необходими за проверка на състава и производствените характеристики на продуктите, които са посочени в член 1,
-
подробни правила за вземане на проби,
-
подробни правила за получаване на статистическа информация за пазарите на продуктите, които са посочени в член 1.
Член 9
При позоваване на настоящия член, разглежданите мерки се приемат в съответствие с процедурата по член 30 от Регламент (ЕИО) № 804/68 и член 38 от Регламент № 136/66/ЕИО.
Член 10
Държавите-членки определят ефективни санкции, които да бъдат налагани в случай на нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент, и когато е необходимо, национални мерки относно тяхното принудително изпълнение. Държавите-членки информират Комисията за санкциите до 1 януари 1997 г.
Член 11
1. Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1996 г.
2. Независимо от член 2, параграф 1, продукти на пазара на държава-членка към 31 декември 1995 г., които не отговарят на определените в приложението изисквания могат да бъдат доставяни и прехвърляни до 31 декември 1997 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 декември 1994 година.
VERORDENING (EG) Nr. 2991/94 VAN DE RAAD van 5 december 1994 tot vaststelling van normen voor smeerbare vetprodukten
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Europees Parlement (2),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (3),
Overwegende dat in artikel 6 van Verordening (EEG) nr. 804/68 van de Raad van 27 juni 1968 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector melk en zuivelprodukten (4) één enkele definitie van interventieboter is vastgesteld;
Overwegende dat voorts ingevolge de artikelen 35 bis en 36 van Verordening nr. 136/66/EEG van de Raad van 22 september 1966 houdende de totstandbrenging van een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector oliën en vetten (5) handelsnormen voor alle produkten van de sector moeten worden vastgesteld; dat deze normen, in het bijzonder voor margarine, met name betrekking kunnen hebben op de kwaliteitsindeling, waarbij rekening wordt gehouden met de afzetvereisten en de bijzondere omstandigheden waarin de produkten zich bevinden;
Overwegende dat de ontwikkeling van de produktietechnieken en van de eisen van de consumenten ertoe leidt dat de markt voor vaste vetten voor menselijke consumptie meer en meer wordt gediversifieerd;
Overwegende dat de in deze verordening bedoelde produkten als concurrerende produkten moeten worden beschouwd, aangezien zij bepaalde vergelijkbare kenmerken hebben, met name wat het aspect en het gebruikt ervan betreft;
Overwegende dat derhalve de vaststelling van handelsnormen, voor enerzijds zuivelprodukten en anderzijds andere dan zuivelprodukten, met een duidelijke en aparte indeling en regels voor de benaming van de produkten dienstig is voor de stabiliteit van de betrokken landbouwmarkten en tot een billijke levensstandaard van de landbouwbevolking kan bijdragen;
Overwegende dat het vetgehalte het essentiële element van die produkten is; dat het overgrote deel van de produkten die in de handel zijn en met name de voor de eindverbruiker bestemde produkten, voor menselijke consumptie bestemde produkten zijn met een vetgehalte van ten minste 10 en minder dan 90 gewichtspercenten;
Overwegende dat de consument aan de hand van een uniforme indeling van alle betrokken produkten gemakkelijker een keuze kan maken uit produkten die enerzijds wat het algemeen vetgehalte betreft vergelijkbaar zijn, maar anderzijds naar gelang van de gebruikte plantaardige en/of dierlijke vetten verschillen;
Overwegende dat de werkingssfeer van de verordening alle concurrerende produkten moet omvatten die een vetgehalte van ten minste 10 en minder dan 90 gewichtspercenten hebben en bestemd zijn om in ongewijzigde staat aan de eindverbruiker te worden geleverd;
Overwegende dat het, niettegenstaande het waarborgen van de vrijheid om produkten met verschillend vetgehalte te fabriceren, dienstig is om bij de consument verwarring te voorkomen en, gezien de voor melk opgedane ervaring, te bepalen dat de benamingen "boter" en "margarine" slechts voor bepaalde categorieën produkten waarvan het vetgehalte duidelijk is bepaald, mogen worden gebruikt;
Overwegende dat een dergelijk kader van communautaire regels voorts ertoe bijdraagt dat de handel onder de voorwaarden van een eerlijke mededinging verloopt;
Overwegende dat met het oog op de gewenste duidelijkheid benamingen voor alle betrokken produkten moeten worden vastgesteld; dat de verlaging van het vetgehalte in de benaming moet worden aangegeven;
Overwegende dat moet worden bepaald dat de produkten slechts voor eindgebruik mogen worden geleverd indien zij aan de eisen van deze verordening voldoen; dat produkten die niet onder de werkingssfeer van deze verordening vallen aan de consument kunnen worden geleverd of afgestaan, voor zover geen in deze verordening gedefinieerde verkoopbenaming wordt gebruikt;
Overwegende dat deze verordening moet worden toegepast onverminderd de bepalingen van Verordening (EEG) nr. 1898/87 van de Raad van 2 juli 1987 betreffende de bescherming van de benaming van melk en zuivelprodukten bij het in de handel brengen (6); dat dit eveneens het geval is voor de communautaire bepalingen die in de levensmiddelen- en in de veterinaire sector zijn vastgesteld om de inachtneming van de gezondheids- respectievelijk de etiketteringsvoorschriften te waarborgen;
Overwegende dat een aantal bepalingen dient te worden vastgesteld ter aanvulling van Richtlijn 79/112/EEG van de Raad van 18 december 1978 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der Lid-Staten inzake etikettering en presentatie van levensmiddelen, alsmede inzake de daarvoor gemaakte reclame (7); dat die bepalingen met name betrekking moeten hebben op de vermelding van het totale vetgehalte en van sommige bestanddelen van uit verschillende plantaardige en dierlijke vetten samengestelde vetten;
Overwegende dat met het oog op een coherente regeling voor de uit derde landen ingevoerde produkten gelijkwaardige eisen moeten gelden;
Overwegende dat dient te worden bepaald dat de Lid-Staten voor inbreuken op deze verordening in passende controles en in passende sancties voorzien;
Overwegende dat de bepalingen van deze verordening niet afdoen aan de tariefindeling van de betrokken produkten;
Overwegende dat een voldoende lange termijn moet worden vastgesteld om enerzijds elk produkt dat in de handel is, aan de vastgestelde voorschriften te kunnen aanpassen en anderzijds de voorraden verpakkingen met een etikettering die volgens de vroeger geldende nationale wetgeving was toegestaan, te kunnen opgebruiken,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. In deze verordening worden normen vastgesteld voor
a) melkvetten van de GN-codes 0405 en ex 2106,
b) vetten van GN-code ex 1517 en
c) uit plantaardige en/of uit dierlijke produkten samengestelde vetten van de GN-codes ex 1517 en ex 2106,
met een vetgehalte van ten minste 10 en minder dan 90 gewichtspercenten, die voor menselijke consumptie bestemd zijn.
Het vetgehalte, exclusief het toegevoegde zout, moet ten minste twee derde van de droge stof uitmaken.
2. Deze verordening geldt voor produkten die bij een temperatuur van 20 °C vast blijven en die geschikt zijn om als smeerbare vetprodukten te worden gebruikt.
3. Deze verordening geldt onverminderd Verordening (EEG) nr. 1898/87 en de in de veterinaire en de levensmiddelensector vastgestelde bepalingen om de inachtneming van de voor de produkten geldende gezondheids- en hygiënenormen te garanderen en de gezondheid van mens en dier te beschermen.
Artikel 2
1. De in artikel 1 bedoelde produkten mogen slechts dan zonder verwerking rechtstreeks of via restaurants, ziekenhuizen, kantines en andere soortgelijke instellingen aan de eindverbruiker worden geleverd of afgestaan, indien zij aan de in de bijlage vastgestelde eisen voldoen.
2. Onverminderd artikel 3, lid 2, en artikel 5, zijn de verkoopbenamingen van deze produkten die welke in de bijlage zijn vermeld.
De verkoopbenamingen van de bijlage zijn uitsluitend bestemd voor de daar omschreven produkten.
Dit lid is echter niet van toepassing
- op de aanduiding van produkten waarvan de exacte aard vanwege traditioneel gebruik duidelijk is bepaald en/of wanneer de aanduiding duidelijk gebruikt wordt om een kwaliteitskenmerk van het produkt te beschrijven;
- op geconcentreerde produkten (boter, margarine, melanges) met een vetgehalte van ten minste 90 %.
Artikel 3
1. Behalve de bepalingen van Richtlijn 79/112/EEG moeten de etikettering en de aanbiedingsvorm voor de in artikel 2, lid 1, bedoelde produkten de volgende vermeldingen bevatten:
a) de in de bijlage bepaalde verkoopbenaming;
b) het totale vetgehalte in gewichtspercenten op het moment van bereiding voor de in de bijlage bedoelde produkten;
c) het gehalte aan plantaardig vet, melkvet of ander dierlijk vet, in afnemende volgorde naar gewicht, als percentage van het totaalgewicht op het moment van bereiding voor de in de bijlage, deel C, bedoelde samengestelde vetten;
d) voor de in de bijlage bedoelde produkten het percentage zout, bijzonder goed leesbaar in de lijst van ingrediënten.
2. In afwijking van lid 1, onder a), mogen als verkoopbenaming voor de in de bijlage, deel B, punt 3, bedoelde produkten de termen "minarine" of "halvarine" worden gebruikt.
3. De in lid 1, onder a), bedoelde verkoopbenaming mag worden aangevuld met een of meer termen om de plante- en/of diersoort waarvan de produkten afkomstig zijn, of de beoogde gebruiksbestemming aan te geven; tevens mag de verkoopbenaming worden aangevuld met andere termen betreffende de produktiemethode, mits deze termen niet in strijd zijn met andere communautaire bepalingen, met name die van Verordening (EEG) nr. 2082/92 van de Raad van 14 juli 1992 inzake de specificiteitscertificering voor landbouwprodukten en levensmiddelen (8). Ook mogen, onder voorbehoud van de bepalingen van Verordening (EEG) nr. 2081/92 van de Raad van 14 juli 1992 inzake de bescherming van geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen van landbouwprodukten en levensmiddelen (9), aanduidingen betreffende de geografische oorsprong worden gebruikt.
4. De aanduiding "plantaardig" mag samen met de verkoopbenamingen in de bijlage, deel B, gebruikt worden, indien het produkt alleen vet van plantaardige oorsprong bevat, met een tolerantie van 2 % van het vetgehalte voor dierlijk vet. Deze tolerantie is ook van toepassing wanneer wordt verwezen naar een plantesoort.
5. De in de leden 1, 2 en 3 bedoelde vermeldingen moeten gemakkelijk te begrijpen zijn en in duidelijk leesbare en onuitwisbare letters en cijfers op een duidelijk zichtbare plaats worden aangebracht.
6. Voor bepaalde vormen van reclame kunnen volgens de procedure van artikel 9 bijzondere maatregelen worden genomen voor de in lid 1, onder a) en b), bedoelde vermeldingen.
Artikel 4
De term "traditioneel" mag in combinatie met de in de bijlage, deel A, punt 1, neergelegde vermelding "boter" worden gebruikt, wanneer het produkt rechtstreeks verkregen wordt uit melk of room.
In dit artikel wordt verstaan onder room: het produkt dat wordt verkregen uit melk, in de vorm van een emulsie van het type olie in water, met een melkvetgehalte van ten minste 10 %.
Artikel 5
1. Voor in de bijlage bedoelde produkten zijn vermeldingen verboden waarbij een ander dan het daar vermelde vetgehalte wordt genoemd, geïmpliceerd of gesuggereerd.
2. In afwijking van lid 1 mogen de volgende vermeldingen worden toegevoegd:
a) "met verminderd vetgehalte", voor produkten die overeenkomstig de bijlage meer dan 41 % en ten hoogste 62 % vet bevatten;
b) "met laag vetgehalte" of "light", voor produkten die overeenkomstig de bijlage ten hoogste 41 % vet bevatten.
De vermelding "met verminderd vetgehalte" respectievelijk de vermeldingen "met laag vetgehalte" of "light" mogen echter in de plaats komen van de vermeldingen "3/4" respectievelijk "halfvolle" uit de bijlage.
Binnen vijf jaar na de datum van inwerkingtreding van deze verordening gaat de Raad aan de hand van een verslag van de Commissie na hoe het onderhavige lid is toegepast.
3. Bij wijze van afwijking mogen de in lid 1 bedoelde vermeldingen voor een overgangsperiode van vijf jaar na de datum van bekendmaking van deze verordening nog worden aangebracht op produkten waarvoor deze vermeldingen op 31 december 1993 reeds werden gebruikt en die in een Lid-Staat rechtmatig in de handel worden gebracht.
Artikel 6
1. Met inachtneming van de bepalingen van deze verordening mogen de Lid-Staten nationale bepalingen inzake andere kwaliteitsniveaus vaststellen of handhaven. Zij moeten de mogelijkheid bieden om deze verschillende kwaliteitsniveaus te beoordelen aan de hand van criteria inzake met name de verwerkte grondstoffen, de organoleptische kenmerken van de produkten en hun fysische en microbiologische stabiliteit.
De Lid-Staten die van deze mogelijkheid gebruik maken, dragen er zorg voor dat de produkten van de andere Lid-Staten die aan de in deze bepalingen vastgestelde criteria voldoen, onder niet-discriminerende voorwaarden toegang krijgen tot het gebruik van vermeldingen die uit hoofde van deze bepalingen aangeven dat aan deze criteria wordt voldaan.
2. De in artikel 3, lid 1, onder a), bedoelde verkoopbenamingen mogen worden aangevuld met een verwijzing naar het specifieke kwaliteitsniveau van het betrokken produkt.
3. De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen om de controle op de toepassing van alle in lid 1, eerste alinea, bedoelde criteria voor de bepaling van de kwaliteitsniveaus te waarborgen. De controle bestrijkt ook het eindprodukt en wordt door een of meer door de Lid-Staat aangewezen publiekrechtelijke instanties of door een door de Lid-Staat erkende en gecontroleerde instantie geregeld en frequent uitgevoerd. De Lid-Staten stellen de Commissie in kennis van de lijst van de door hen aangewezen instanties.
Artikel 7
In de Gemeenschap ingevoerde produkten moeten in de in artikel 2, lid 1, bedoelde gevallen aan de bepalingen van deze verordening voldoen.
Artikel 8
De bepalingen ter uitvoering van deze verordening worden volgens de procedure van artikel 9 vastgesteld; dit geldt met name voor:
- de lijst van de in artikel 2, lid 2, derde alinea, eerste streepje, bedoelde produkten, op grond van de door de Lid-Staten aan de Commissie toegezonden lijsten;
- de analysemethoden voor de controle op de samenstelling en de bereidingskenmerken van de in artikel 1 bedoelde produkten;
- de voorschriften inzake monsterneming;
- de voorschriften voor het verzamelen van statistische gegevens over de markten voor de in artikel 1 bedoelde produkten.
Artikel 9
Ingeval naar dit artikel wordt verwezen, worden de betrokken maatregelen volgens artikel 30 van Verordening (EEG) nr. 804/68 en artikel 38 van Verordening nr. 136/66/EEG vastgesteld.
Artikel 10
Elke Lid-Staat stelt de daadwerkelijk toe te passen sancties in geval van inbreuk op deze verordening en, in voorkomend geval, de voor de uitvoering van deze verordening dienstige maatregelen vast. De Lid-Staten stellen de Commissie vóór 1 januari 1997 in kennis van de betrokken sancties en maatregelen.
Artikel 11
1. Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1996.
2. In afwijking van artikel 2, lid 1, mogen produkten die zich op 31 december 1995 in een Lid-Staat in de handel bevinden en die niet aan de in de bijlage genoemde eisen voldoen, tot en met 31 december 1997 worden geleverd of afgestaan.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat.
Gedaan te Brussel, 5 december 1994.