19960723
Директива 96/49/ЕО на Съвета
от 23 юли 1996 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на железопътния превоз на опасни товари
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
в съответствие с процедурата, определена в член 189в от Договора [3],
(1) като има предвид, че през последните години железопътният превоз на опасни товари значително нараства, като по този начин се увеличава рискът от възникване на произшествия; като има предвид, че следва да се приемат мерки, които да гарантират, че този вид транспорт се осъществява по възможно най-безопасен и сигурен начин;
(2) като има предвид, че всички държави-членки са договарящи се страни по Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), която в своето допълнение Б определя единни правила относно договорите за международен превоз на товари по релси (CIM), приложение I, от която установява Правилника за международен железопътен транспорт на опасни товари (RID); като има предвид, че географският обхват на въпросната конвенция се простира отвъд границите на Общността;
(3) като има предвид, че въпросната конвенция не включва в обхвата си националния железопътен превоз на опасни товари; като има предвид, че поради това е важно да се осигури единно прилагане на хармонизирани правила за безопасност в рамките на Общността; като има предвид, че най-подходящият начин за постигане на тези цели е да се приведат в съответствие законите, свързани с RID, които се прилагат в държавите-членки;
(4) като има предвид, че спазването на принципа на субсидиарност е необходимо законодателствата да бъдат сближени по начин, осигуряващ висока степен на безопасност при вътрешните и международни превози, да гарантира отстраняването на нарушенията на конкуренцията, като улесни свободното движение на товари и услуги в Общността и да осигури съгласуваност с останалите разпоредби на правото на Общността;
(5) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не нарушават поетото от Общността и нейните държави-членки задължение за стремеж към бъдещо уеднаквяване на системите за класификация на опасни вещества, съгласно целите, установени с програма 21, глава 19 на Конференцията на UNCED, проведена през месец юни 1992 г. в Рио де Жанейро;
(6) като има предвид, че все още не съществува специална законодателна уредба на Общността относно условията на безопасност, при които следва да бъдат превозвани биологични агенти и генетично изменени микроорганизми, регламентирани в Директиви 90/219/ЕИО [4], 90/220/ЕИО [5] и 90/676/ ЕИО [6];
(7) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не засягат прилагането на други разпоредби на правото на Общността относно безопасността на работниците и опазване на околната среда;
(8) като има предвид, че държавите-членки трябва да имат право да прилагат специфични разпоредби относно движението при превози на тяхна територия на опасни товари по железопътната мрежа;
(9) като има предвид, че държавите-членки следва да запазят правото си временно да прилагат правила съобразно препоръките на Организацията на обединените нации относно разнообразния превоз на опасни товари, тъй като RID все още не е съгласувана с тези правила, като с това се цели да бъде улеснен смесеният превоз на опасни товари;
(10) като има предвид, че всяка държава-членка следва да запази правото си да регулира или забранява по причини, различни от тези, касаещи безопасността, национален железопътен превоз на определени опасни товари;
(11) като има предвид, че следва да се отчете необходимостта от по-строги мерки за безопасност на тунела под Ламанша, поради неговите специфични характеристики, и по-специално трасето и дължината му; като има предвид, че следва да се приемат и разпоредби, позволяващи на държавите-членки да въведат същите мерки, когато възникне необходимостта от тях; като има предвид, че следва да се прилагат по-строги стандарти за определени държави-членки, прилагани за материали, предназначени за превоз поради променливите температури на тяхна територия;
(12) като има предвид, че поради обема на изискваните инвестиции в този сектор, следва да се определи един преходен период, през който държавите-членки да запазят временно действието на определени конкретни национални разпоредби, свързани с изисквания за строителство или за използване на цистерни, контейнери, опаковане или код за действия при спешност;
(13) като има предвид, че не следва да се създават пречки пред въвеждане на новости в технологиите и производствата; като има предвид, че за тази цел следва да се приемат временни изключения;
(14) като има предвид, че разпоредбите на RID позволяват сключване на споразумения за дерогация от самите тях; като има предвид, че значителен брой двустранни споразумения, сключени между държавите-членки, създават спънки пред свободното предлагане на услуги, свързани с превози на опасни товари; като има предвид, че включването на необходимите разпоредби в приложението към настоящата директива следва да отмени необходимостта от подобни дерогации; като има предвид, че следва да се разпореди за преходен период, през който държавите-членки да имат право да прилагат съществуващите между тях споразумения;
(15) като има предвид, че железопътният превоз на опасни товари до или от трета държава е разрешен, когато се извършва съобразно изискванията на RID; като има предвид, че, независимо от това, при извършване на транспортни операции от и до републики на бившия Съветски съюз, които не са договарящи се страни по COTIF, държавите-членки имат право да приемат считани от тях за подходящи мерки конкретно за тези операции; като има предвид, че те гарантират равнище на безопасност, равностойно на предвиденото в RID;
(16) като има предвид, че следва да се предвидят разпоредби, позволяващи бързото привеждане в съответствие на настоящата директива с техническия прогрес, и по-специално приемането на нови разпоредби съобразно реда, определен в рамките на RID; като има предвид, че за тази цел следва да се създаде комитет и да се приеме процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на този комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Обхват
Член 1
1. Настоящата директива се прилага към железопътния превоз на опасни товари в държавите-членки или между тях. Държавите-членки имат право да изключат от обхвата на настоящата директива превозите на опасни товари, извършвани чрез транспортно оборудване, което е собственост на или попада под отговорността на въоръжените сили.
2. Настоящата директива не засяга правата на всяка една държава-членка, с оглед правото на Общността, да определя конкретни изисквания за безопасността при извършване на национален или международен железопътен превоз на опасни товари, когато приложението ѝ не обхваща конкретните области, и inter alia, по-специално относно:
- разписанието на влаковите композиции,
- надзора на товарни вагони във влаковите композиции в националното разписание на движението им,
- правилниците за действие при спомагателни операции по превозите, като надзор и застопоряване,
- обучението на служителите и управление на информацията, отнасяща се до превозваните опасни товари,
- специалните правилници за превоза на опасни товари в пътнически влакове.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
- "RID" означава разпоредбите, отнасящи се до международния железопътен превоз на опасни товари, упоменати в приложение I на допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "CIM" означава единни правила за договаряне на международен железопътен превоз на опасни товари, включен като допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "опасни товари" означава вещества и предмети, чиито железопътен превоз е забранен или разрешен само по реда на условията, посочени в приложението на настоящата директива,
- "превоз" означава всяка операция по железопътен транспорт на опасни товари, извършвана изцяло или частично на територията на държава-членка, включително дейностите по товарене, разтоварване и прехвърляне на или от друг вид превозно средство, както и налаганите от обстоятелствата спирания по време на превоза, обхванати от приложението на настоящата директива, без да се нарушават определените по реда на действащите законодателства на държавите-членки норми относно отговорността при провеждане на такива операции; тук не се включват превозите, извършвани изцяло на територията на определено предприятие.
Член 3
1. Без да се засягат разпоредбите на член 6, опасни товари, чийто превоз е забранен по смисъла на приложението, не могат да се превозват по железопътната мрежа.
2. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго и без да се нарушават правилата за достъп на железопътните компании до пазара или общоприетите правила, прилагани при превоза на товари по железопътната мрежа, железопътният превоз на опасни товари се разрешава, когато са спазени определените съгласно приложението разпоредби.
ГЛАВА II
Дерогации, ограничения и освобождавания
Член 4
Всяка държава-членка има право, за целите на националните ѝ железопътни превози в рамките своята територия, да запази правното действие в националното си законодателство на нормите, които са в съответствие с препоръките на ООН за превози на опасни товари, до времето, когато приложението на настоящата директива се преработи така, че да отразява въпросните препоръки. В тези случаи въпросните държави-членки известяват Комисията за това.
Член 5
1. Без да се засягат разпоредбите на общностното право, всяка държава-членка разполага с право да регламентира или забранява превоза на определени опасни товари на територията ѝ, главно по причини, различни от безопасността по време на самите превозни операции и свързани по-специално с националната сигурност или опазване на околната среда.
2. а) при извършване на превози през тунела под Ламанша, Франция и Обединеното кралство имат право да налагат по-строги разпоредби от предвидените в приложението. Комисията се известява за тези мерки и тя, от своя страна, ги прави достояние на останалите държави-членки;
б) когато която и да е държава-членка счете, че при превози през тунели на нейна територия, подобни на тунела под Ламанша, следва да прилагат по-строги разпоредби, тя известява Комисията за това. От своя страна, Комисията, действайки съобразно процедурата по реда на член 9, се произнася дали въпросният тунел има сходни характеристики. Приетите разпоредби от държавата-членка се известяват на Комисията, която от своя страна ги съобщава на останалите държави-членки;
в) държава-членка, на чиято територия средната дневна температура е често под - 20 °C, има право да наложи по-строги мерки относно температурните изисквания за материали, предназначени за национален железопътен превоз, когато последните са опасни товари, и докато съответните препратки за температури за определени климатични зони не са включени в приложението.
3. Ако при настъпване на произшествие или на инцидент държава-членка прецени, че прилаганите мерки за безопасност са се оказали недостатъчни, за да ограничат опасностите, присъщи на превозните дейности, и когато се приеме, че съществува спешна нужда от предприемане на мерки, въпросната държава-членка известява Комисията на етап планиране на мерките, които възнамерява да приеме. Действайки съобразно процедурата по реда на член 9, Комисията се произнася с решение по въпроса дали да разреши прилагането на предложените мерки, както и да определи продължителността им.
4. Държавите-членки могат да запазят правното действие на всички национални разпоредби, прилагани към 31 декември 1996 г. относно превоза и опаковането на вещества, съдържащи диоксини или пестициди.
Член 6
1. Всяка държава-членка има право да разрешава железопътен превоз на територията ѝ на опасни товари, които са класифицирани, пакетирани и етикетирани съобразно международните изисквания за въздушен или морски транспорт, когато превозната операция включва и пътуване по море или въздух.
Когато национален или международен превоз включва морски транспорт, всяка държава-членка има право да прилага допълнителни разпоредби към включените в приложението така, че да отчете международните норми за морския транспорт, включително и тези, управляващи превозите по фериботни линии.
2. Разпоредбите на настоящото приложение, отнасящи се до формата на транспортната документация и използването на езици при обозначенията, или в задължителните документи, не се прилагат, когато транспортните операции се извършват само на територията на една единствена държава-членка. Държавата-членка има право да разреши използването на документация и езици, различни от посочените в приложението, когато превозните операции се извършват само и единствено на нейна територия.
3. В рамките на своята територия, всяка държава-членка има право да разреши използването на железопътни вагони, конструирани преди 1 януари 1997 г. и които не са съобразени с изискванията на настоящата директива, но са конструирани съобразно действащото към 31 декември 1996 г. национално законодателство в тази област при условие, че въпросните вагони се поддържат в рамките на изискванията за безопасност.
4. Всяка държава-членка има право да запази действащото си национално законодателство към 31 декември 1996 г. относно конструкцията, употребата и условията за превози в нови цистерни и нови контейнери, определени в клас 2 на приложението, когато не съвпадат с изискванията в него, докато в приложението се включат препратки за стандартите при конструиране и използване на цистерни и контейнери, които са с правно обвързваща сила, както и настоящите разпоредби, но в срок, не по-късен от 31 декември 1998 г. Контейнери и цистерни, конструирани преди 1 януари 1999 г. и поддържани в рамките на изискванията за безопасност, могат да продължат да се използват при първоначалните им условия.
5. Всяка държава-членка има право да запази действащите си национални разпоредби относно температурите за превоз на нейна територия на втечнени газове или смеси от втечнени газове, когато се отличават от разпоредбите в приложението, до включване на съответните разпоредби за температурите по определени климатични области в европейските стандарти и съответно включване в приложението.
6. Всяка държава-членка има право да разреши, при превози на нейна територия, използването на опаковки, произведени, но без удостоверение по реда на RID, преди 1 януари 1997 г. при условие, че въпросните опаковки имат нанесена датата си на производство и са преминали определените по реда на националните разпоредби тестове към 31 декември 1996 г. и при условие, че са поддържани в съответните граници за безопасност (включително при тестване и проверки, когато това се налага), по реда на следната схема: метални контейнери за насипни товари и метални бидони с обем на вместимост над 50 литра могат да се използват до 15 години след датата на производството им; други метални и пластмасови опаковки могат да се използват до пет години след датата им на производство, но не по-късно от 31 декември 1998 г.
7. Държава-членка има право да разреши превоза на определени опасни товари на своята територия, които са пакетирани преди 1 януари 1997 г., но до 31 декември 1998 г., при условие, че въпросните товари са класифицирани, опаковани и подпечатани съобразно действащото към 1 януари 1997 г. национално законодателство в тази област.
8. Всяка държава-членка има право да запази разпоредби в правната си система, които действат към 31 декември 1996 г. и които са свързани с мястото и видимостта на кода за действия при спешност, вместо идентификационния номер по степен на опасност, определен в настоящото приложение, за работата на националните железопътни превози на нейна територия.
9. Всяка държава-членка има право, след провеждане на консултации с Комисията, да запази правното действие на разпоредби, които са по-малко строги от посочените в приложението и се отнасят до вътрешен железопътен превоз на малки количества опасни товари, с изключение на товари със средна или висока степен на радиоактивност.
10. Всяка държава-членка има право да разреши извършването на ad hoc специфични транспортни операции на територията си за опасни товари, или такива транспортни операции, които са забранени в приложението, или транспортни операции, провеждани при условия, различни от посочените в приложението.
11. Като отчита действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши редовни транспортни операции за опасни товари по определени маршрути на територията ѝ, когато последните са част от определен промишлен процес, които са или забранени по реда на приложението, или се изпълняват при условия, различни от определените в него, когато въпросните операции имат локален характер и се намират под строг контрол по ясно определени условия.
12. При условие, че не се ограничава безопасността, компетентните органи на всяка държава-членка имат право да отпускат временни дерогации по приложението с цел извършване на нейна територия на опити, необходими, преди да се стигне до изменения на приложението, за да се адаптира към технологичното и промишлено развитие. Комисията се известява за тези мерки, а от своя страна тя известява останалите държави-членки.
Договорени между компетентните органи на държавите-членки временни дерогации приемат формата на многостранни споразумения и се предлагат на компетентните органи на всички държави-членки от компетентния орган, който поема инициативата за подобна мярка. Комисията се известява за това.
Посочените в алинеи първа и втора дерогации се прилагат без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари; те могат да продължават максимум пет години и не могат да бъдат подновявани след изтичане на този срок.
13. Най-късно до 31 декември 1998 г. всяка държава-членка има право да прилага действащи споразумения с останалите държави-членки без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари. Всяка бъдеща дерогация спазва разпоредбите на параграф 12.
14. В съответствие с действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши превоза на опасни товари при условия, които са по-малко строги от посочените в приложението на настоящата директива, когато това са местни превози на кратки разстояния в рамките на пристанища, летища или промишлени площадки.
Член 7
1. По силата на действащото национално законодателство и това на Общността по въпросите на достъпа до пазара, превозът на опасни товари по железопътната мрежа между територията на Общността и трети държави се разрешава, когато се извършва в съответствие с изискванията на RID.
2. Настоящата директива не променя правата на държавите-членки, след консултации с Комисията, да приемат съответните нормативни актове за територията си относно железопътни превози на опасни товари, когато последните идват от или отиват към тези от бившите републики на Съветския съюз, които не са договарящи се страни по COTIF. Приетите нормативни актове се прилагат единствено за железопътни превози на опасни товари (в опаковано, в насипно състояние или в цистерни) чрез железопътни вагони, разрешени в държава, която не е договаряща се страна по COTIF. Посредством съответните мерки и поети задължения, въпросните държави-членки гарантират поддържането на безопасността на равнище, равностойно на предвиденото в RID. За определени държави-членки разпоредбите на настоящия параграф се отнасят единствено за вагони цистерни.
ГЛАВА III
Заключителни разпоредби
Член 8
Необходимите изменения по адаптиране на настоящата директива към научно-техническия прогрес в рамките на обхвата ѝ, по-специално при отчитане измененията на RID, се приемат съобразно процедурата по реда на член 9.
Член 9
1. В работата си по настоящата директива, Комисията се подпомага от Комитет по транспорта на опасни товари, създаден по реда на член 9 от Директива 94/55/ЕО [7], наричан по-долу "Комитетът", съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Представителят на Комисията предлага на Комитета проектомерки за обсъждане и приемане. Комитетът се произнася по проектомерките в рамките на срок, определен от председателя му, според спешността на обсъжданите въпроси. Мнението се приема с мнозинство по реда на член 148, параграф 2 от Договора, когато става въпрос за решения, които Съветът взема по предложение от страна на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се броят по начина, определен в същия член. Председателят не гласува.
3. а) Комисията приема предвидените мерки, когато последните са съобразно решението на Комитета;
б) когато предвидените мерки не са съобразни с мнението на Комитета или когато Комитетът не се произнесе, Комисията представя незабавно на Съвета проекторешение за мерките, които се налагат за приемане. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Когато Съветът не предприеме никакви действия в срок от три месеца след представяне на проекторешенията на Съвета, Комисията приема предложените от нея мерки.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1997 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена от настоящата директива.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила в деня, следващ този на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 1996 година.
RICHTLIJN 96/49/EG VAN DE RAAD van 23 juli 1996 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der Lid-Staten inzake het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 75,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (2),
Volgens de procedure van artikel 189 C van het Verdrag (3),
(1) Overwegende dat het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor in de laatste jaren aanzienlijk is toegenomen en de kans op ongevallen daardoor is gestegen, en dat derhalve maatregelen moeten worden genomen om ervoor te zorgen dat dit vervoer plaatsvindt onder optimale veiligheidsvoorwaarden;
(2) Overwegende dat alle Lid-Staten partij zijn bij het Verdrag betreffende het internationale spoorwegvervoer (Cotif), waarbij de uniforme regelen betreffende de overeenkomst van internationaal spoorwegvervoer van goederen (CIM) zijn neergelegd in aanhangsel B, waarvan bijlage I wordt gevormd door het reglement betreffende het internationale spoorwegvervoer van gevaarlijke goederen (RID), dat zich qua werkingssfeer tot buiten de Gemeenschap uitstrekt;
(3) Overwegende dat het bovengenoemde verdrag geen betrekking heeft op het binnenlandse vervoer van gevaarlijke goederen per spoor; dat de uniforme toepassing van geharmoniseerde veiligheidsvoorschriften in de gehele Gemeenschap derhalve van belang is; dat dit het best kan worden bereikt door de wetgevingen van de Lid-Staten met het RID op één lijn te brengen;
(4) Overwegende dat, met eerbiediging van het subsidiariteitsbeginsel, de wetgevingen onderling moeten worden aangepast teneinde een voldoende hoog veiligheidsniveau voor het binnenlandse en het internationale vervoer te waarborgen, de opheffing van concurrentieverstoringen te bewerkstelligen door het vergemakkelijken van het vrije verkeer van goederen en diensten in de gehele Gemeenschap, en voor samenhang met de andere communautaire bepalingen te zorgen;
(5) Overwegende dat de bepalingen van de onderhavige richtlijn de door de Gemeenschap en de Lid-Staten in het kader van Agenda 21, hoofdstuk 19, van de Unced-conferentie te Rio de Janeiro in juni 1992 aangegane verbintenis om te streven naar een harmonisatie van de indelingssystemen voor gevaarlijke stoffen, onverlet laten;
(6) Overwegende dat er nog geen specifieke communautaire wetgeving bestaat inzake de veiligheidsvoorwaarden voor het vervoer per spoor van biologische agentia en genetisch gemodificeerde organismen, ten aanzien waarvan een regeling is vastgesteld in de Richtlijnen 90/219/EEG (4), 90/220/EEG (5) en 90/679/EEG (6);
(7) Overwegende dat de bepalingen van deze richtlijn van toepassing zijn onverminderd de toepassing van andere communautaire bepalingen op het gebied van de veiligheid van de werknemers en de bescherming van het milieu;
(8) Overwegende dat de Lid-Staten bijzondere voorschriften moeten kunnen toepassen op het vervoer, over hun grondgebied, van gevaarlijke stoffen per spoor;
(9) Overwegende dat de Lid-Staten het recht moeten behouden om ten aanzien van het binnenlandse vervoer van gevaarlijke goederen per spoor voorlopig voorschriften toe te passen die beantwoorden aan de aanbevelingen van de Verenigde Naties voor het gecombineerde vervoer van gevaarlijke goederen, voor zover het RID nog niet overeenstemt met deze voorschriften die het gecombineerde vervoer van gevaarlijke goederen horen te vergemakkelijken;
(10) Overwegende dat elke Lid-Staat het recht moet behouden om het binnenlandse vervoer van bepaalde gevaarlijke goederen per spoor te reguleren of te verbieden, uitsluitend om andere redenen dan de veiligheid;
(11) Overwegende dat rekening moet worden gehouden met de strengere veiligheidsvoorschriften die in de Kanaaltunnel gelden in verband met de bijzondere eigenschappen daarvan, met name het traject en de lengte van de tunnel, en dat de Lid-Staten in vergelijkbare toekomstige situaties vergelijkbare maatregelen moeten kunnen treffen; dat sommige Lid-Staten wegens de omgevingstemperatuur strengere normen inzake het voor het vervoer bestemde materieel moeten kunnen opleggen;
(12) Overwegende dat er, om rekening te houden met de omvang van de in deze sector vereiste investeringen, een overgangsperiode moet worden bepaald zodat de Lid-Staten tijdelijk sommige specifieke nationale bepalingen betreffende de voorwaarden voor de bouw of het gebruik van tanks, houders, verpakkingen of van een noodmaatregelcode kunnen handhaven;
(13) Overwegende dat de toepassing van nieuwe ontwikkelingen in technologie en industrie niet mag worden belemmerd en dat daartoe in tijdelijke afwijkingen moet worden voorzien;
(14) Overwegende dat de bepalingen van het RID toestaan overeenkomsten te sluiten waarbij van het RID wordt afgeweken en dat het grote aantal overeenkomsten van deze soort tussen Lid-Staten tot verstoringen in het vrij verstrekken van vervoersdiensten met betrekking tot gevaarlijke goederen leidt; dat door de opneming van de nodige bepalingen in de bijlagen bij deze richtlijn dergelijke afwijkingen overbodig kunnen worden gemaakt; dat in een overgangsperiode dient te worden voorzien gedurende welke bestaande overeenkomsten verder door de Lid-Staten mogen worden toegepast;
(15) Overwegende dat het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor van en naar een derde land is toegestaan voor zover dit plaatsvindt overeenkomstig de RID-bepalingen; dat de Lid-Staten evenwel wat betreft vervoer van en naar republieken van de voormalige Sovjetunie die geen partij zijn bij het Cotif, het recht hebben passende maatregelen te treffen om een zelfde veiligheidsniveau als dat van het RID te garanderen;
(16) Overwegende dat deze richtlijn snel aan de technische vooruitgang moet kunnen worden aangepast, met name door in het RID vastgestelde nieuwe bepalingen aan te nemen; dat te dien einde een comité moet worden ingesteld en een procedure moet worden vastgesteld voor nauwe samenwerking tussen de Lid-Staten en de Commissie in dit comité,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I Toepassingsgebied
Artikel 1
1. Deze richtlijn is van toepassing op het vervoer per spoor van gevaarlijke goederen binnen of tussen de Lid-Staten. De Lid-Staten kunnen echter het vervoer van gevaarlijke goederen met transportmaterieel dat eigendom is of onder de verantwoordelijkheid valt van de strijdkrachten, uitsluiten van het toepassingsgebied van de richtlijn.
2. De bepalingen van deze richtlijn raken geenszins aan het recht van de Lid-Staten om, met inachtneming van het Gemeenschapsrecht en voor zover de bijlage van deze richtlijn geen voorschriften bevat met betrekking tot de betrokken gebieden, specifieke eisen inzake veiligheid voor het nationale of internationale goederenvervoer per spoor vast te stellen, met name wat betreft:
- het treinverkeer,
- de planning van goederenwagens in treinen in het nationale verkeer,
- de exploitatieregels voor de nevenoperaties van het vervoer, zoals het rangeren of stationeren,
- de opleiding van het personeel en het beheer van de informatie betreffende de vervoerde gevaarlijke goederen,
- de bijzondere regels betreffende het vervoer van gevaarlijke goederen in passagierstreinen.
Artikel 2
In deze richtlijn wordt verstaan onder:
- "RID", het reglement betreffende het internationale spoorwegvervoer van gevaarlijke goederen, dat als bijlage I is opgenomen in aanhangsel B van het Verdrag betreffende het internationale spoorwegvervoer (Cotif), met inbegrip van de wijzigingen;
- "CIM", de uniforme regelen betreffende de overeenkomst van internationaal spoorwegvervoer van goederen, opgenomen in aanhangsel B bij het Verdrag betreffende het internationale spoorwegvervoer (Cotif), met inbegrip van de wijzigingen;
- "gevaarlijke goederen", de stoffen en voorwerpen waarvan het vervoer per spoor krachtens de bijlage bij deze richtlijn verboden is of slechts onder bepaalde voorwaarden is toegestaan;
- "vervoer": ieder onder de bijlage bij deze richtlijn vallend vervoer van gevaarlijke goederen per spoor dat geheel of gedeeltelijk plaatsvindt op het grondgebied van een Lid-Staat, met inbegrip van het laden en lossen, alsmede het overladen naar en van een andere vervoerwijze en de in verband met de vervoersvoorwaarden noodzakelijke onderbrekingen van het vervoer, onverminderd de bij de wetgevingen van de Lid-Staten voorgeschreven regeling betreffende de uit deze verrichtingen voortvloeiende verantwoordelijkheid; vervoer dat volledig binnen het terrein van een bedrijf plaatsvindt, valt niet onder deze definitie.
Artikel 3
1. Onverminderd het bepaalde in artikel 6 mogen gevaarlijke goederen waarvan het vervoer krachtens de bepalingen van de bijlage bij deze richtlijn is verboden, niet per spoor worden vervoerd.
2. Tenzij in deze richtlijn anders bepaald en onverminderd de regelgeving inzake de toegang van spoorwegondernemingen tot de markt of de regelgeving die in het algemeen op het goederenvervoer per spoor van toepassing is, is het vervoer per spoor van gevaarlijke goederen toegestaan, mits wordt voldaan aan de in de bijlage genoemde voorwaarden.
HOOFDSTUK II Afwijkingen, beperkingen en ontheffingen
Artikel 4
Iedere Lid-Staat mag voor binnenlands vervoer per spoor op zijn grondgebied de bestaande nationale wettelijke bepalingen inzake het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor, die in overeenstemming zijn met de aanbevelingen van de Verenigde Naties voor het vervoer van gevaarlijke goederen, blijven toepassen totdat de bijlage bij deze richtlijn aan voornoemde aanbevelingen wordt aangepast. Wanneer een Lid-Staat van deze mogelijkheid gebruik maakt, stelt hij de Commissie daarvan in kennis.
Artikel 5
1. Onverminderd andere communautaire wetgeving behoudt iedere Lid-Staat het recht om, uitsluitend om andere redenen dan de vervoersveiligheid, zoals met name nationale veiligheid of milieubescherming, het vervoer van bepaalde gevaarlijke goederen op zijn grondgebied te reguleren of te verbieden.
2. a) Voor het vervoer via de Kanaaltunnel mogen Frankrijk en het Verenigd Koninkrijk strengere bepalingen vaststellen dan die waarin de bijlage voorziet. Deze bepalingen worden meegedeeld aan de Commissie, die de andere Lid-Staten ervan in kennis stelt.
b) Als een Lid-Staat van mening is dat strengere bepalingen moeten gelden voor het vervoer dat op zijn grondgebied via tunnels met soortgelijke kenmerken als de Kanaaltunnel plaatsvindt, deelt hij dit aan de Commissie mee. De Commissie besluit volgens de procedure van artikel 9 of de tunnel in kwestie vergelijkbare kenmerken vertoont. De door een Lid-Staat vastgestelde bepalingen worden meegedeeld aan de Commissie, die de andere Lid-Staten ervan in kennis stelt.
c) De Lid-Staten waar de omgevingstemperatuur regelmatig lager is dan -20 °C, mogen strengere normen opleggen op het gebied van de bedrijfstemperatuur van het materieel dat bestemd is voor het nationale vervoer van gevaarlijke goederen per spoor op hun grondgebied, totdat in de bijlage van deze richtlijn bepalingen betreffende passende referentietemperaturen voor welbepaalde klimaatzones zijn opgenomen.
3. Wanneer een Lid-Staat naar aanleiding van een ongeluk of een incident van oordeel is dat de geldende veiligheidsvoorschriften kunnen worden verbeterd om de aan het vervoer verbonden risico's verder te beperken en wanneer er een dringende noodzaak bestaat om maatregelen te treffen, stelt hij de Commissie in het stadium van voorbereiding in kennis van de voorgenomen maatregelen. Overeenkomstig de procedure van artikel 9 beoordeelt de Commissie of voor de tenuitvoerlegging van voornoemde maatregelen toestemming moet worden verleend en gedurende welke periode deze maatregelen mogen worden toegepast.
4. De Lid-Staten mogen alle op 31 december 1996 geldende nationale bepalingen handhaven met betrekking tot het vervoer en de verpakking van stoffen die dioxine of furanen bevatten.
Artikel 6
1. Iedere Lid-Staat kan het vervoer per spoor van overeenkomstig de internationale voorschriften inzake vervoer over zee of door de lucht ingedeelde, verpakte en gekenmerkte gevaarlijke goederen op zijn grondgebied toestaan wanneer het vervoer ook een traject over zee of door de lucht omvat.
Wanneer bij een nationaal of internationaal traject vervoer over zee plaatsvindt, kunnen de Lid-Staten bepalingen toepassen als aanvulling op de bijlage, teneinde rekening te houden met de internationale regels voor het vervoer over zee, met inbegrip van de internationale regels voor het vervoer per veerboot.
2. De bepalingen in de bijlage die betrekking hebben op de vorm van de vervoersdocumenten en op het gebruik van talen in aanduidingen en documenten, gelden niet voor vervoer dat beperkt blijft tot het grondgebied van één enkele Lid-Staat. De Lid-Staten kunnen het gebruik van andere dan de in de bijlage genoemde talen toestaan voor vervoer op hun grondgebied.
3. Iedere Lid-Staat kan uitsluitend op zijn grondgebied het gebruik toestaan van vóór 1 januari 1997 gebouwde spoorwagons die niet aan deze richtlijn voldoen, maar waarvan de constructie in overeenstemming is met de tot en met 31 december 1996 geldende nationale bepalingen, mits deze wagons op het vereiste veiligheidsniveau worden gehouden.
4. Iedere Lid-Staat kan de tot en met 31 december 1996 geldende nationale bepalingen inzake de constructie, het gebruik en de voorwaarden voor het vervoer van nieuwe tanks en nieuwe houders, in de zin van klasse 2 van de bijlage bij deze richtlijn, die verschillen van de bepalingen van de bijlage, handhaven totdat verwijzingen naar normen voor de constructie en het gebruik van tanks en houders worden opgenomen in de bijlage met een even bindend karakter als reeds daarin vervatte bepalingen, en uiterlijk tot en met 31 december 1998. Vóór 1 januari 1999 vervaardigde tanks en houders die zodanig worden onderhouden dat de vereiste veiligheidsniveaus in acht worden genomen, mogen onder de oorspronkelijke voorwaarden in gebruik blijven.
5. Iedere Lid-Staat mag ten aanzien van de referentietemperatuur voor het vervoer op zijn grondgebied van vloeibaar gas of mengsels daarvan andere nationale bepalingen handhaven dan die welke in de bijlage zijn opgenomen, totdat er bepalingen betreffende passende referentietemperaturen voor welbepaalde klimaatzones zijn opgenomen in de Europese normen en daarnaar in de bijlage wordt verwezen.
6. Iedere Lid-Staat kan voor vervoer op zijn grondgebied het gebruik van vóór 1 januari 1997 vervaardigde doch niet overeenkomstig de RID-bepalingen gecertificeerde verpakkingen toestaan, mits op de verpakking de fabricagedatum is aangebracht, de verpakking de desbetreffende tests zou kunnen doorstaan waarin was voorzien in de tot en met 31 december 1996 geldende nationale bepalingen, en alle verpakkingen van dat type zodanig worden onderhouden dat de desbetreffende veiligheidsniveaus in acht worden genomen (waarbij zij waar nodig moeten worden getest en geïnspecteerd), overeenkomstig het volgende tijdschema: metalen transportcontainers voor bulkgoederen en metalen vaten met een inhoud van meer dan 50 liter: gedurende een periode van maximaal 15 jaar vanaf de fabricagedatum; andere metalen verpakkingen en alle plastic verpakkingen: gedurende een periode van maximaal vijf jaar vanaf de fabricagedatum, doch uiterlijk tot en met 31 december 1998.
7. Iedere Lid-Staat kan tot en met 31 december 1998 het vervoer op zijn grondgebied van sommige vóór 1 januari 1997 verpakte gevaarlijke goederen toestaan, mits die goederen ingedeeld, verpakt en gekenmerkt zijn overeenkomstig de eisen van de vóór 1 januari 1997 geldende nationale bepalingen.
8. Iedere Lid-Staat kan voor nationaal vervoer per spoor op zijn grondgebied de voorschriften van zijn tot en met 31 december 1996 geldende nationale wetgeving handhaven met betrekking tot het aanbrengen van een noodmaatregelcode, in plaats van het gevaar-identificatienummer volgens de bijlage bij deze richtlijn.
9. Iedere Lid-Staat kan, na raadpleging van de Commissie, voor het vervoer per spoor van kleine hoeveelheden van bepaalde gevaarlijke goederen op zijn grondgebied, met uitzondering van middel- en hoogradioactieve stoffen, minder strenge bepalingen handhaven dan die welke in de bijlage zijn opgenomen.
10. Iedere Lid-Staat kan toestemming geven voor eenmalig vervoer op zijn grondgebied van gevaarlijke goederen of voor vervoer dat verboden is op grond van de bijlage dan wel vervoer dat wordt uitgevoerd onder voorwaarden die verschillen van die in de bijlage.
11. Mits het Gemeenschapsrecht wordt nageleefd, laat deze richtlijn het recht van de Lid-Staten onverlet om na raadpleging van de Commissie toestemming te verlenen om op welbepaalde trajecten van hun grondgebied geregeld vervoer van gevaarlijke goederen te verrichten dat deel uitmaakt van een welbepaald industrieel proces, en dat verboden is op grond van de bepalingen van de bijlage dan wel wordt uitgevoerd onder voorwaarden die verschillen van die in bovengenoemde bijlage wanneer dit vervoer van lokale aard is en onder duidelijk omschreven voorwaarden streng wordt gecontroleerd.
12. Mits de veiligheid daar niet onder lijdt, kan iedere Lid-Staat toestemming verlenen voor tijdelijke afwijkingen van de bepalingen van de bijlage teneinde op zijn grondgebied proefnemingen te kunnen verrichten die nodig zijn om deze bepalingen te kunnen wijzigingen met het oog op de aanpassing ervan aan de technische en industriële ontwikkelingen. De Lid-Staat stelt de Commissie in kennis van de toegestane afwijkingen. De Commissie stelt de andere Lid-Staten van die afwijkingen in kennis.
De door de bevoegde autoriteiten van de Lid-Staten op basis van de bijlage overeengekomen tijdelijke afwijkingen moeten in de vorm van een multilaterale overeenkomst aan de bevoegde autoriteiten van alle Lid-Staten worden voorgelegd door de bevoegde autoriteit die het initiatief tot de overeenkomst neemt. De Commissie wordt daarvan in kennis gesteld.
Alle in de eerste twee alinea's bedoelde afwijkingen worden toegepast zonder dat daarbij onderscheid wordt gemaakt naar nationaliteit of vestigingsplaats van de verzender, de vervoerder of de ontvanger, hebben een looptijd van maximaal vijf jaar en zijn niet hernieuwbaar.
13. Iedere Lid-Staat kan uiterlijk tot en met 31 december 1998 bestaande overeenkomsten met andere Lid-Staten blijven toepassen, mits daarbij geen onderscheid naar nationaliteit of vestigingsplaats van de afzender, de vervoerder of de geadresseerde wordt gemaakt. Alle toekomstige afwijkingen moeten voldoen aan lid 12.
(14) Onverminderd het Gemeenschapsrecht tast deze richtlijn niet het recht van de Lid-Staten aan om na raadpleging van de Commissie toe te staan dat voor het lokaal vervoer van gevaarlijke goederen over korte afstand binnen haven- of luchthavengebieden of industrieterreinen minder strenge voorschriften gelden dan die in de bijlage.
Artikel 7
1. Behoudens nationale of communautaire bepalingen inzake de toegang tot de markt, is het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor tussen het grondgebied van de Gemeenschap en derde landen toegestaan, indien het in overeenstemming is met de voorschriften van het RID.
2. Deze richtlijn laat het recht van de Lid-Staten onverlet om voor hun grondgebied, na kennisgeving aan de Commissie, regelingen vast te stellen met betrekking tot het vervoer van gevaarlijke goederen per spoor van en naar de republieken van de voormalige Sovjetunie die geen partij zijn bij het Cotif. Deze regelingen gelden alleen voor in een niet-Cotif-Staat toegelaten vervoer met spoorwegwagons van gevaarlijke goederen (in colli, in bulk of in containers). Door passende maatregelen en voorschriften garanderen de Lid-Staten de handhaving van een zelfde veiligheidsniveau als dat van het RID. Voor bepaalde Lid-Staten gelden de in dit lid bedoelde bepalingen alleen voor ketelwagens.
HOOFDSTUK III Slotbepalingen
Artikel 8
De wijzigingen die nodig zijn om de bijlage aan te passen aan de wetenschappelijke en technische vooruitgang op de door deze richtlijn bestreken gebieden, met name teneinde rekening te houden met wijzigingen van het RID, worden vastgesteld overeenkomstig de procedure van artikel 9.
Artikel 9
1. De Commissie wordt bijgestaan door het Comité voor het vervoer van gevaarlijke goederen, ingesteld bij artikel 9 van Richtlijn 94/55/EG (7), hierna "comité" te noemen, bestaande uit vertegenwoordigers van de Lid-Staten en voorgezeten door een vertegenwoordiger van de Commissie.
2. De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt over dit ontwerp advies uit binnen een termijn die de voorzitter kan bepalen naar gelang van de urgentie van het vraagstuk. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij stemming in het comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
3. a) De Commissie stelt de beoogde maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het comité.
b) Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
Indien de Raad na verloop van een termijn van drie maanden na de indiening van het voorstel bij de Raad geen besluit heeft genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld.
Artikel 10
1. De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om vóór 1 januari 1997 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de Lid-Staten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de Lid-Staten.
2. De Lid-Staten delen de Commissie de tekst van de bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 11
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 12
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Brussel, 23 juli 1996.