32005R1292
L 205/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1292/2005 НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2005 година
за изменение на приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на храненето на животните
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 23, първи параграф от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 999/2001 установява правила за храните с протеини, добити от животни, с цел предотвратяване разпространението на някои форми на трансмисивна спонгиформна енцефалопатия (ТСЕ) сред животните.
(2)
Цитираният регламент забранява употребата на някои животински протеини в храната за отглеждани животни, както поради факта, че съществува възможност тези протеини да са носител на ТСЕ инфекции, така и защото те могат да изложат на риск откриването на малки количества потенциално заразени с ТСЕ протеини в храните за животни.
(3)
Директива 2003/126/ЕО на Комисията от 23 декември 2003 г. за аналитичния метод за определянето на съставките с животински произход за официалния контрол върху храните за животни (2) предвижда официалният анализ на храните за животни да се извършва съгласно тази директива с оглед официалния контрол на наличието, идентифицирането или изчисляването на количеството на съставките с животински произход в храните за животни. Изпитванията за професионалното равнище на лабораториите, извършени съгласно цитираната директива от Института за еталонните материали и измервания на Комисията (IRMM-JRC) показват, че работата на лабораториите за откриването на малки количества протеини от бозайници в храните за животни значително се е подобрила.
(4)
Това подобрение в работата на лабораториите доведе до откриването на наличие на външни костни частици, особено в грудковите и кореноплодни растения. Научните доказателства показват, че замърсяването на тези култури с костни частици от почвата не може да бъде избегнато. Партидите със замърсени грудкови и кореноплодни растения следва да бъдат ликвидирани съгласно Директива 95/53/ЕО на Съвета от 25 октомври 1995 г. относно определяне принципите на организацията на официалните проверки в областта на храненето на животните (3) и в резултат от това често се налага да бъдат унищожени. За да се предотврати несъразмерното прилагане на цитираната директива, на държавите-членки следва да бъде позволено да извършват оценка на риска за наличието на животински съставки в грудковите и кореноплодни растения преди разглеждането на нарушения на хранителната забрана.
(5)
На 25 и 26 май 2000 г. Научният ръководен комитет (НРК) актуализира своя доклад и становището си за безопасността на хидролизираните протеини, добивани от кожи на преживни животни, приет на заседанието му на 22 и 23 октомври 1998 г. Условията, при които хидролизираните протеини могат да се считат за безопасни съгласно това становище, са определени в Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравните правила относно животинските субпродукти, непредназначени за консумация от човека (4). От 1 май 2004 г. тези условия се прилагат също и за хидролизирани протеини внос от трети страни. Поради това храненето на преживни животни с хидролизирани протеини, произведени от кожи на преживни животни, не следва повече да се забранява.
(6)
В становището си от 17 септември 1999 г. за вътрешното рециклиране в рамките на един и същи животински вид и отново в становището му от 27 и 28 ноември 2000 г. за научната основа за забраната за включването на животински протеини в храненето на всички отглеждани животни, НРК заявява, че няма доказателства за естествено срещащи се ТСЕ в непреживни отглеждани животни, от които се добива храна, като свине и домашни птици. Освен това, като се има предвид, че контролът върху забраната за животинските протеини се основава на откриването на следи от кости и мускулни влакна в храните за животни, кръвните продукти и хидролизираните протеини, добивани от непреживни животни, не следва да излагат на риск контрола върху наличието на потенциални инфектирани с ТСЕ протеини. Поради това следва да се намалят ограниченията върху храненето на отглеждани животни с кръвни продукти и хидролизирани протеини, добивани от непреживни животни.
(7)
Следва да бъдат изяснени условията за транспортиране, съхранение и опаковка на насипни храни за животни, съдържащи преработени животински протеини.
(8)
Следва да се предвиди непрекъсната оценка на компетенциите и уменията на персонала в лабораториите, за да се запази или подобри качеството на официалния контрол.
(9)
Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да бъде съответно изменен. По причини от практично естество и в интерес на по-голямата яснота е целесъобразно измененото приложение IV да бъде изцяло заменено с ново.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2005 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2005 година.
VERORDENING (EG) Nr. 1292/2005 VAN DE COMMISSIE
van 5 augustus 2005
tot wijziging van bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 999/2001 van het Europees Parlement en de Raad wat betreft diervoeding
(Voor de EER relevante tekst)
DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
Gelet op Verordening (EG) nr. 999/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 22 mei 2001 houdende vaststelling van voorschriften inzake preventie, bestrijding en uitroeiing van bepaalde overdraagbare spongiforme encefalopathieën (1), en met name op artikel 23, eerste alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 999/2001 bevat voorschriften voor het vervoederen van eiwitten, afkomstig van dieren, teneinde de verspreiding van overdraagbare spongiforme encefalopathieën (TSE's) bij dieren te voorkomen.
(2)
Verordening (EG) nr. 999/2001 verbiedt het gebruik van bepaalde dierlijke eiwitten in de voeding van landbouwhuisdieren omdat die eiwitten TSE-infectiviteit kunnen vertonen dan wel de opsporing van geringe hoeveelheden mogelijk met TSE's besmette eiwitten in diervoeders kunnen storen. Bij die verordening is ook een nultolerantie voor verboden dierlijke bestanddelen in diervoeders ingevoerd.
(3)
Richtlijn 2003/126/EG van de Commissie van 23 december 2003 inzake de analysemethoden voor de bepaling van bestanddelen van dierlijke oorsprong in het kader van de officiële controle van diervoeders (2) bepaalt dat de officiële analyses van diervoeders in het kader van de officiële controle op de aanwezigheid en de identificatie van, of de schatting van het gehalte aan, bestanddelen van dierlijke oorsprong in diervoeders overeenkomstig die richtlijn moeten worden uitgevoerd. Uit proficiency tests die overeenkomstig die richtlijn onder laboratoria zijn uitgevoerd door het Instituut voor referentiematerialen en -metingen (IRMM-JRC) van de Commissie is gebleken dat de laboratoria geringe hoeveelheden zoogdiereiwitten in diervoeders nu aanzienlijk beter kunnen opsporen.
(4)
Als gevolg van die verbeterde prestaties van de laboratoria zijn met name in knol- en wortelgewassen onvoorziene botfragmenten aangetroffen. Er is wetenschappelijk aangetoond dat contaminatie van die gewassen met in de bodem aanwezige botfragmenten niet te vermijden is. Zendingen gecontamineerde knol- en wortelgewassen moeten worden verwijderd overeenkomstig Richtlijn 95/53/EG van de Raad van 25 oktober 1995 tot vaststelling van de beginselen inzake de organisatie van de officiële controles op het gebied van diervoeding (3) en moeten daarom vaak worden vernietigd. Om te voorkomen dat de toepassing van die richtlijn disproportioneel wordt, moet het de lidstaten worden toegestaan een risicobeoordeling omtrent de aanwezigheid van dierlijke bestanddelen in knol- en wortelgewassen uit te voeren alvorens te besluiten of er sprake is van een overtreding van het voederverbod.
(5)
Op 25 en 26 mei 2000 heeft de Wetenschappelijke Stuurgroep (WS) een geactualiseerde versie goedgekeurd van het rapport en advies over de veiligheid van uit runderhuiden verkregen gehydrolyseerde eiwitten dat de WS op zijn bijeenkomst van 22 en 23 oktober 1998 had goedgekeurd. De voorwaarden waaronder gehydrolyseerde eiwitten overeenkomstig dat advies als veilig kunnen worden beschouwd, zijn vastgelegd in Verordening (EG) nr. 1774/2002 van het Europees Parlement en de Raad van 3 oktober 2002 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten (4). Sinds 1 mei 2004 zijn die voorwaarden ook van toepassing op gehydrolyseerde eiwitten die uit derde landen worden ingevoerd. Daarom dient het vervoederen van gehydrolyseerde eiwitten afkomstig van huiden van herkauwers aan herkauwers niet langer verboden te worden.
(6)
In zijn advies van 17 september 1999 inzake hergebruik binnen dezelfde soort en nogmaals in zijn advies van 27 en 28 november 2000 over de wetenschappelijke basis voor het verbod op het gebruik van dierlijke eiwitten in alle voeder voor landbouwhuisdieren heeft de WS verklaard dat er geen aanwijzingen zijn dat TSE's van nature voorkomen bij niet-herkauwende landbouwhuisdieren die voor de voedselproductie worden gehouden, zoals varkens en pluimvee. Aangezien verder de controle op het verbod op dierlijke eiwitten berust op het aantonen van bot en spierweefsel in diervoeders, zullen van niet-herkauwers afkomstige bloedproducten en gehydrolyseerde eiwitten geen problemen opleveren voor de controle op de aanwezigheid van mogelijk met TSE's besmette eiwitten. Daarom moeten de beperkingen op het vervoederen van bloedproducten en gehydrolyseerde eiwitten van niet-herkauwers aan landbouwhuisdieren worden versoepeld.
(7)
De voorwaarden voor het vervoeren, opslaan en verpakken van diervoeders in bulk die verwerkte dierlijke eiwitten bevatten, moeten duidelijker worden.
(8)
Om de kwaliteit van de officiële controles op peil te houden of te verbeteren moeten de vakbekwaamheid en opleiding van het laboratoriumpersoneel permanent geëvalueerd worden.
(9)
Verordening (EG) nr. 999/2001 moet dus dienovereenkomstig worden gewijzigd. Om praktische redenen en voor de duidelijkheid moet de gewijzigde bijlage IV in zijn geheel worden vervangen.
(10)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 999/2001 wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 september 2005.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 5 augustus 2005.