32001L0013
L 075/26
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/13/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2001 година
за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензиране на железопътните предприятия
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договoра за създаване на Европейската общност, и по-специално член 71 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, посочена в член 251 от Договора (4), в светлината на съвместния проект, одобрен на 22 ноември 2000 г. от Помирителния комитет,
като имат предвид, че:
(1)
Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. за развитието на железниците в Общността (5) осигурява известни права на достъп до международния железопътен транспорт за железопътни предприятия и международни обединения от железопътни предприятия.
(2)
За обезпечаването на надеждни и адекватни услуги е необходим общ лицензионен режим, който да гарантира, че всички железопътни предприятия удовлетворяват по всяко време определени изисквания по отношение на добра репутация, финансова пригодност и професионална компетентност с цел защита на потребителите и трети страни и предлагат услуги при спазване на висок стандарт на безопасност.
(3)
С оглед осигуряване правата на достъп до железопътна инфраструктура да се прилагат на единна и недискриминационна основа в рамките на Общността, Директива 95/18/ЕО на Съвета (6) въведе лицензия за железопътните предприятия, предоставящи услугите, посочени в член 10 от Директива 91/440/ЕИО, като тази лицензия е задължителна за извършването на такива услуги и е валидна в рамките на Общността.
(4)
Доколкото някои държави-членки са предоставили права на достъп извън предвиденото в Директива 91/440/ЕИО, очевидно е необходимо да се осигури справедливо, прозрачно и недискриминационно третиране на всички железопътни предприятия, които могат да оперират на този пазар, като принципи на лицензиране, постановени в Директива 95/18/ЕО, се разпростират до всички компании, действащи в сектора.
(5)
С оглед по-доброто изпълнение на задълженията за уведомяване, държавите-членки и Комисията следва да осигурят по-добра информация на всички държави-членки и на Комисията. Следвайки общоприетата практика и логичното тълкуване на Директива 95/18/ЕО, предоставяната от държавите-членки и Комисията информация, следва да включва също и издадените лицензии.
(6)
Желателно е да се гарантира, че лицензираните железопътни предприятия, извършващи международен превоз на товари, се съобразяват със съответните митнически и данъчни разпоредби, приложими по-специално по отношение на транзитното преминаване на товари през митница.
(7)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, определени в член 5 от Договора, целите на тази директива и конкретно определянето на общи принципи за лицензирането на железопътните предприятия и взаимното признаване на тези лицензии в рамките на Общността не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки предвид това, че издаването на такива лицензии очевидно се простира в международен мащаб и вследствие на транснационалния им характер могат да бъдат по-добре постигнати от Общността. Настоящата директива не излиза извън границите на необходимото за постигане на тези цели.
(8)
Директива 95/18/ЕО следва да се измени, както следва,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 95/18/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
1. Настоящата директива се отнася за критериите, които се прилагат при издаването, подновяването или изменението на лицензии от държава-членка, предназначени за железопътни предприятия, които са или ще бъдат установени в Общността.
2. Държавите-членки могат да изключат от обхвата на настоящата директива:
а)
предприятия, които извършват само пътнически железопътни услуги по местна и регионална отделна железопътна инфраструктура;
б)
железопътни предприятия, които извършват само градски или крайградски железопътни пътнически услуги;
в)
железопътни предприятия, чиято дейност се ограничава до предоставянето на регионални железопътни услуги за превоз на товари, които са извън обхвата на Директива 91/440/ЕИО;
г)
предприятия, които извършват само дейности по превоз на товари по железопътна инфраструктура - частна собственост, която съществува изключително, за да се използва от собственика на инфраструктурата за извършване на негови собствени товарни превози.
3. Предприятия, чиято дейност се ограничава изключително до предоставянето на услуги за совалково транспортиране на пътни превозни средства през тунела под Ламанша, се изключват от обхвата на настоящата директива.“
2.
Член 2, буква а) се заменя със следното:
„а)
„железопътно предприятие“ означава всяко публично или частно предприятие, основният предмет на дейност на което е предоставянето на услуги за железопътен превоз на тoвари и/или пътници, с изискването предприятието да осигурява тракция; това включва и предприятия, предоставящи само тракция;“.
3.
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Всяка държава-членка определя органа, отговарящ за издаването на лицензии и изпълняването на задълженията, наложени от настоящата директива. Издаването на лицензии се извършва от орган, който не предоставя железопътни транспортни услуги и е независим от органи или предприятия, които предоставят такива.“
4.
Към член 4 се добавя следният параграф:
„5. Лицензията е валидна за цялата територия на Общността.“
5.
Член 6, четвърто тире се заменя със следното:
„-
не е/са осъждан/и за сериозни или повторни неизпълнения на задължения във връзка със социалното или трудовото законодателство, включително задължения във връзка със законодателството в областта на безопасните и здравословни условия на труд, а също и на задължения във връзка с митническото законодателство за предприятия, желаещи да извършват трансграничен превоз на товари, подлежащ на митнически режим“;
6.
Член 11, параграф 8 се заменя със следното:
„8. Когато един лицензиращ орган издаде, отнеме, откаже или измени лицензия, заинтересованата държава-членка веднага уведомява за това Комисията. Комисията уведомява незабавно останалите държави-членки.“
7.
Членове 12 и 13 се заменят със следното:
„Член 12
1. В допълнение на изискванията на настоящата директива, железопътното предприятие спазва националните закони и подзаконови разпоредби, които са съвместими със законодателството на Общността и се прилагат по недискриминационен начин, и по-специално:
а)
специфичните технически и оперативни изисквания за железопътни услуги;
б)
изискванията за безопасност, които се прилагат по отношение на персонала, подвижния състав и вътрешната организация на предприятието;
в)
разпоредбите по отношение на опазване на здравето, безопасността, социалните условия и правата на на работниците и потребителите;
г)
изискванията, които се прилагат спрямо всички предприятия в съответния железопътен сектор и чието предназначение е да осигурят ползи или защита на потребителите.
2. Едно железопътно предприятие може по всяко време да отнесе пред Комисията въпроса за съвместимостта на изискванията на националното законодателство със законодателството на Общността, а също и въпроса дали такива изисквания се прилагат по недискриминационен начин. Ако Комисията счита, че разпоредбите на настоящата директива не са спазени, тя ще представи позиция за правилното тълкуване на директивата, без да нарушава разпоредбите на член 226 от Договора.
Член 13
Железопътните предприятия се съобразяват със споразуменията, приложими за международния железопътен транспорт, действащи в държавите-членки, в които те оперират. Те спазват също съответните митнически и данъчни разпоредби.“
Член 2
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 15 март 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 февруари 2001 година.
Richtlijn 2001/13/EG van het Europees Parlement en de Raad
van 26 februari 2001
tot wijziging van Richtlijn 95/18/EG van de Raad betreffende de verlening van vergunningen aan spoorwegondernemingen
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, met name op artikel 71,
Gezien het voorstel van de Commissie(1),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité(2),
Gezien het advies van het Comité van de Regio's(3),
Volgens de procedure van artikel 251 van het Verdrag(4) en gezien de gemeenschappelijke tekst die op 22 november 2000 door het Bemiddelingscomité is goedgekeurd,
Overwegende hetgeen volgt:
(1) Richtlijn 91/440/EEG van de Raad van 29 juli 1991 betreffende de ontwikkeling van de spoorwegen in de Gemeenschap(5) voorziet in bepaalde toegangsrechten tot het internationaal spoorwegvervoer voor spoorwegondernemingen en internationale samenwerkingsverbanden van spoorwegondernemingen.
(2) Met het oog op een betrouwbare en adequate dienstverlening is het noodzakelijk via een gemeenschappelijke vergunningsregeling te waarborgen, dat de spoorwegondernemingen te allen tijde voldoen aan bepaalde eisen inzake goede naam, financiële draagkracht en beroepsbekwaamheid, dit om de klanten en derden te beschermen en om diensten van een hoog veiligheidsniveau te bereiken.
(3) Om een eenvormige en niet-discriminerende toepassing van de toegangsrechten tot de spoorweginfrastructuur in de gehele Gemeenschap te waarborgen, is bij Richtlijn 95/18/EG van de Raad(6) een vergunningregeling ingesteld voor spoorwegondernemingen die de in artikel 10 van Richtlijn 91/440/EEG bedoelde diensten verlenen. De vergunning is voor de exploitatie van deze diensten verplicht en is geldig voor de gehele Gemeenschap.
(4) Omdat sommige lidstaten toegangsrechten hebben vastgesteld die verder reiken dan Richtlijn 91/440/EEG, lijkt het noodzakelijk de eerlijke, doorzichtige en niet-discriminerende behandeling van alle spoorwegondernemingen die in deze markt kunnen opereren te waarborgen door de vergunningsbeginselen van Richtlijn 95/18/EG uit te breiden tot alle ondernemingen in de sector.
(5) Om de informatieplicht beter te kunnen nakomen, dienen de lidstaten en de Commissie te zorgen voor betere informatie voor alle lidstaten en de Commissie; uitgaande van de gangbare praktijk en een logische interpretatie van Richtlijn 95/18/EG dient de door de lidstaten en de Commissie te verstrekken informatie ook afgegeven vergunningen te betreffen.
(6) Het is wenselijk ervoor te zorgen dat spoorwegondernemingen met een vergunning die internationaal goederenvervoer verrichten, de toepasselijke douane- en belastingvoorschriften in acht nemen, met name inzake douanedoorvervoer.
(7) Gelet op het subsidiariteitsbeginsel en het evenredigheidsbeginsel, zoals vervat in artikel 5 van het Verdrag, kunnen de doelstellingen van deze richtlijn - namelijk het vaststellen van de algemene beginselen voor de verlening van vergunningen aan spoorwegondernemingen en de wederzijdse erkenning van die vergunningen in de gehele Gemeenschap - onvoldoende door de lidstaten worden verwezenlijkt wegens de duidelijk internationale dimensie van die verlening, en kunnen zij derhalve, vanwege de grensoverschrijdende implicaties, beter door de Gemeenschap worden verwezenlijkt. Deze richtlijn gaat niet verder dan hetgeen nodig is voor het bereiken van deze doelstellingen.
(8) Richtlijn 95/18/EG dient dienovereenkomstig te worden gewijzigd,
HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Richtlijn 95/18/EG wordt hierbij als volgt gewijzigd:
1. artikel 1 wordt vervangen door:
"Artikel 1
1. Deze richtlijn betreft de criteria voor de verlening, verlenging of wijziging, door een lidstaat, van vergunningen voor spoorwegondernemingen die in de Gemeenschap gevestigd zijn of zich daar zullen vestigen.
2. De lidstaten kunnen van het toepassingsgebied van deze richtlijn uitsluiten:
a) ondernemingen die uitsluitend spoorwegvervoersdiensten voor reizigers op een lokale of regionale, op zichzelf staande spoorweginfrastructuur exploiteren;
b) spoorwegondernemingen die uitsluitend spoorwegvervoersdiensten voor reizigers in het stads- of voorstadsverkeer exploiteren;
c) spoorwegondernemingen waarvan de activiteit beperkt is tot het verlenen van regionale spoorwegvervoersdiensten voor goederen en die niet onder de werkingssfeer van Richtlijn 91/440/EEG vallen;
d) ondernemingen die uitsluitend goederenvervoer verrichten op een particuliere spoorweginfrastructuur welke enkel door de eigenaar van de infrastructuur voor zijn eigen goederenvervoer wordt gebruikt.
3. Ondernemingen waarvan de activiteiten beperkt zijn tot het verrichten van pendeldiensten voor wegvoertuigen door de Kanaaltunnel zijn uitgesloten van de werkingssfeer van deze richtlijn.";
2. artikel 2, onder a), wordt vervangen door:
"a) 'Spoorwegonderneming': elke privaat- of publiekrechtelijke onderneming waarvan de voornaamste activiteit bestaat in het leveren van spoorwegvervoersdiensten voor goederen en/of reizigers, waarbij die onderneming voor de tractie moet zorgen; hiertoe behoren ook ondernemingen die uitsluitend voor tractie zorgen.";
3. artikel 3 wordt vervangen door:
"Artikel 3
Elke lidstaat wijst de instantie aan die voor het verlenen van vergunningen en voor het uitvoeren van de verplichtingen uit hoofde van deze richtlijn verantwoordelijk is. De vergunningen worden verleend door een instantie die zelf geen spoorwegvervoersdiensten levert en die onafhankelijk is van instanties of ondernemingen die wel zulke diensten leveren.";
4. aan artikel 4 wordt het volgende lid toegevoegd:
"5. Een vergunning geldt voor het gehele grondgebied van de Gemeenschap.";
5. artikel 6, vierde streepje, wordt als volgt gewijzigd:
"- niet zijn veroordeeld wegens ernstige of herhaalde inbreuken op verplichtingen die voortvloeien uit het sociaal recht of uit het arbeidsrecht, met inbegrip van verplichtingen uit de wetten inzake arbeidsbescherming, of, in het geval van ondernemingen die grensoverschrijdend goederenvervoer wensen te verrichten waarvoor douaneprocedures gelden, uit de douaneregelgeving.";
6. artikel 11, lid 8, wordt vervangen door:
"8. Wanneer de vergunningverlenende autoriteiten een vergunning hebben verleend, geschorst, ingetrokken of aangepast, dient de betrokken lidstaat de Commissie onverwijld hiervan in kennis te stellen. De Commissie brengt de andere lidstaten onmiddellijk op de hoogte.";
7. de artikelen 12 en 13 worden vervangen door:
"Artikel 12
1. Behalve aan de vereisten van deze richtlijn dient de spoorwegonderneming ook te voldoen aan de nationale wetten en voorschriften die verenigbaar zijn met de communautaire wetgeving en op niet-discriminerende wijze worden toegepast, met name met betrekking tot:
a) specifieke technische en exploitatie-eisen voor de spoorwegvervoersdiensten,
b) veiligheidseisen die van toepassing zijn op het personeel, het rollend materieel en de interne organisatie van de onderneming,
c) bepalingen met betrekking tot de gezondheid, de veiligheid, de sociale voorwaarden en de rechten van de werknemers en de consumenten,
d) vereisten die voor alle ondernemingen in de betreffende spoorwegsector gelden en bedoeld zijn om de consument voordelen of bescherming te bieden.
2. Een spoorwegonderneming kan te allen tijde aan de Commissie de vraag voorleggen, of de vereisten van het nationale recht verenigbaar zijn met het Gemeenschapsrecht, alsook of die vereisten op niet-discriminerende wijze worden toegepast. Als de Commissie van oordeel is dat aan de voorschriften van deze richtlijn niet is voldaan, geeft zij een advies over de juiste interpretatie van de richtlijn, onverminderd artikel 226 van het Verdrag.
Artikel 13
Spoorwegondernemingen dienen zich te houden aan de op internationale spoorwegvervoersdiensten toepasselijke overeenkomsten die van kracht zijn in de lidstaten waar zij hun activiteiten uitoefenen. Tevens nemen zij de ter zake dienende douane- en belastingbepalingen in acht.".
Artikel 2
De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 15 maart 2003 aan deze richtlijn te voldoen. Zij stellen de Commissie daarvan onverwijld in kennis.
Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking ervan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
Artikel 3
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 4
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 26 februari 2001.