31996L0062
L 296/55
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 96/62/EО НА СЪВЕТА
от 27 септември 1996 година
относно оценката и управлението на качеството на околния въздух
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
като има предвид, че Петата програма за действие в областта на околната среда от 1992 г., чийто принципен подход беше одобрен от Съвета и представителите на правителствата на държавите-членки на среща в рамките на Съвета в тяхната Резолюция 93/C 138/01 от 1 февруари 1993 г. (4), предвижда изменения в действащото законодателство за замърсители на въздуха; като има предвид препоръките на цитираната програма за установяване на дългосрочни цели за качеството на въздуха;
като има предвид, че за опазване на околната среда като цяло и на човешкото здраве концентрациите на вредни замърсители на въздуха следва да бъдат избягвани, предотвратявани или намалявани и да бъдат определени съответните пределно допустими стойности и/или алармени прагове относно нивата на замърсяване на околния въздух;
като има предвид, че за да бъдат взети под внимание механизмите на образуване на озона, е възможно да се наложи тези пределно допустими стойности и алармени прагове да бъдат допълнени или заменени с целеви стойности;
като има предвид, че числовите стойности на пределно допустимите стойности, алармените прагове и що се отнася до озона - целевите стойности и/или пределно допустимите стойности и алармените прагове следва да се основават на резултати от дейност, изпълнявана от международни научни групи, които работят в тази област;
като има предвид, че Комисията трябва да проведе изследвания за влиянието от комбинираното въздействие на различни замърсители или източници на замърсяване и въздействието на климата върху действието на различните замърсители, проучвани в контекста на настоящата директива;
като има предвид, че за качеството на въздуха е необходима оценка спрямо пределно допустимите стойности и/или алармените прагове, и по отношение на озона - целевите стойности и/или пределно допустимите стойности, съобразени с броя на населението и размера на екосистемите, изложени на замърсяването на въздуха, както и околната среда;
като има предвид, че за да бъде сравнима оценката на качеството на въздуха на базата на измервания, проведени в държавите-членки, местонахождението и броят на пунктове за вземане на проба и използваните еталонни методи за измерванията следва да бъдат уточнени при определянето на стойности за алармените прагове, пределно допустимите стойности и целевите стойности;
като има предвид, че за да се позволи използването на други методи за оценка на качеството на околния въздух, освен директните измервания, е необходимо да се определят критериите за тяхното използване и за необходимата точност на тези методи;
като има предвид, че е необходимо общите мерки, определени в настоящата директива, да бъдат заменени с други, конкретни мерки за отделните обхванати вещества;
като има предвид, че е необходимо тези конкретни мерки да бъдат приети възможно най-бързо, за да бъдат изпълнени основните цели на настоящата директива;
като има предвид, че следва да бъдат събрани предварителни представителни данни за нивата на замърсителите;
като има предвид, че за опазването на околната среда като цяло и на човешкото здраве е необходимо държавите-членки да предприемат действия в случаите, в които пределно допустимите стойности са превишени, за да се постигне съответствие с тези стойности в определеното време;
като има предвид, че мерките, взети от държавите-членки, трябва да отчитат изискванията, определени от правилата за експлоатация на промишлени инсталации в съответствие със законодателството на Общността в областта на комплексното предотвратяване и ограничаване на замърсяването, където се прилага това законодателство;
като има предвид, че тъй като тези действия изискват време за прилагане и постигане на ефект, е необходимо да бъдат определени временни допустими отклонения от пределно допустимата стойност;
като има предвид, че е възможно да съществуват райони в държавите-членки, в които нивата на замърсяване са по-високи от пределно допустимата стойност, но в рамките на допустимото отклонение; като има предвид, че трябва да се постигне съответствие с пределно допустимата стойност в рамките на определеното време;
като има предвид, че държавите-членки следва да се консултират помежду си, ако нивото на определен замърсител превишава или е вероятно да превиши пределно допустимата стойност плюс допустимото отклонение или според случая, алармения праг, и води до възникване на значително замърсяване в друга държава-членка;
като има предвид, че определянето на алармени прагове, при които да се вземат предпазни мерки за осигуряване на безопасността, ще направи възможно ограничаването на въздействието на отделните периоди на замърсяване върху човешкото здраве;
като има предвид, че в зоните и агломерациите, където нивата на замърсителите са под пределно допустимите стойности, държавите-членки трябва да полагат усилия за опазване на възможно най-добро качество на околния въздух, съвместимо с устойчивото развитие;
като има предвид, че за улесняване на обработката и сравняването на получените данни те следва да бъдат предоставени на Комисията в стандартизирана форма;
като има предвид, че е необходимо прилагането на обширна и изчерпателна политика за оценка и управление на качеството на околния въздух да се базира на сериозни технически и научни основи и постоянен обмен на възгледи между държавите-членки;
като има предвид, че е необходимо да се избягва ненужното увеличаване на количеството информация, предавана от държавите-членки; като има предвид, че информацията, събрана от Комисията при изпълнението на настоящата директива, е полезна за Европейската агенция по околна среда (ЕАОС) и следователно може да ѝ бъде предавана от Комисията;
като има предвид, че може да се окаже желателно да бъдат адаптирани критериите и методите, използвани за оценка на качеството на околния въздух към научния и техническия прогрес и предпазните мерки, необходими за обмен на информацията, която следва да бъде предоставяна съгласно настоящата директива; като има предвид, че за да се улесни изпълнението на работата, необходима за настоящата цел, следва да бъде определена процедура за създаване на тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на комитет;
като има предвид, че за поощряване на взаимния обмен на информация между държавите-членки и ЕАОС Комисията, със съдействието на ЕАОС, трябва да публикува доклад за качеството на въздуха в Общността на всеки три години;
като има предвид, че на първо място следва да бъдат разгледани веществата, които вече са обхванати от Директива 80/779/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно пределно допустимите и ориентировъчните стойности на качеството на околния въздух за серен двуоксид и суспендирани частици (5), Директива 82/884/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно пределно допустимите стойности за олово във въздуха (6), Директива 85/203/ЕИО на Съвета от 7 март 1985 г. относно стандартите за качество на въздуха по отношение на азотния двуоксид (7) и Директива 92/72/ЕИО на Съвета от 21 септември 1992 г. относно замърсяването на въздуха с озон (8),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Общата цел на настоящата директива е да формулира основните принципи на една обща стратегия, която:
-
да определи и установи цели за качеството на околния въздух в Общността със съответните срокове за тяхното постигане, разработени с цел избягване, предотвратяване или ограничаване на възможните вредни въздействия върху човешкото здраве и околната среда като цяло,
-
да направи оценка на качеството на околния въздух в държавите-членки на базата на общи методи и критерии,
-
да събере съответната информация за качеството на околния въздух и да осигури достъпността на тази информация за обществеността, inter alia, посредством система от алармени прагове,
-
да поддържа качеството на околния въздух в местата, където то е добро, и да го подобрява в останалите случаи.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„околен въздух“ е въздухът на открито в тропосферата, с изключение на този на работните места;
2.
„замърсител“ е всяко вещество, въведено пряко или косвено от човека в околния въздух, което може да оказва вредно въздействие върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло;
3.
„ниво“ е определена концентрация на даден замърсител в околния въздух или определена стойност за неговото отлагане от въздуха върху открити повърхности в даден момент;
4.
„оценка“ е всеки метод, използван за измерване, изчисляване, прогнозиране или предварителна оценка на нивото на замърсител в околния въздух;
5.
„пределно допустима стойност“ е всяко ниво, определено въз основа на научни познания с цел избягване, предотвратяване или ограничаване на определено вредно въздействие върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло, което следва да бъде постигнато в определен срок и да не бъде превишавано след постигането му;
6.
„целева стойност“ е всяко ниво, определено с цел избягване на по-дългосрочни вредни въздействия върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло, което следва да бъде постигнато в рамките на определен срок;
7.
„алармен праг“ е всяко ниво, чието превишаване е свързано с риск за човешкото здраве, дори при кратковременна експозиция, и при превишаването на което държавите-членки следва незабавно да предприемат стъпките, предвидени в настоящата директива;
8.
„допустимо отклонение“ е такъв процент от допустимата стойност, с който последната може да бъде превишавана съгласно условията, предвидени в настоящата директива;
9.
„зона“ е част от територията на държавите-членки в граници, определени от самите тях;
10.
„агломерация“ е всяка зона с концентрация на населението, по-голяма от 250 000 жители или в случаите, когато концентрацията на населението е по-малка или равна на 250 000 жители, гъстота на населението на km2, която според държавите-членки оправдава необходимостта от оценка и управление на качеството на околния въздух.
Член 3
Изпълнение и отговорности
С оглед изпълнението на настоящата директива държавите-членки определят на съответните нива компетентни органи и организации, отговорни за:
-
изпълнението на настоящата директива,
-
оценката на качеството на околния въздух,
-
одобряване на измервателните устройства (методи, оборудване, мрежи, лаборатории),
-
гарантиране точността на измерванията, респективно измервателните устройства и проверка на поддържането им, по-конкретно посредством мерки за вътрешен контрол на качеството, изпълнявани в съответствие, inter alia, с изискванията на европейските стандарти за осигуряване на качеството,
-
анализ на методите за оценка,
-
координиране в рамките на тяхната територия на общоевропейските програми за осигуряване на качеството, организирани от Комисията.
Едновременно с предоставянето ѝ на Комисията, държавите-членки предоставят информацията, посочена в първа алинея, и на разположение на обществеността.
Член 4
Определяне на пределно допустимите стойности и алармените прагове за качество на околния въздух
1. Относно посочените в приложение I замърсители Комисията представя пред Съвета предложения за определяне на пределно допустими стойности и в случаите, когато това е уместно, на алармени прагове съобразно следния график:
-
не по-късно от 31 декември 1996 г. за замърсители от 1 до 5,
-
относно озона, в съответствие с член 8 от Директива 92/72/ЕИО,
-
не по-късно от 31 декември 1997 г. за замърсители 7 и 8,
-
възможно най-скоро, но не по-късно от 31 декември 1999 г. за замърсители от 9 до 13.
При определяне на пределно допустимите стойности и в случаите, когато това е уместно, на алармените прагове, се вземат предвид на примерна основа факторите, предвидени в приложение II.
По отношение на озона съответните предложения се съобразяват с конкретните механизми на образуване на този замърсител. За целта е възможно да бъдат установени както целеви, така и пределно допустими стойности.
При превишаване на дадена целева стойност за озона държавите-членки са длъжни да уведомят Комисията относно мерките, предприети с оглед нейното достигане. Въз основа на горната информация Комисията оценява необходимостта от допълнителни мерки на общностно равнище и при необходимост представя съответните предложения пред Съвета.
Относно други замърсители в случаите, в които въз основа на научния прогрес, при отчитане на изложените в приложение III критерии се окаже необходимо да се постигне избягване, предотвратяване или намаляване на техните вредни въздействия върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло в рамките на Общността, Комисията представя пред Съвета предложения за определяне на фиксирани пределно допустими стойности и в случаите, когато това е уместно, на алармени прагове.
2. Комисията отговаря за преразглеждането на елементите, върху които се основават пределно допустимите стойности и алармените прагове по параграф 1, като взема предвид най-новите научноизследователски данни в разглежданите области на епидемиологията и околната среда и най-новото развитие на метрологията.
3. След определяне на пределно допустимите стойности и алармените прагове се създават критерии и методи за:
a)
мерките, които трябва да бъдат използвани при изпълнение на законодателството по параграф 1:
-
местонахождението на пунктове за вземане на проби,
-
минималния брой на пунктове за вземане на проби,
-
препоръчителните методи за измервания и вземане на проби;
б)
използването на други методи за оценка на качеството на околния въздух, по-конкретно моделирането:
-
методи за пространствено моделиране и методи за обективна оценка,
-
препоръчителни методи за моделиране.
Тези критерии и методи се определят за всеки замърсител съобразно размера на агломерациите или нивата на замърсителите в проучваните зони.
4. Когато се определят пределно допустимите стойности и времето, необходимо за изпълнение на мерките за подобряване на качеството на околния въздух, за да вземе под внимание фактическите нива на даден замърсител, Съветът може да определя и временно допустимо отклонение за пределно допустимата стойност.
Тази граница се намалява в съответствие с процедурите, които трябва да бъдат определени за всеки замърсител, за да се постигне нивото на пределно допустимата стойност в самия край на периода, който трябва да бъде определен за всеки замърсител, когато е определена тази стойност.
5. В съответствие с Договора Съветът приема правните актове, предвидени в параграф 1, и разпоредбите, предвидени в параграфи 3 и 4.
6. Когато държава-членка предприема по-строги мерки от посочените в параграф 5, тя информира Комисията за това.
7. Когато държава-членка възнамерява да определи пределно допустими стойности или алармени прагове за замърсители, които не са посочени в приложение I и не са обхванати от разпоредбите на Общността за качеството на околния въздух в Общността, тя информира своевременно Комисията за това . От Комисията се изисква да предостави своевременен отговор на въпроса за нуждата от действие на общностно равнище, като следва критериите, предвидени в приложение III.
Член 5
Предварителна оценка на качеството на околния въздух
Държавите-членки, които не разполагат с представителни измервания относно нивата на отделните замърсители във всички зони и агломерации, предприемат серии от представителни измервания, проучвания или оценки, за да разполагат своевременно с данните, необходими за прилагането на законодателството по член 4, параграф 1.
Член 6
Оценка на качеството на околния въздух
1. След като бъдат установени съответните пределно допустими стойности и алармени прагове, качеството на околния въздух на територията на държавите-членки се оценява в съответствие с настоящия член.
2. В съответствие с критериите, посочени в член 4, параграф 3, и по отношение на съответните замърсители, посочени в член 4, параграф 3, измерването е задължително в следните зони:
-
агломерации, съгласно определението в член 2, параграф 10,
-
зони, в които нивата са между пределно допустимите стойности и нивата, предвидени в параграф 3, и
-
други зони, където нивата превишават пределно допустимите стойности.
Горните мерки могат да бъдат допълвани от методи за моделиране с цел осигуряване на съответната информация за качество на въздуха в подходяща степен.
3. В случаите, когато в рамките на даден представителен период от време нивата са под определено ниво, което е по-ниско от съответните пределно допустими стойности и което предстои да бъде определено в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 5, при оценката на качеството на околния въздух е възможно използването на комбинация от измервания и методи за моделиране.
4. В случаите, когато нивата са под ниво, което трябва да бъде определено в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 5, се допуска оценката на нивата на замърсяване да бъде извършвана единствено посредством съответните методи за моделиране или методи за обективна оценка. Настоящата разпоредба не се прилага за агломерациите в случаите на замърсители, за които са определени алармени прагове съгласно разпоредбите на член 4, параграф 5.
5. В случаите, когато такива са необходими, измерванията на съответните замърсители, независимо от вида на вземането на проби - непрекъснато или прекъснато, се извършват на определени площадки; броят на измерванията е достатъчно голям, за да позволява определянето на наблюдаваните нива.
Член 7
Подобряване на качеството на околния въздух
Основни изисквания
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за осигуряване на съответствие с пределно допустимите стойности.
2. Мерките, взети за постигане на целите на настоящата директива:
a)
са съобразени с комплексния подход към опазването на въздуха, водите и почвата;
б)
не противоречат на законодателството на Общността относно безопасността и опазването на здравето на работниците на работните места;
в)
нямат значителни отрицателни последици върху околната среда на други държави-членки.
3. В случаите, когато съществува риск от превишаване на пределно допустимите стойности и/или алармените прагове, държавите-членки изготвят планове за действие, указващи мерките, които трябва да бъдат предприети в краткосрочен план, с оглед намаляването на посочения риск и ограничаването на продължителността на подобни явления. Тези планове, според отделния случай, могат да предвиждат мерки за контрол, а при необходимост и спиране на определени дейности, включително движението на моторни превозни средства, които допринасят за превишаването на пределно допустимите стойности.
Член 8
Мерки, приложими в зоните, в които нивата превишават пределно допустимите стойности
1. Държавите-членки съставят списък на зоните и агломерациите, в които нивата на един или повече замърсители превишават съответните пределно допустими стойности (плюс допустимото отклонение).
Когато не е определено допустимо отклонение за конкретен замърсител, зоните и агломерациите, в които степента на този замърсител превишава граничната стойност, се третират по същия начин, както зоните и агломерациите съгласно първа алинея и за тях се прилагат параграфи 3, 4 и 5.
2. Държавите-членки съставят списък на зоните и агломерациите, в които нивата на един или повече замърсители са между пределно допустимата стойност и пределно допустимата стойност плюс допустимото отклонение.
3. В зоните и агломерациите съгласно параграф 1 държавите-членки вземат мерки за осигуряване на подготовката или изпълнението на план или програма за постигане на пределно допустимата стойност в рамките на конкретен срок от време.
Споменатият план/споменатата програма, до който/която обществеността трябва да има достъп, включва най-малко информацията от списъка в приложение IV.
4. В зоните и агломерациите съгласно параграф 1, където нивото на повече от един замърсител е по-високо от пределно допустимите стойности, държавите-членки предоставят комплексен план, обхващащ всички разглеждани замърсители.
5. Комисията редовно проверява изпълнението на плановете или програмите, предоставени съгласно параграф 3, като проучва развитието им и тенденциите при замърсяването на въздуха.
6. Когато нивото на един замърсител превишава или има вероятност да превиши пределно допустимата стойност плюс допустимото отклонение или според случая след значително замърсяване, възникнало в друга държава-членка, алармения праг, заинтересованите държави-членки се консултират помежду си с оглед намиране на решение. Комисията може да взема участие в такива консултации.
Член 9
Изисквания в зоните, където нивата са по-ниски от пределно допустимата стойност
Държавите-членки съставят списък на зоните и агломерациите, в които нивата на замърсителите са под пределно допустимите стойности.
Държавите-членки поддържат нивата на замърсителите в тези зони и агломерации под пределно допустимите стойности и полагат усилия да запазят възможно най-добро качество на въздуха, съвместимо с устойчивото развитие.
Член 10
Приложими мерки в случай на превишаване на алармените прагове
При превишаване на алармените прагове държавите-членки се задължават да осигурят изпълнението на необходимите стъпки за информиране на обществеността (например чрез радио, телевизия или преса). Държавите-членки също така предоставят на Комисията предварителна информация за отчетените стойности и времетраенето на отделните случаи на замърсяване не по-късно от три месеца след възникването им. Изготвя се списък с минималните необходими данни, заедно с алармените прагове, който трябва да се предоставя на обществеността.
Член 11
Предаване на информация и отчети
След приемане от Съвета на първото предложение, посочено в член 4, параграф 1, първо тире:
1.
държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните органи, лаборатории и организации, посочени в член 3, и
a)
в зоните по член 8, параграф 1:
i)
информират Комисията за възникването на нива, превишаващи пределно допустимата стойност плюс допустимото отклонение, за датите или периодите, когато са били наблюдавани такива нива, и стойностите им, записани през деветмесечния период след края на всяка година.
Когато не е определено допустимо отклонение за даден замърсител, зоните и агломерациите, в които нивото на такова замърсяващо вещество превишава пределно допустимата стойност ще бъдат третирани по същия начин, както зоните и агломерациите по първа алинея;
ii)
информират Комисията за основанията за всеки регистриран случай в деветмесечния период след края на всяка година;
iii)
изпращат на Комисията плановете или програмите, посочени в член 8, параграф 3, не по-късно от две години след края на годината, през която са наблюдавани нивата;
iv)
информират Комисията на всеки три години за хода на плана или програмата;
б)
изпращат на Комисията ежегодно и не по-късно от девет месеца след края на всяка година списъка на зоните и агломерациите по член 8, параграфи 1 и 2 и по член 9;
в)
изпращат на Комисията на всеки три години в рамките на отрасловия отчет по член 4 от Директива 91/692/EИО на Съвета от 23 декември 1991 г. за стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда (9) и не по-късно от девет месеца след края на всеки тригодишен период информация, разглеждаща наблюдаваните или ако е приложимо, оценените нива в зоните и агломерациите по член 8 и член 9;
г)
информират Комисията за методите, използвани при предварителната оценка на качеството на въздуха по член 5.
2.
Комисията публикува:
а)
ежегодно списък на зоните и агломерациите по член 8, параграф 1;
б)
на всеки три години отчет за качеството на околния въздух в Общността. Този отчет представя в резюме информацията, получена чрез механизъм за обмен на информация между Комисията и държавите-членки.
3.
При необходимост Комисията ползва експертния опит, който е на разположение в ЕАОС при изготвянето на отчета по параграф 2, буква б).
Член 12
Комитет и неговите функции
1. Измененията, необходими за адаптиране на критериите и методите по член 4, параграф 2 към научния и техническия прогрес, и подробният режим за изпращане на информацията, която трябва да бъде предоставена съгласно член 11, както и други задачи, посочени в член 4, параграф 3, се приемат в съответствие с процедурите, предвидени в параграф 2 от настоящия член.
Такова адаптиране не може пряко или косвено да променя пределно допустимите стойности или алармените прагове.
2. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Представителят на Комисията представя на комитета проект на мерките, които трябва да бъдат взети. Комитетът предоставя становището си по проекта в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на решения, които Съветът приема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.
В случай че мерките не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение във връзка с предстоящите мерки. Съветът действа с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичането на три месеца от датата на представянето пред Съвета, Съветът не е предприел действия, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 13
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 18 месеца от датата на нейното влизане в сила по отношение на разпоредбите, отнасящи се до членове от 1 до 4, член 12 и приложения I, II, III и IV, и най-късно на датата, от която се прилагат разпоредбите по член 4, параграф 5, по отношение на разпоредбите, свързани с останалите членове.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 14
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 15
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 1996 година.
RICHTLIJN 96/62/EG VAN DE RAAD van 27 september 1996 inzake de beoordeling en het beheer van de luchtkwaliteit
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 130 S, lid 1,
Gezien het voorstel van de Commissie (1),
Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité (2),
Volgens de procedure van artikel 189 C van het Verdrag (3),
Overwegende dat in het vijfde milieu-actieprogramma van 1992, waarvan de Raad en de vertegenwoordigers van de Regeringen der Lid-Staten de algemene benadering hebben onderschreven in de resolutie 93/C 138/01 van 1 februari 1993 (4), wordt beoogd de bestaande wetgeving voor verontreinigende stoffen in de lucht te wijzigen; dat in dat programma de vaststelling van doelstellingen op lange termijn wordt aanbevolen voor de luchtkwaliteit;
Overwegende dat met het oog op de bescherming van het milieu in zijn geheel en de volksgezondheid concentraties van schadelijke verontreinigende stoffen in de lucht dienen te worden vermeden, voorkomen of beperkt en grenswaarden en/of alarmdrempels voor luchtverontreinigingsniveaus moeten worden vastgesteld;
Overwegende dat het nodig kan blijken die grenswaarden en alarmdrempels aan te vullen of te vervangen door richtwaarden om rekening te houden met de speciale ontstaanswijzen van ozon;
Overwegende dat de in cijfers uitgedrukte grenswaarden, alarmdrempels en wat ozon betreft richtwaarden en/of grenswaarden en alarmdrempels gebaseerd moeten zijn op de bevindingen van internationale wetenschappelijke groepen die zich op dit gebied bewegen;
Overwegende dat de Commissie studies moet verrichten om de effecten van de gecombineerde werking van verschillende verontreinigende stoffen of bronnen van verontreiniging en het effect van het klimaat op de activiteit van de verschillende verontreinigende stoffen te analyseren in de context van deze richtlijn;
Overwegende dat de luchtkwaliteit dient te worden bevoordeeld aan de hand van grenswaarden en/of alarmdrempels en, wat ozon betreft, richtwaarden en/of grenswaarden van de blootgestelde populaties en ecosystemen en met het milieu;
Overwegende dat met het oog op de vergelijkbaarheid van de beoordeling van de luchtkwaliteit op basis van in de Lid-Staten uitgevoerde metingen het aantal bemonsteringspunten en de plaats daarvan alsmede de referentiemeetmethoden dienen te worden gespecificeerd wanneer er alarmdrempels, grenswaarden en richtwaarden worden vastgesteld;
Overwegende dat er, om naast rechtstreekse metingen ook het gebruik van andere technieken ter beoordeling van de luchtkwaliteit mogelijk te maken, criteria voor het gebruik en de vereiste nauwkeurigheid van die technieken moeten worden vastgelegd;
Overwegende dat de algemene maatregelen in deze richtlijn moeten worden aangevuld met andere specifieke voorschriften voor de afzonderlijke stoffen die onder deze richtlijn vallen;
Overwegende dat die speciale maatregelen zo spoedig mogelijk moeten worden aangenomen om de algemene doelstellingen van deze richtlijn te bereiken;
Overwegende dat er preliminaire representatieve gegevens over de niveaus van de verontreinigende stoffen moeten worden verzameld;
Overwegende dat de Lid-Staten, met het oog op de bescherming van het milieu als geheel en van de gezondheid van de mens, maatregelen moeten nemen wanneer grenswaarden worden overschreden, opdat binnen de daarvoor gestelde termijn aan die waarden wordt voldaan;
Overwegende dat de Lid-Staten bij de maatregelen die zij treffen rekening moeten houden met de eisen die zijn gesteld in voorschriften betreffende de werking van industriële installaties in overeenstemming met de Gemeenschapswetgeving op het gebied van de geïntegreerde preventie en bestrijding van verontreiniging wanneer die wetgeving van toepassing is;
Overwegende dat er enige tijd verstrijkt voordat deze maatregelen kunnen worden ingevoerd en effect sorteren en het derhalve nuttig kan zijn tijdelijk overschrijdingsmarges van de grenswaarde vast te stellen;
Overwegende dat er in de Lid-Staten gebieden kunnen zijn waar de concentraties hoger liggen dan de grenswaarde, maar wel binnen de toegestane overschrijdingsmarge blijven; dat binnen de daarvoor gestelde termijnen aan de grenswaarde moet worden voldaan;
Overwegende dat de Lid-Staten onderling overleg zullen plegen wanneer het niveau van een verontreinigende stof de met de overschrijdingsmarge verhoogde grenswaarde of, naar gelang van het geval, de alarmdrempel overschrijdt of waarschijnlijk zal overschrijden ten gevolge van significante verontreiniging die in een andere Lid-Staat haar oorsprong vindt;
Overwegende dat de gevolgen voor de volksgezondheid van perioden met verontreiniging kunnen worden beperkt door de vaststelling van alarmdrempels, bij overschrijding waarvan voorzorgsmaatregelen dienen te worden genomen;
Overwegende dat de Lid-Staten moeten trachten om in zones en agglomeraties waarin de niveaus van verontreinigende stoffen beneden de grenswaarden liggen de beste luchtkwaliteit die verenigbaar is met duurzame ontwikkeling te handhaven;
Overwegende dat de gegevens in een gestandaardiseerde vorm aan de Commissie dienen te worden verstrekt, teneinde de verwerking en vergelijking daarvan te vergemakkelijken;
Overwegende dat de uitvoering van een breed opgezet beleid voor de beoordeling en het beheer van de luchtkwaliteit moet worden onderbouwd met een hecht technisch en wetenschappelijk fundament en een permanente gedachtenwisseling tussen de Lid-Staten;
Overwegende dat onnodige uitbreiding van de door de Lid-Staten toe te zenden informatie moet worden voorkomen; dat de door de Commissie bij de uitvoering van deze richtlijn vergaarde informatie nuttig is voor het Europees Milieuagentschap (EMA) en daarom door de Commissie aan dat Agentschap kan worden toegezonden;
Overwegende dat het wenselijk kan zijn de criteria en technieken, gebruikt voor de beoordeling van de luchtkwaliteit, aan te passen aan de wetenschappelijke en technische vooruitgang en regelingen voor de uitwisseling van de volgens deze richtlijn te verstrekken informatie op te stellen; dat er een procedure voor nauwe samenwerking tussen de Lid-Staten en de Commissie in een comité moet komen om het daartoe vereiste werk te vergemakkelijken;
Overwegende dat de Commissie met behulp van het EMA om de drie jaar een verslag over de luchtkwaliteit in de Gemeenschap dient te publiceren teneinde de wederzijdse uitwisseling van informatie tussen de Lid-Staten en het EMA te bevorderen;
Overwegende dat de stoffen die reeds onder Richtlijn 80/779/EEG (5) en de Richtlijnen 82/884/EEG (6), 85/203/EEG (7) en 92/72/EEG (8) vallen, het eerst aan de orde moeten komen,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Doelstellingen
Deze richtlijn heeft als algemene doelstelling de grondbeginselen van een gemeenschappelijke strategie te formuleren die erop is gericht:
- doelstellingen voor de luchtkwaliteit in de Gemeenschap te omschrijven en vast te stellen, teneinde schadelijke gevolgen voor de gezondheid van de mens en het milieu als geheel te voorkomen, te verhinderen of te verminderen;
- de luchtkwaliteit in de Lid-Staten op basis van gemeenschappelijke methoden en criteria te beoordelen;
- te beschikken over adequate informatie over de luchtkwaliteit en ervoor te zorgen dat de bevolking daarover wordt ingelicht, onder andere door middel van alarmdrempels;
- goede luchtkwaliteit in stand te houden en die in de andere gevallen te verbeteren.
Artikel 2
Definities
In deze richtlijn wordt verstaan onder:
1. "lucht": de buitenlucht in de troposfeer, met uitsluiting van de werkplek;
2. "verontreinigende stof": een stof die direct of indirect door de mens in de lucht wordt gebracht en die schadelijke gevolgen kan hebben voor de gezondheid van de mens of het milieu in zijn geheel;
3. "niveau": de concentratie van een verontreinigende stof in de lucht of de depositie daarvan op oppervlakken binnen een bepaalde tijd;
4. "beoordeling": een methode die wordt gebruikt om het niveau van een verontreinigende stof in de lucht te meten, te berekenen, te voorspellen of te ramen;
5. "grenswaarde": een niveau dat op basis van wetenschappelijke kennis is vastgesteld teneinde schadelijke gevolgen voor de gezondheid van de mens en/of voor het milieu in zijn geheel te voorkomen, te verhinderen of te verminderen en dat binnen een bepaalde termijn moet worden bereikt en, als het eenmaal is bereikt, niet meer mag worden overschreden;
6. "streefwaarde": een niveau dat is vastgesteld om schadelijke effecten voor de gezondheid van de mens en/of voor het milieu in zijn geheel op lange termijn meer te vermijden, en dat zoveel mogelijk binnen een gegeven periode moet worden bereikt;
7. "alarmdrempel": een niveau, waarboven een kortstondige blootstelling risico's voor de gezondheid van de mens inhoudt en bij overschrijding waarvan de Lid-Staten onmiddellijk overeenkomstig deze richtlijn maatregelen nemen;
8. "overschrijdingsmarge": het percentage van de grenswaarde waarmee deze onder de in deze richtlijn vastgelegde voorwaarden kan worden overschreden;
9. "zone": een door de Lid-Staten afgebakend gedeelte van hun grondgebied;
10. "agglomeratie": een zone die wordt gekenmerkt door een bevolkingsconcentratie van meer dan 250 000 inwoners of, bij een bevolkingsconcentratie van 250 000 inwoners of minder, door een bevolkingsdichtheid per km² die voor de Lid-Staten beoordeling en beheer van de luchtkwaliteit rechtvaardigt.
Artikel 3
Uitvoering en verantwoordelijkheden
Met het oog op de uitvoering van deze richtlijn wijzen de Lid-Staten op de passende niveaus de bevoegde instanties en de organen aan die belast zijn met:
- de uitvoering van deze richtlijn;
- de beoordeling van de kwaliteit van de lucht;
- de erkenning van de meetvoorzieningen (methoden, apparaten, netten, laboratoria);
- het garanderen van de goede kwaliteit van de met behulp van de meetvoorzieningen uitgevoerde metingen, door met name door interne kwaliteitscontroles overeenkomstig onder meer de eisen van de Europese normen voor kwaliteitsborging toe te zien op de handhaving van deze kwaliteit door middel van deze voorzieningen;
- de analyse van de beoordelingsmethoden;
- coördinatie van de door de Commissie georganiseerde communautaire programma's voor kwaliteitsborging op hun grondgebied.
Wanneer de Lid-Staten de in de eerste alinea bedoelde informatie aan de Commissie verstrekken, stellen zij die ter beschikking van het publiek.
Artikel 4
Vaststelling van de grenswaarden en alarmdrempels voor de lucht
1. Voor de verontreinigende stoffen van bijlage I dient de Commissie bij de Raad voorstellen in voor de vaststelling van de grenswaarden en, zo nodig, alarmdrempels; daarbij wordt het volgende tijdschema aangehouden:
- uiterlijk op 31 december 1996 voor de verontreinigende stoffen 1 tot en met 5;
- overeenkomstig artikel 8 van Richtlijn 92/72/EEG voor ozon;
- uiterlijk op 31 december 1997 voor de verontreinigende stoffen 7 en 8;
- zo spoedig mogelijk, doch uiterlijk op 31 december 1999, voor de verontreinigende stoffen 9 tot en met 13.
Bij de vaststelling van de grenswaarden, en, zo nodig, de alarmdrempels, wordt bij wijze van voorbeeld rekening gehouden met de factoren in bijlage II.
Wat ozon betreft, wordt in die voorstellen rekening gehouden met de specifieke ontstaanswijze van die verontreinigende stof; daartoe kunnen de voorstellen richtwaarden en/of grenswaarden bevatten.
Bij overschrijding van een streefwaarde voor ozon stellen de Lid-Staten de Commissie in kennis van de maatregelen die zijn genomen om die waarde te bereiken. Op basis van die informatie beoordeelt de Commissie of aanvullende maatregelen op communautair niveau nodig zijn en dient zij, zo nodig, voorstellen in bij de Raad.
Voor andere verontreinigende stoffen dient de Commissie bij de Raad voorstellen in voor de vaststelling van grenswaarden en, zo nodig, alarmdrempels indien uit wetenschappelijke gegevens, rekening houdend met de criteria van bijlage III, blijkt dat de schadelijke gevolgen van deze verontreinigende stoffen voor de gezondheid van de mens en/of het milieu in zijn geheel in de Gemeenschap moeten worden voorkomen, verhinderd of verminderd.
2. De Commissie ziet erop toe dat de elementen waarop de in lid 1 bedoelde grenswaarden en alarmdrempels zijn gebaseerd, getoetst worden aan de nieuwste gegevens van het wetenschappelijke onderzoek op de betrokken epidemiologische gebieden en aan de meest recente vooruitgang in de metrologie.
3. Bij de vaststelling van de grenswaarden en alarmdrempels worden criteria en technieken bepaald voor:
a) de metingen die moeten worden verricht bij de uitvoering van de in lid 1 bedoelde wetgeving:
- de plaats van de bemonsteringspunten;
- het minimum aantal bemonsteringspunten;
- referentiemeettechnieken en bemonsteringstechnieken;
b) het gebruik van andere technieken voor de beoordeling van de luchtkwaliteit, met name modellen:
- de ruimtelijke resolutie voor de modellen en de methoden voor objectieve beoordeling;
- de referentietechnieken voor de modellen.
Deze criteria en technieken worden voor elke verontreinigende stof vastgesteld, waarbij rekening wordt gehouden met de omvang van de agglomeraties of de niveaus van de verontreinigende stoffen in de bestudeerde zones.
4. Om rekening te houden met de werkelijke niveaus van een bepaalde verontreinigende stof bij de vaststelling van de grenswaarden en met de tijd die nodig is voor de invoering van maatregelen ter verbetering van de luchtkwaliteit, kan de Raad ook een tijdelijke overschrijdingsmarge voor de grenswaarden vaststellen.
Deze marge wordt op een voor elke verontreinigende stof vast te stellen wijze verlaagd, zodat de grenswaarde uiterlijk aan het einde van de voor elke verontreinigende stof bij de vaststelling ervan te bepalen termijn wordt bereikt.
5. De Raad neemt de in lid 1 bedoelde regeling en de in de leden 3 en 4 bedoelde bepalingen aan overeenkomstig de bepalingen van het Verdrag.
6. Wanneer een Lid-Staat strengere maatregelen neemt dan de in lid 5 bedoelde, stelt hij de Commissie daarvan op de hoogte.
7. Wanneer een Lid-Staat voornemens is grenswaarden of alarmdrempels vast te stellen voor niet in bijlage I bedoelde verontreinigende stoffen die niet onder de Gemeenschapsvoorschriften betreffende de luchtkwaliteit in de Gemeenschap vallen, deelt hij dat tijdig aan de Commissie mee. De Commissie verstrekt tijdig een antwoord op de vraag of maatregelen op Gemeenschapsniveau aan de hand van de criteria in bijlage III nodig zijn.
Artikel 5
Voorafgaande beoordeling van de luchtkwaliteit
De Lid-Staten die niet voor alle zones en agglomeraties over representatieve metingen van de niveaus van de verontreinigende stoffen beschikken, organiseren representatieve meet-, onderzoek- of beoordelingscampagnes om ter uitvoering van de in artikel 4, lid 1, bedoelde regeling tijdig over deze gegevens te beschikken.
Artikel 6
Beoordeling van de luchtkwaliteit
1. Wanneer de grenswaarden en alarmdrempels zijn vastgesteld, wordt de luchtkwaliteit op het gehele grondgebied van de Lid-Staten beoordeeld overeenkomstig dit artikel.
2. Overeenkomstig de criteria van artikel 4, lid 3, en voor de betrokken verontreinigende stoffen uit hoofde van de bepalingen van dat lid, zijn de metingen in de volgende zones verplicht:
- de agglomeraties zoals omschreven in artikel 2, punt 10,
- de zones waar de niveaus tussen de grenswaarden en de in lid 3 bepaalde niveaus liggen, en
- de andere zones waar de niveaus hoger dan de grenswaarden liggen.
De voorgeschreven metingen kunnen met op modellen gebaseerde technieken worden aangevuld ter verkrijging van de nodige informatie over de luchtkwaliteit.
3. Voor de beoordeling van de luchtkwaliteit kan een combinatie van metingen en modellen worden gebruikt wanneer de niveaus over een representatieve periode lager liggen dan een beneden de grenswaarde liggend niveau dat moet worden vastgelegd volgens de in artikel 4, lid 5, bedoelde bepalingen.
4. Wanneer de niveaus lager liggen dan een volgens de in artikel 4, lid 5, bedoelde bepalingen vast te leggen niveau, is het toegestaan om voor de beoordeling van de niveaus uitsluitend technieken op basis van modellen of objectieve ramingen te gebruiken. Deze bepaling geldt ten aanzien van de agglomeraties niet voor de verontreinigende stoffen waarvoor alarmdrempels zijn vastgesteld in de bepalingen bedoeld in artikel 4, lid 5.
5. Wanneer verontreinigende stoffen moeten worden gemeten, gebeurt dit op vaste plaatsen, continu dan wel steekproefsgewijs; het aantal metingen dient voldoende te zijn om de waargenomen niveaus te kunnen vaststellen.
Artikel 7
Verbetering van de luchtkwaliteit
Algemene eisen
1. De Lid-Staten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de grenswaarden worden nageleefd.
2. Voor de maatregelen ter verwezenlijking van de doelstellingen van deze richtlijn geldt het volgende:
a) er moet rekening worden gehouden met een geïntegreerde aanpak voor de bescherming van lucht, water en bodem;
b) de communautaire wetgeving inzake de bescherming van de veiligheid en de gezondheid van werknemers op het werk mag niet worden overtreden;
c) zij mogen geen significante negatieve gevolgen hebben voor het milieu in de andere Lid-Staten.
3. De Lid-Staten stellen actieplannen op, waarin wordt vermeld welke maatregelen bij een dreigende overschrijding van de grenswaarden en/of de alarmdrempels op korte termijn moeten worden genomen om het risico van overschrijding te verkleinen en de duur ervan te beperken. Al naar gelang van het geval behelzen deze plannen controlemaatregelen en, zo nodig, schorsing van de activiteiten die bijdragen tot overschrijding van de grenswaarden, met inbegrip van het gemotoriseerde verkeer.
Artikel 8
Maatregelen die van toepassing zijn in zones waar de niveaus hoger liggen dan de grenswaarde
1. De Lid-Staten stellen de lijst op van zones en agglomeraties waar de niveaus van een of meer verontreinigende stoffen de grenswaarde, verhoogd met de overschrijdingsmarge, overschrijden.
Wanneer voor een bepaalde verontreinigende stof geen overschrijdingsmarge is vastgesteld, worden de zones en agglomeraties waar het niveau van deze verontreinigende stof de grenswaarde overschrijdt, gelijkgesteld met de in de vorige alinea bedoelde zones en agglomeraties en zijn de leden 3 tot en met 5 erop van toepassing.
2. De Lid-Staten stellen de lijst op van de zones en agglomeraties waar de niveaus van een of meer verontreinigende stoffen tussen de grenswaarde en de met de overschrijdingsmarge verhoogde grenswaarde liggen.
3. In de in lid 1 bedoelde zones en agglomeraties treffen de Lid-Staten maatregelen om ervoor te zorgen dat er een plan of programma wordt opgesteld en uitgevoerd dat ertoe leidt dat binnen de daarvoor gestelde termijn aan de grenswaarde wordt voldaan.
Dit plan of programma, waartoe het publiek toegang dient te krijgen, bevat ten minste de in bijlage IV vermelde informatie.
4. In de in lid 1 bedoelde zones en agglomeraties waar het niveau van meer dan één verontreinigende stof hoger ligt dan de grenswaarden, zorgen de Lid-Staten voor een geïntegreerd plan voor alle betrokken verontreinigende stoffen.
5. De Commissie controleert regelmatig de uitvoering van de krachtens lid 3 ingediende plannen of programma's door na te gaan hoe deze vorderen en hoe de luchtverontreiniging zich ontwikkelt.
6. Wanneer het niveau van een verontreinigende stof ten gevolge van een significante verontreiniging vanuit een andere Lid-Staat boven de met de overschrijdingsmarge verhoogde grenswaarde of, in voorkomend geval, de alarmdrempel ligt of dreigt te komen, plegen de betrokken Lid-Staten overleg met elkaar om een oplossing te vinden. De Commissie kan dat overleg bijwonen.
Artikel 9
Eisen die van toepassing zijn in zones waar de niveaus onder de grenswaarde liggen
De Lid-Staten stellen een lijst op van de zones en agglomeraties waar de niveaus van de verontreinigende stoffen onder de grenswaarden liggen.
In die zones en agglomeraties houden de Lid-Staten de niveaus van de verontreinigende stoffen beneden de grenswaarden en streven zij ernaar de met duurzame ontwikkeling verenigbare optimale luchtkwaliteit te beschermen.
Artikel 10
Maatregelen voor gevallen waarin de niveaus boven de alarmdrempels liggen
Wanneer de alarmdrempels worden overschreden, waarborgen de Lid-Staten dat de nodige maatregelen worden getroffen om het publiek daarvan op de hoogte te stellen (bij voorbeeld via de radio, de televisie en de pers). De Lid-Staten zenden de Commissie voorlopig tevens binnen drie maanden na de overschrijding informatie over de geregistreerde niveaus en de duur van de periode(n). Tegelijk met de vaststelling van de alarmdrempels wordt een lijst opgesteld van de gegevens die minimaal aan het publiek dienen te worden verstrekt.
Artikel 11
Indiening van informatie en verslagen
Nadat het eerste in artikel 4, lid 1, bedoelde voorstel door de Raad is goedgekeurd,
1. stellen de Lid-Staten de Commissie in kennis van de bevoegde instanties, laboratoria en organen, bedoeld in artikel 3, en
a) verstrekken zij de Commissie voor de in artikel 8, lid 1, bedoelde zones:
i) inlichtingen over waarneming van niveaus die hoger liggen dan de grenswaarden verhoogd met de overschrijdingsmarge, de datum (data) waarop of de periode(n) waarin die worden waargenomen en de geregistreerde waarden, en wel binnen negen maanden na het einde van elk jaar.
Wanneer er voor een bepaalde verontreinigende stof geen overschrijdingsmarge is vastgesteld, worden de zones en agglomeraties waar het niveau van die verontreinigende stof de grenswaarde overschrijdt, aan de in de eerste alinea genoemde zones en agglomeraties gelijkgesteld;
ii) inlichtingen over de redenen van elke waargenomen overschrijding, en wel binnen negen maanden na het einde van elk jaar;
iii) de plannen of programma's, bedoeld in artikel 8, lid 3, en wel uiterlijk twee jaar na het eind van het jaar waarin de niveaus werden waargenomen;
iv) om de drie jaar informatie over de stand van de vooruitgang bij de uitvoering van het plan of programma;
b) zenden zij de Commissie elk jaar uiterlijk negen maanden na het einde van elk jaar de lijst toe van de in artikel 8, leden 1 en 2, en artikel 9 bedoelde zones en agglomeraties;
c) zenden zij de Commissie, in het kader van het in artikel 4 van Richtlijn 91/692/EEG van de Raad van 23 december 1991 tot standaardisering en rationalisering van de verslagen over de toepassing van bepaalde richtlijnen op milieugebied (9), bedoelde verslag per sector, om de drie jaar en uiterlijk negen maanden na het einde van elke periode van drie jaar informatie toe met een samenvatting van de niveaus die al naar gelang van het geval zijn waargenomen of geraamd voor de in de artikelen 8 en 9 bedoelde zones en agglomeraties;
d) stellen zij de Commissie in kennis van de methoden die zijn gebruikt voor de in artikel 5 voorgeschreven voorafgaande beoordeling van de luchtkwaliteit.
2. publiceert de Commissie:
a) elk jaar een lijst van de in artikel 8, lid 1, bedoelde zones en agglomeraties;
b) om de drie jaar een verslag over de luchtkwaliteit in de Gemeenschap. Dit verslag omvat een samenvatting van de informatie die is ontvangen in het kader van een regeling inzake informatie-uitwisseling tussen de Commissie en de Lid-Staten.
3. zal de Commissie bij het opstellen van het in lid 2, onder b), bedoelde verslag zo nodig de in het Europees Milieuagentschap beschikbare deskundigheid gebruiken.
Artikel 12
Comité en taken van het comité
1. De wijzigingen die nodig zijn voor de aanpassing van de in artikel 4, lid 2, bedoelde criteria en technieken aan de wetenschappelijke en technische vooruitgang, en de nadere regeling voor toezending van de krachtens artikel 11 te verstrekken informatie, alsmede andere taken, vermeld in de in artikel 4, lid 3, bedoelde bepalingen, worden vastgesteld volgens de procedure van lid 2 van het onderhavige artikel.
De aanpassing mag geen directe of indirecte wijziging van de grenswaarden of alarmdrempels inhouden.
2. De Commissie wordt bijgestaan door een comité bestaande uit vertegenwoordigers van de Lid-Staten en voorgezeten door de vertegenwoordiger van de Commissie.
De vertegenwoordiger van de Commissie legt het comité een ontwerp voor van de te nemen maatregelen. Het comité brengt advies uit over dit ontwerp binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie. Het comité spreekt zich uit met de meerderheid van stemmen die in artikel 148, lid 2, van het Verdrag is voorgeschreven voor de aanneming van de besluiten die de Raad op voorstel van de Commissie dient te nemen. Bij de stemming in het comité worden de stemmen van de vertegenwoordigers van de Lid-Staten gewogen overeenkomstig genoemd artikel. De voorzitter neemt niet aan de stemming deel.
De Commissie stelt de beoogde maatregelen vast wanneer zij in overeenstemming zijn met het advies van het comité.
Wanneer de beoogde maatregelen niet in overeenstemming zijn met het advies van het comité of indien geen advies is uitgebracht, dient de Commissie onverwijld bij de Raad een voorstel in betreffende de te nemen maatregelen. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen.
Indien de Raad drie maanden na de indiening van het voorstel geen besluit heeft genomen, worden de voorgestelde maatregelen door de Commissie vastgesteld.
Artikel 13
1. De Lid-Staten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om, wat de bepalingen inzake de artikelen 1 tot en met 4 en 12 en de bijlage I, II, III en IV betreft uiterlijk 18 maanden na haar inwerkingtreding, en wat de bepalingen inzake de andere artikelen betreft uiterlijk op de datum waarop de in artikel 4, lid 5, bedoelde bepalingen van toepassing zijn, aan deze richtlijn te voldoen.
Wanneer de Lid-Staten deze bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen naar de onderhavige richtlijn verwezen of wordt hiernaar verwezen bij de officiële bekendmaking van die bepalingen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de Lid-Staten.
2. De Lid-Staten delen de Commissie de tekst van de belangrijke bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 14
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.
Artikel 15
Deze richtlijn is gericht tot de Lid-Staten.
Gedaan te Brussel, 27 september 1996.