31989R1576
L 160/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 1576/89 НА СЪВЕТА
от 29 май 1989 година
относно установяване на общи правила за определянето, описанието и представянето на спиртните напитки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че понастоящем няма специални разпоредби на Общността, които да регулират спиртните напитки, що се отнася по-специално до определянето на тези продукти и до изискванията за тяхното описание и представяне; като има предвид, че, като се отчита икономическото значение на тези продукти, е необходимо, с цел да се допринесе за функционирането на общия пазар, да се приемат общи разпоредби в тази област;
като има предвид, че спиртните напитки представляват важен пазар за земеделието на Общността; като има предвид, че този пазар е до голяма степен резултат от репутацията, която тези продукти са си завоювали на пазара на Общността и на световния пазар; като има предвид, че тази репутация може да бъде свързана с качеството на традиционните продукти; като има предвид, че е целесъобразно следователно, за да се запази този пазар, да се поддържа определено ниво на качество на въпросните продукти; като има предвид, че най-подходящият начин за запазване на това ниво на качеството е да се определят въпросните продукти, като се отчитат традиционните практики, на които се основава тяхната репутация; като има предвид, освен това, че така определените наименования следва да се използват само за продукти със същото качество като традиционните продукти, за да се избегне тяхното обезценяване;
като има предвид, че законодателството на Общността следва да запази за определени територии, сред които определени страни могат да фигурират по изключение, използването на свързани с тях географски наименования, при условие че етапите от производството, по време на които готовият продукт придобива характеристиките си и окончателните си свойства се осъществяват във въпросния географски район; като има предвид, че чрез признаването по този начин на изключителни права на съответните производители, разпоредбите на Общността ще гарантират, че въпросните наименования продължават да служат като индикации за мястото, от което идват продуктите и ще предпазят тези наименования от навлизането им в публичната област и превръщането им в родови понятия; като има предвид, че въпросните наименования изпълняват също така функцията да информират потребителя относно мястото, от което идват продуктите, които се характеризират с използваните суровини или чрез специалните методи, използвани при производството им;
като има предвид, че нормално и обичайно средство за информиране на потребителя е включването на определена информация върху етикета; като има предвид, че етикетирането на спиртните напитки е предмет на общите правила, установени с Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на етикетирането, представянето и рекламата на храни (4), последно изменена с Директива 86/197/ЕИО (5); като има предвид, че с оглед естеството на въпросните продукти, и с оглед на това потребителят да разполага с пълната информация, специални разпоредби, освен тези общи правила, следва да бъдат приети и като има предвид, по-специално, че следва да бъдат включени, в определенията на продуктите, понятия, отнасящи се до стареенето и минималното алкохолно съдържание за пускането за консумация от човека;
като има предвид, че макар Директива 79/112/ЕИО да изисква отпечатването на определени обозначения върху етикета, тя е до известна степен неясна по отношение на мястото на производство; като има предвид, че това понятие в сектора на съответните напитки е от особено значение поради факта, че потребителят често прави асоциация между въпросните напитки и мястото на производството им; като има предвид, че липсата на такава индикация може да създаде впечатление у потребителя за фалшив произход; като има предвид, че тази опасност следва да се избегне като се направи задължително, в определени случаи, посочването на мястото на производство върху етикета;
като има предвид, че допълнителни изисквания следва, в определени случаи, също така да бъдат определени; като има предвид, по-специално, че когато се използва етилов алкохол следва да се изисква той да е единствено със земеделски произход, каквато е вече практиката в Общността, за да продължи да се гарантира по-голям пазар за основните земеделски продукти;
като има предвид, че Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека (6), и Директива 80/777/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно експлоатацията и търговията с натурални минерални води (7), последно изменени с Акта за присъединяване на Испания и Португалия, уточняват характеристиките на водата, която може да се използва за хранителни цели; като има предвид, че следва да направи позоваване на тях;
като има предвид, че Директива 80/388/ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на ароматите, предназначени за влагане в хранителните продукти, и суровините за тяхното производство (8), определя различните термини, които могат да се използват във връзка с ароматите; като има предвид, че същата терминология следва да се използва в настоящия регламент;
като има предвид, че специални разпоредби следва да се приемат относно описанието и представянето на вносните спиртни напитки, като се вземат под внимание ангажиментите на Общността в отношенията ѝ с трети страни;
като има предвид, че, за да се защити репутацията на продуктите на Общността на световния пазар, същите правила следва да се разпрострат и по отношение на изнасяните продукти, освен ако няма противни на това разпоредби, като се държи сметка за традиционните навици и практика;
като има предвид, че е за предпочитане да се приеме регламент, за де се осигури еднаквото и едновременно прилагане на въпросните мерки;
като има предвид, че с цел опростяване и ускоряване на процедурата, на Комисията следва да бъде възложено приемането на мерки за прилагане от техническо естество; като има предвид, че за тази цел следва да се предвиди процедура, посредством която държавите-членки и Комисията могат тясно да си сътрудничат в рамките на изпълнителен комитет;
като има предвид, че са необходими преходни мерки, за да се улесни преминаването към режима, въведен с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент установява общите правила относно определянето, описанието и представянето на спиртни напитки.
2. За целите на настоящия регламент спиртна напитка означава алкохолна течност:
-
предназначена за консумация от човека,
-
която има специфични органолептични характеристики и, освен в случая на продуктите, изброени в точка 1 от приложение III, минимално алкохолно съдържание от 15 об.%, и
-
добита:
-
или директно, чрез дестилация на натурални ферментирали продукти, със или без ароматизиращи вещества, и/или чрез настойване на вещества от растителен произход, и/или чрез добавка на ароматизиращи вещества, на захари или други подслаждащи продукти, изброени в параграф 3, буква а), и/или други земеделски продукти, към етилов алкохол със земеделски произход и/или към дестилат със земеделски произход, и/или към спиртна напитка (eau-de-vie), както са определени в настоящия регламент,
-
или чрез смесване на спиртна напитка с:
-
една или няколко други спиртни напитки,
-
етилов алкохол със земеделски произход, с дестилат със земеделски произход или спиртна напитка (eau-de-vie),
-
една или повече алкохолни напитки,
-
една или повече напитки.
Въпреки това, напитки, попадащи под кодове по КН 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 и 2207, не се смятат за спиртни напитки.
3. Предварителни определения
За целите на настоящия регламент в следните термини се влага следното значение:
а)
подслаждане:
е манипулация, която се изразява използването на един или повече от следните продукти при производството на спиртните напитки:
полубяла захар, бяла захар, бяла рафинирана захар, декстроза, фруктоза, глюкозен сироп, течна захар, инвертна течна захар, инвертен захарен сироп, пречистена концентрирана гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст, прясна гроздова мъст, карамелизирана захар, пчелен мед, сироп от рожкови, както и други натурални подслаждащи субстанции, които имат аналогичен ефект, на този на горепосочените продукти.
„Карамелизирана захар“ означава продуктът, получен изключително от контролирано загряване на захароза без добавяне на основи, минерални киселини или на други химични добавки;
б)
смесване:
е манипулация, която се изразява в комбинирането на две или повече различни напитки, за да се приготви нова напитка;
в)
добавяне на алкохол:
е манипулация, която се изразява в добавянето на етилов алкохол със земеделски произход към спиртна напитка;
г)
блендид:
е манипулация, която се състои в смесването на две и повече спиртни напитки, принадлежащи към една и съща категория и които се различават една от друга по някои несъществени компоненти от тяхното съдържание, дължащи се на един или повече от следните фактори:
-
самите методи на получаване,
-
използвани апарати за дестилация,
-
продължителността на съзряване или на стареене,
-
географската зона на производство.
Получената спиртна напитка принадлежи към същата категория, като първоначалните спиртни напитки преди блендида им;
д)
съзряване или стареене:
е процес, осъществяващ се в съдове, в които протичат реакции по естествен път. В резултат на този процес спиртната напитка получава нови органолептични качества;
е)
ароматизиране:
операция, която се изразява във влагане, при приготвянето на спиртни напитки на едно или няколко ароматизиращи вещества, както са определени в член 1, параграф 2, буква а) от Директива 88/388/ЕИО;
ж)
оцветяване:
операция, която се състои във влагане, при приготвянето на спиртни напитки, на един или няколко оцветители;
з)
етилов алкохол със земеделски произход:
етиловият алкохол, чиито характеристики са тези, посочени в приложение I към настоящия регламент, и е бил получен чрез дестилация, след алкохолна ферментация, на земеделските продукти, изброени в приложение II към Договора, с изключение на спиртните напитки, както са определени в параграф 2. Когато се прави позоваване на използваната суровина, алкохолът трябва да бъде получен единствено от тази суровина;
и)
дестилат със земеделски произход:
алкохолна течност, която е получена чрез дестилация, след алкохолна ферментация, на земеделските продукти, изброени в приложение II към Договора, но която не притежава свойствата на етиловия алкохол, както е определен в буква з), нито тези на спиртна напитка, но която е запазила аромата и вкуса на използваните суровини. Когато се посочва използваната суровина, дестилатът трябва да бъде получен изключително от тази суровина;
й)
алкохолно съдържание:
е съотношението между обема на чистия алкохол при температура 20 °С, съдържащ се във въпросния продукт, и общия обем на този продукт при същата температура;
к)
съдържание на летливи вещества:
количеството летливи вещества, различни от етиловия и метиловия алкохол, съдържащо се в спиртна напитка, получено изключително чрез дестилация, в резултат то дестилацията или редестилацията на използваните суровини;
л)
място на производство:
мястото или района, където е протекла тази фаза от процеса на производство на готовия продукт, която е придала на спиртната напитка нейните характеристики и основните ѝ окончателни свойства;
м)
категория спиртни напитки: всички спиртни напитки, които попадат в обхвата на едно и също определение.șț
4. Определение на различните категории спиртни напитки
За целите на настоящия регламент в следните термини се влага следното значение:
а)
ром:
1)
спиртна напитка, получена изключително чрез алкохолна ферментация и дестилация или на меласа или сироп, получени при производството на захарна тръстика, или на самия сок от захарна тръстика, и дестилирана до поне 96 об.%, така че дестилатът да притежава специфичните за рома органолептични характеристики;
2)
спиртната напитка (eau-de-vie), получена изключително чрез алкохолна ферментация или дестилация на сока от захарната тръстика, притежаваща специфичните за рома ароматични характеристики, и имаща съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 225 g/hl, при 100 об.% алкохол. Тази спиртна напитка (eau-de-vie) може да бъде предлагана на пазара с означаването „земеделска“ в допълнение към наименованието „ром“, придружено от някое от географските наименования на френските отвъдморски департаменти, посочени в приложение II;
б)
Whisky или whiskey:
Спиртна напитка, получена чрез дестилация на мъст от зърнени култури
-
озахарена чрез диастаза на съдържащия се в нея малц, с или без добавяне на други естествени ензими,
-
ферментирала под въздействието на дрожди,
-
дестилирана до поне 94,8 об.%, така че дестилатът да притежава аромат и вкус, дължащи се на използваните суровини,
и отлежавала в продължение най-малко на три години в големи дървени бъчви с вместимост, по-малка или равна на 700 l;
в)
зърнена спиртна напитка:
1)
спиртна напитка, получена чрез дестилация на ферментирала мъст от зърнени култури, притежаваща органолептични характеристики, дължащи се на използваните суровини.
Наименованието „зърнена спиртна напитка“ може да бъде заменено с термина „Korn“ или „Kornbrand“, когато напитката е произведена в Германия и в райони на Общността, в които германският език е един от официалните езици, при условие че тази напитка традиционно се произвежда в тези райони и ако зърнената спиртна напитка е получена там без никакви добавки:
-
или изключително чрез дестилация на ферментирала мъст от цели зърна от пшеница, ечемик, овес, ръж или елда, с всички техни съставни части,
-
или чрез редестилация на дестилат, получен в съответствие с първото тире.
2)
за да може зърнена спиртна напитка да бъде наименована „зърнена спиртна напитка (eau-de-vie)“, тя трябва да бъде получена чрез дестилация до поне 95 об.% на ферментирала мъст от зърнени култури, притежаваща органолептични характеристики, дължащи се на използваните суровини;
г)
винена спиртна напитка (eau-de-vie):
спиртна напитка
-
получена чрез дестилация до 86 об.% на вино, на подсилено вино или чрез редестилация до 86 об.% на винен дестилат,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 125 g/hl при 100 об.%,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол от 200 g на хектолитър при 100 об.%.
Тази напитка, когато е отлежала, може да продължи да се предлага на пазара с наименованието „винена спиртна напитка (eau-de-vie)“, ако продължителността на процеса на стареене е равна или по-голяма от тази, предвидена за продукта, посочен в буква д);
д)
Brandy или Weinbrand:
спиртна напитка:
-
получена от винени спиртни напитки (eau-de-vie), със или без добавяне на винен дестилат, дестилиран до поне 94,8 об.%, при условие че посоченият дестилат не надвишава максималния обем от 50 % от алкохолното съдържание на крайния продукт,
-
отлежала в дъбови съдове в продължение най-малко на една година или в продължение минимум на шест месеца, при условие че вместимостта на дъбовите бъчви е по-малка от 1 000 l,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 125 g/hl алкохол при 100 об.%, и получавана изключително от дестилацията или редестилацията на вложените вещества,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол от 200 g/hl при 100 об.% алкохол;
е)
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри или джиброва спиртна напитка (eau-de-vie):
1.
а)
спиртна напитка:
-
получена чрез дестилация на водна пара на ферментирали и дестилирани гроздови джибри, или след като е била добавена вода; процент винени утайки, който трябва да бъде определен в съответствие с член 15, може да бъде добавен към гроздовите джибри, като дестилацията се извършва при наличието на самите джибри до 86 об.%. Допуска се редестилация до същото алкохолно съдържание,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 140 g/hl при 100 об.% и с максимално съдържание на метилов алкохол 1 000 g/hl при 100 об.%.
б)
по време на преходния период, обаче, предвиден за Португалия в Акта за присъединяване от 1985 г., буква а) не възпрепятства търговията в Португалия със спиртни напитки от гроздови дрожди, произведени в Португалия, и имащи максимално съдържание на метилов алкохол 1 500 g/hl при 100 об.%.
2.
наименованията „джиброва спиртна напитка (eau-de-vie)“ или „спиртна напитка от гроздови джибри“ могат да се заменят с наименованието grappa единствено за спиртната напитка, произвеждана в Италия;
ж)
спиртна напитка (eau-de-vie) от плодови джибри:
спиртна напитка, получена чрез ферментация и дестилация на плодови джибри. Условията на дестилация, характеристиките на продукта и другите разпоредби се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15;
з)
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди или raisin brandy:
спиртна напитка, получена чрез дестилация на продукта, добит чрез алкохолна ферментация на екстракт от стафиди от сортовете „черни коринтски стафиди“ или „мускат от Малага“, дестилиранa до 94,5 об.%, по такъв начин че дестилатът да притежава аромат и вкус, дължащи се на използваната суровина;
и)
плодова спиртна напитка (eau-de-vie):
1.
а)
спиртна напитка:
-
получена изключително чрез алкохолна ферментация и дестилация на месест плод или на мъст от този плод със или без костилки,
-
дестилирана до 86 об. %, така че дестилатът да има аромат и вкус, дължащи се на плода,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 200 g/hl при 100 об.%,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол до 1 000 g/hl при 100 об.%, и
-
чието съдържание на циановодородна киселина, за плодови спиртни напитки, произведени от плодове с костилки, не трябва да надхвърля 10 g/hl при 100 об.%.
б)
дерогации от разпоредбите по буква а), трето, четвърто и пето тирета, могат да бъдат приети съгласно процедурата, предвидена в член 15, по-специално при традиционните продукти, чието производство и продажба представляват значителен дял от дохода на някои производители на плодове в Общността.
в)
определената по този начин напитка носи наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, допълнено с името на плода, като например: черешова спиртна напитка (eau-de-vie) или kirsch, сливова спиртна напитка (eau-de-vie) или сливовица, спиртна напитка (eau-de-vie) от мирабели, от праскови, ябълки, круши, кайсии, смокини, цитрусови плодове, грозде или от всякакви други плодове. Тя може също така да бъде наречена „wasser“ в съчетание с името на плода.
Означението Williams е запазено за крушова спиртна напитка (eau-de-vie), произведена единствено от круши от сорта „Williams“.
Когато два или няколко плода се дестилират заедно, продуктът се нарича „плодова спиртна напитка (eau-de-vie)“. Това означение може да бъде допълнено с името на всеки плод, изброени в низходящ ред според вложените количества.
г)
случаите и условията, при които името на плода може да замени наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на въпросния плод, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15.
2.
наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на плода, може също така да се използва за спиртни напитки, получени чрез накисване при минимално съотношение от 100 кg плодове в 20 l при 100 об.%, на някои месести семкови плодове и други, като малини, къпини, боровинки и други, независимо дали са частично ферментирали или неферментирали, в етилов алкохол със земеделски произход или в спиртна напитка или дестилат, както са определени в настоящия регламент, последвано от дестилация.
Условията за използване на наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на плода, с цел да се избегне объркване с плодовите спиртни напитки (eau-de-vie) по точка 1 и въпросните плодове, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15.
3.
Спиртните напитки, получени чрез накисване на неферментирали цели плодове, като тези посочени в точка 2, в етилов алкохол със земеделски произход, последвано от дестилация, могат да бъдат наричани „geist“, в съчетаване с името на плода;
й)
ябълкова или крушова спиртна напитка (eau-de-vie):
спиртна напитка:
-
получена чрез дестилация изключително на ябълки или круши, и
-
отговаряща на изискванията, отнасящи се до плодовите спиртни напитки, посочени в буква и), подточка 1, буква а), второ, трето и четвърто тире;
к)
спиртна напитка (eau-de-vie) от синя тинтява (горчивка):
спиртна напитка, получена от дестилат на ферментирали корени на синя тинтява (горчивка), към който може да се добави или не етилов алкохол със земеделски произход;
л)
плодова спиртна напитка:
1.
спиртна напитка, получена чрез накисване на плод в етилов алкохол със земеделски произход и/или в дестилат със земеделски произход и/или в спиртна напитка (eau-de-vie), както са определени в настоящия регламент, в минимално съотношение, определено съгласно процедурата, предвидена в член 15.
Ароматизирането на тези спиртни напитки може да бъде допълнено с ароматизиращи вещества и/или ароматизиращи препарати, различни от тези, произхождащи от вложения плод. Тези ароматизиращи вещества и препарати са определени съответно в член 1, параграф 2, буква б), i) и в буква в) от Директива 88/388/ЕИО. Характерният вкус, обаче, на напитката, както и нейният цвят, трябва да се дължат изцяло на вложения плод.
2.
Така определените напитки се наричат „спиртни напитки“ или „алкохол“, предшествани от името на плода. Случаите и условията, при които името на плода може да замени тези наименования, се определят посредством процедурата, предвидена в член 15.
Въпреки това, наименованието Pacharan може да бъде използвано единствено за „плодова спиртна напитка“, произведена в Испания и получена чрез накисване на трънки (prunus espinosa) в минимално съотношение от 250 g плод в литър чист алкохол;
м)
хвойнова спиртна напитка:
1.
а)
спиртна напитка, получена чрез ароматизиране с плодове от хвойна (Juniperus communis) на етилов алкохол от земеделски произход и/или на спиртна напитка или дестилат от зърнени култури.
Други естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, и/или ароматни растения или части от тях, които могат да бъдат добавени, при условие че преобладават органолептичните характеристики на хвойната, дори понякога да са отслабени.
б)
така получените напитки могат да се наричат Wacholder, ginebra или genebra. Употребата на тези наименования се определя съгласно процедурата по член 15.
в)
алкохолите, използвани за спиртните напитки, наричани genievre, jenever, genever или peket трябва да притежават органолептични характеристики, подходящи за производството на горепосочените продукти и да имат максимално съдържание на метилов алкохол от 5 g/hl при 100 об.%, както и максимално съдържание на алдехиди, изразени в ацеталдехид, от 0,2 g/hl при 100 об.%. В случая на такива продукти вкусът на хвойновите плодове може да не бъде осезаем.
2.
а)
напитката може да се нарича gin, ако е получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход, притежаващ подходящи органолептични характеристики, с естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или с ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, по такъв начин че вкусът на хвойната да преобладава.
б)
напитката може да се нарича „дестилиран gin“, ако продуктът е получен изключително чрез редестилация на етилов алкохол от земеделски произход с подходящо качество, притежаващ желаните органолептични характеристики и с минимално алкохолно съдържание най-малко 96 об.% в аламбик, използван обикновено за gin, с плодове от хвойна и други естествени растителни продукти, като вкусът на хвойната трябва да преобладава. Наименованието „дестилиран gin“ може също да се използва и за сместа на продукта от такава дестилация с етилов алкохол от земеделски произход, с еднакъв химичен състав, еднаква чистота и еднакво алкохолно съдържание. За ароматизирането на дестилирания gin могат също да се използват допълнително естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества и/или ароматизиращи препарати, както са посочени в буква а). Напитката с наименование London gin е вид дестилиран джин.
Джин, получен чрез добавяне на есенции или аромати към етиловия алкохол от земеделски произход, не може да носи наименованието „дестилиран gin“;
н)
кимионова спиртна напитка:
1.
спиртни напитки, получени чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с кимион (Carum carvi L.).
Други естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, могат допълнително да бъдат използвани, но те трябва да имат преобладаващ вкус на кимион.
2.
а)
спиртната напитка, определена в точка 1, може също така да се нарича „akvavit“ или „aquavit“, ако е ароматизирана с дестилат от билки или подправки
Други ароматизиращи вещества, посочени в точка 1, втора алинея, могат да бъдат използвани, но ароматът на тези напитки се дължи до голяма степен на дестилатите на семена от кимион и/или копър (Anethum graveolens L.), като употребата на растителни масла е забранена.
б)
горчивите вещества не трябва да преобладават осезаемо във вкуса; сухият екстракт не може да надвишава 1,5 g на 100 ml;
о)
анасонова спиртна напитка:
1.
спиртната напитка, получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с естествени екстракти от звездовиден анасон (Illicium verum), зелен анасон (Pimpinella anissum), резене от вида Foeniculum vulgare или на всяко друго растение, съдържащо същата основна ароматизираща съставка, чрез някой от следните способи:
-
накисване и/или дестилация,
-
редестилация на спирт със семена или други части от горепосочените растения,
-
добавяне на дестилирани естествени екстракти от анасонови растения,
-
съчетаване на предходните три метода.
Могат да бъдат използвани също така и други естествени растителни екстракти или ароматични семена, но вкусът на анасона трябва да остане преобладаващ.
2.
За да може анасоновата спиртна напитка да се нарича pastis, тя трябва да съдържа също така естествени екстракти, получени от сладко коренче (Glycyrrhiza glabra), което предполага наличието на багрилни вещества, наричани „халкони“, както и на глициризинова киселина, чието минимално и максимално съдържание трябва да бъде съответно 0,05 и 0,5 g/l.
Напитката pastis има захарно съдържание, по-малко от 100 g/l и минимално и максимално съдържание на анетол съответно 1,5 и 2 g/l.
3.
За да може анасоновата спиртна напитка да се нарича ouzo, тя трябва:
-
да е произведена единствено в Гърция,
-
да е получена чрез примесване на алкохоли, ароматизирани чрез дестилация или накисване на семена от анасон и евентуално от копър, на сакъза, добиван от сакъзово дърво, разпространено на остров Хиос (Pistacia lentiscus Chia или latifolia) и на други видове ароматни семена, растения и плодове; ароматизираният чрез дестилация алкохол трябва да съставлява най-малко 20 % от алкохолното съдържание на ouzo.
Посоченият дестилат трябва:
-
да е получен чрез дестилация в традиционен меден аламбик с прекъсване, с капацитет, равен или по-малък от 1 000 l,
-
да има алкохолно съдържание, не по-малко от 55 об.% и не по-голямо от 80 об.%.
Напитката ouzo трябва да бъде безцветна и със захарно съдържание, равно или по-малко от 50 g/l.
4.
За да може анасоновата спиртна напитка да бъде наричана anis, нейният характерен аромат трябва да произлиза само от зеления анасон (Pimpinella anisum) и/или от звездовиден анасон (Illicium verum) и/или от резене от вида Foeniculum vulgare. Наименованието „дестилиран anis“ може да бъде използвано, ако напитката съдържа алкохол, дестилиран в присъствието на такива семена, в съотношение минимум 20 % от нейното алкохолно съдържание.
п)
спиртна напитка с горчив вкус или bitter:
спиртната напитка с преобладаващ горчив вкус, получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или на ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива.
Напитките могат също така да се предлагат на пазара като amer или bitter, със или без друг термин.
Настоящата разпоредба не засяга възможността да се използват термините amer или битер за продуктите, които не са обхванати от настоящия член;
р)
водка:
спиртна напитка, получена от етилов алкохол от земеделски произход чрез пречистване или чрез филтриране с активен въглен, последвана евентуално от проста дестилация, или обработена по равностоен начин, с цел намаляване на специфичните органолептични характеристики на използваните суровини. Ароматизирането позволява да се придадат на продукта специфични органолептични характеристики и по-специално приятен мек вкус;
с)
ликьор:
1)
спиртната напитка:
-
с минимално захарно съдържание от 100 g/l, изразено в инвертна захар, без това да противоречи на различно решение, взето съгласно процедурата, предвидена в член 15,
-
получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход или на дестилат от земеделски произход или на една или няколко спиртни напитки, както са определени в настоящия регламент, или на смес от горепосочените продукти, които са подсладени, и към които евентуално са добавени продукти от земеделски произход, като сметана, мляко или други млечни продукти, плодове, вино, както и ароматизирано вино.
2.
Наименованието „крем“, съчетано с името на вложения плод или суровина, с изключение на млечните продукти, е запазено за ликьорите с минимално захарно съдържание от 250 g/l, изразени в инвертна захар.
Наименованието „крем от касис“ е запазено за ликьорите от касис, с минимално захарно съдържание от 400 g/l, изразени в инвертна захар;
т)
ликьор на яйчна основа/advocaat/avocat/Advokat:
спиртна напитка, ароматизирана или не, получена от етилов алкохол от земеделски произход, с яйчен жълтък, яйчен белтък, захар или пчелен мед. Минималното съдържание на захар или на пчелен мед е 150 g/l. Минималното съдържание на яйчен жълтък е 140 g/l в крайния продукт;
у)
яйчен ликьор:
спиртната напитка, ароматизирана или не, получена от етилов алкохол от земеделски произход, с яйчен жълтък, яйчен белтък, захар или пчелен мед. Минималното съдържание на захар или на пчелен мед е 150 g/l. Минималното съдържание на яйчен жълтък е 70 g/l в крайния продукт;
Член 2
При спазване на разпоредбите на членове 3, 4 и 12, за да може да се предлага на пазара за консумация от човека под едно от наименованията, фигуриращи в член 1, параграф 4, дадена спиртна напитка трябва да съответства на определенията и на изискванията, приложими за категорията, към която принадлежи.
Член 3
1. С изключение на хвойновите спиртни напитки, както са определени в член 1, параграф 4, буква м), i), за спиртните напитки, изброени по-долу, минималното алкохолно съдържание за пускането им за консумация от човека в Общността под едно от наименованията, фигуриращи в член 1, параграф 4, с изключение на някои специфични продукти, чието алкохолно съдържание е посочено в приложение III, е както следва:
-
40 %
whisky/whiskey
мастика „pastis“
-
37,5 %
Ром
Rum-Verschnitt
винена спиртна напитка (eau-de-vie)
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри
спиртна напитка (eau-de-vie) от плодови джибри
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди
плодова спиртна напитка (eau-de-vie)
ябълкова и крушова спиртна напитка (eau-de-vie)
спиртна напитка (eau-de-vie) от синя тинтява
gin/дестилиран gin
akvavit/aquavit
водка
grappa
ouzo
Kornbrand
-
36 %
brandy/Weinbrand
-
35 %
зърнена спиртна напитка/зърнена спиртна напитка (eau-de-vie)
anis
-
32 %
Korn
-
30 %
кимионова спиртна напитка (с изключение на akvavit/aquavit)
-
25 %
плодова спиртна напитка
-
15 %
анасонова спиртна напитка (с изключение на ouzo, pastis и anis)
другите продукти, фигуриращи в член 1, параграф 4 и които не са посочени по-горе.
2. Национални разпоредби могат да определят минимално алкохолно съдържание, превишаващо стойностите, посочени в параграф 1, за спиртните напитки, изброени в приложение II. Държавите-членки уведомяват Комисията за алкохолното съдържание на тези спиртни напитки в срок от три месеца:
-
след влизането в сила на настоящия регламент, в случай на съществуващи разпоредби или
-
след тяхното приемане, в случай на разпоредби, които могат да бъдат приети след влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията осигурява тяхното публикуване в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности.
3. Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, може да определи минимално алкохолно съдържание за категориите напитки, различни от тези, посочени в параграф 1.
4. Преди 31 декември 1992 г. Съветът преразглежда минималното алкохолно съдържание на уискито на базата на пазарно проучване от Комисията.
Член 4
1. Без да се засягат разпоредбите, приети съгласно параграфи 2-5, ако някакво вещество, различно от разрешените от законодателството на Общността или, при липсата на такова, от националните разпоредби, е добавено, въпросната спиртна напитка губи правото си на запазено наименование.
2. Списъкът на разрешените хранителни добавки, правилата за тяхната употреба, както и съответните спиртни напитки се определят съгласно процедурата, предвидена в Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на добавките, които могат да се влагат в храни, предназначени за консумация от човека (9).
3. Списъкът на разрешените спомагателни технологични практики, правилата за тяхната употреба, както и съответните спиртни напитки, могат да бъдат определени съгласно процедурата, предвидена в член 15.
4. Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби на член 1, параграф 4, оцветяването на спиртните напитки се разрешава в съответствие с националните правила, установени съгласно Директивата на Съвета от 23 октомври 1962 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на оцветителите, които могат да се влагат в храни, предназначени за консумация от човека (10), последно изменена с Акта за присъединяване на Испания и Португалия.
5. Единствено естествените ароматизиращи вещества и ароматизиращи препарати, както са определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и член 1, параграф 2, буква в) от Директива 88/388/ЕИО, могат да се използват при производството на спиртните напитки, определени в член 1, параграф 4, с изключение на онези, определени в член 1, параграф 4, букви м), н) и п).
Въпреки това е разрешено използването на идентични на естествените ароматизиращи вещества и ароматизиращи препарати, както са определени в член 1, параграф 2, буква б), ii) от Директива 88/388/ЕИО, в ликьорите, с изключение на изброените по-долу:
а)
плодови ликьори (или крем):
-
ананас,
-
касис,
-
череша,
-
малина,
-
къпина,
-
боровинка,
-
цитрусови плодове;
б)
ликьори от растения:
-
мента,
-
синя тинтява,
-
анасон,
-
алпийски пелин,
-
раненка.
6. При производството на спиртни напитки, добавянето на вода, евентуално дестилирана или деминерализирана, се разрешава, при условие че качеството на водата съответства на националните разпоредби, приети в приложение на Директиви 80/777/ЕИО и 80/778/ЕИО, и че добавената вода не променя естеството на продукта.
7.
а)
При производството на спиртни напитки, използваният етилов алкохол може да бъде само от земеделски произход.
б)
За разреждане или разтваряне на оцветяващи, ароматизиращи или всякакви други разрешени добавки, при производството на спиртни напитки се използва само етилов алкохол от земеделски произход.
в)
Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби, предвидени в член 1, параграф 4, буква м), подточка 1, качеството на етиловия алкохол от земеделски произход трябва да отговаря на спецификациите, указани в приложение I.
8. Подробните правила,включително методите за анализ на спиртните напитки, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 14.
Списъците с ликьори, фигуриращи в параграф 5, втора алинея, могат да бъдат допълнени от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 5
1. Без да се засягат мерките, приети съгласно член 6, използването на наименованията, посочени в член 1, параграф 4, се ограничава до определените в него спиртни напитки, като се отчитат изискванията, предвидени в членове 2, 3, 4 и 12. Тези наименования трябва да бъдат използвани за обозначаване на посочените напитки.
Спиртните напитки, които не отговарят на спецификациите, приети за продуктите, определени в член 1, параграф 4, не могат да носят наименованията, определени за тези продукти. Те трябва да бъдат означени като „спиртни напитки“.
2. Наименованията, посочени в параграф 1, могат да бъдат допълвани с географски указания, различни от тези, посочени в параграф 3, при условие че те не въвеждат в заблуждение потребителите.
3.
а)
Географските наименования, изброени в приложение II, могат да заменят наименованията, посочени в параграф 1 или пък да ги допълват, при което се образуват съставни наименования. Тези наименования, съставни или не, могат да бъдат, ако е необходимо,придружени от допълнителни индикации, при условие че последните са регламентирани от държавата-членка производител.
Чрез дерогация от предходната алинея, индикацията marque nationale luxembourgeoise замества географското наименование и може да допълва наименованията на спиртните напитки, произведени във Великото херцогство Люксембург, както са изброени в приложение II.
б)
Тези географски наименования са запазени за спиртните напитки, при които фазата на производство, през която те придобиват своите характеристики и окончателни свойства, е протекла в посочената географска зона.
в)
Държавите-членки могат да прилагат специални национални правила по отношение на производството, движението в рамките на дадена държава-членка, описанието и представянето на продуктите, произведени в рамките на техните територии, доколкото са съвместими със законодателството на Общността. Когато се прилагат в рамките на политика на качество, такива правила могат да ограничат производството в дадена географска зона до качествени продукти, отговарящи на съответните специфични правила.
Член 6
1. Специални разпоредби могат да регламентират индикациите, използвани в допълнение към търговското наименование, а именно:
-
употребата на термини, съкращения или знаци,
-
употребата на съставни термини, включващи някое от общите определения, посочени в член 1, параграфи 2 и 4.
2. Специални разпоредби могат да регламентират наименованията на смесите от спиртни напитки и тези на смесите от напитки със спиртни напитки.
3. Разпоредбите, посочени в параграфи 1 и 2, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 15. Те са предназначени по-специално да предотвратят объркване на наименованията, посочени в тези параграфи, особено по отношение на до продуктите, съществуващи към момента на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 7
1. Освен съответствието с националните правила, приети съгласно Директива 79/112/ЕИО, етикетирането и представянето на спиртните напитки, определени в член 1, параграф 4, предназначени за крайния потребител, трябва да бъдат в съответствие с параграфи 2 и 3.
2.
а)
Търговското наименование на продуктите, посочени в член 1, параграфи 2 и 4, е едно от наименованията, които трябва да се използват изключително за такива продукти съгласно член 5 и член 6, параграф 2.
б)
Когато при етикетирането е вписана суровината, използвана за производството на етилов алкохол със земеделски произход, всеки вложен земеделски алкохол трябва да бъде изписан в низходящ ред според вложеното количество.
в)
Търговското наименование на спиртните напитки, посочени в параграф 1, може да бъде допълнено с термина „блендид“, когато спиртната напитка е била подложена на блендид.
г)
По изключение, продължителността на стареене може да бъде посочена, само когато се отнася до най-младата алкохолна съставка, и при условие че продуктът старее под данъчен контрол или под контрол, който дава еквивалентни гаранции.
3. За продуктите, посочени в член 1, параграф 4, могат да бъдат определени, съгласно процедурата, предвидена в член 14:
а)
условията, съгласно които при етикетирането може да бъде означена продължителността на стареене и условията, отнасящи се до вложените суровини;
б)
условията, регулиращи използването на търговски наименования, които съдържат информация за стареенето на продукта, както и всякакви изключения и условията за еквивалентен контрол;
в)
специалните разпоредби, регулиращи употребата на термини, отнасящи се до определено свойство на продукта, като неговата история или метода, посредством който е получен;
г)
правилата, регулиращи етикетирането на продукти в съдове, които не са предназначени за крайния потребител, включително всякакви дерогации от правилата за етикетиране, за да се вземат предвид по-специално складирането и транспорта.
4. Индикациите, предвидени в настоящия регламент, се изписват на един или повече от официалните езици на Общностите, по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере всяка една от тези индикации, освен ако информацията не е предоставена на купувачите чрез други средства.
5. Географските наименования, изброени в приложение II, наименованията в курсив, фигуриращи в член 1, параграф 4, както и наименованието Rum-Verschnitt не могат да се превеждат.
По искане, обаче, на държавата-членка, където се осъществява потреблението, може да бъде решено, съгласно процедурата, предвидена в член 14, посочените наименования в курсив, и по-специално наименованието raisin brandy, да бъдат допълнени с еквивалентни наименования, така че потребителите от посочената държава-членка да не бъдат въведени в заблуда.
6. За продукти, произхождащи от трети страни, използването на официален език на третата страна, в която е получен продуктът, е разрешено, ако индикациите, предвидени в настоящия регламент, са изписани също на официален език на Общността, по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере всяко едно от тези означения.
7. Без да се засяга член 12, при продуктите, произхождащи от Общността и предназначени за износ, индикациите, предвидени в настоящия регламент, могат да бъдат повторени на друг език; това не се прилага за наименованията, посочени в параграф 5.
8. В съответствие с процедурата по член 15, Комисията може да определи случаите и/или спиртните напитки, за които посочване на мястото на производство и/или на произхода и/или на мястото, от което идват, е задължително, както и свързаните с това правила.
Член 8
За да могат спиртните напитки, произведени в Общността, да бъдат предлагани на пазара за консумация от човека, те не могат да бъдат описвани, като се комбинират думи или изрази, като „род“, „тип“, „метод“, „стил“, „марка“, „вкус“ или други сходни обозначения с някое от търговските наименования, посочени в настоящия регламент.
Член 9
1. Изброените по-долу спиртни напитки:
-
ром,
-
whisky и whiskey,
-
зърнена спиртна напитка/зърнена спиртна напитка (eau-de-vie),
-
винена спиртна напитка (eau-de-vie) или brandy,
-
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри,
-
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди,
-
плодова спиртна напитка (eau-de-vie), различна от продуктите, определени в член 1, параграф 4, буква i), подточка 2,
-
ябълкова и крушова спиртна напитка (eau-de-vie),
когато към тях се добавя етилов алкохол със земеделски произход, не могат да съдържат в своето представяне, под каквато и да е форма, родовите понятия, запазени за горепосочените напитки.
2. Параграф 1, обаче, не възпрепятства предлагането на пазара за консумация от човека в Общността на продукта, произведен в Германия и получен чрез купажиране на ром и алкохол. Минимум 5 % от алкохола, съдържащ се в крайния продукт, наричан Rum-Verschnitt трябва да произхожда от рома. Когато този продукт се продава извън германския пазар, неговото алкохолно съдържание трябва да фигурира върху етикета.
По отношение на етикетирането и представянето на продукта, наричан Rum-Verschnitt, думата Verschnitt трябва да фигурира върху опаковката (върху бутилка или опаковката), с букви със същия вид, размер и цвят, като тези, използвани за думата Rum, на един ред с нея, а върху бутилките трябва да бъде нанесена върху челния етикет.
Член 10
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че разпоредбите на Общността, отнасящи се до спиртните напитки, са спазени. Те определят един или няколко органа, които да контролират спазването на тези разпоредби.
При продуктите, които фигурират в приложение II, може да бъде решено съгласно процедурата, предвидена в член 14, този контрол и защитата да се извършват, за целите на движение в рамките на Общността, посредством търговски документи, проверени от администрацията, и посредством воденето на подходящи регистри.
2. При спиртните напитки, изброени в приложение II, и които се изнасят, Съветът, с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията, установява система от документи за удостоверяване на автентичността с цел да се предотвратят измамите и фалшификациите. Тази система е предназначена да замени съществуващите национални системи. Тя трябва да предлага поне същите гаранции, като тези на националните системи, при спазването на правилата на Общността, и по-специално на онези, отнасящи се до конкуренцията.
Докато системата, посочена в предходната алинея, бъде въведена, държавите-членки могат да запазят своите собствени системи за удостоверяване на автентичността, при условие че те са в съответствие с правилата на Общността.
3. С квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията Съветът приема необходимите мерки за еднаквото прилагане на разпоредбите на Общността в сектора на спиртните напитки, по-специално по отношение на контрола и отношенията между компетентните органи на държавите-членки.
4. Държавите-членки и Комисията си обменят необходимата информация за прилагането на настоящия регламент. Подробните правила за обмяната и разпространението на такава информация се определят съгласно процедурата, предвидена в член 14.
Член 11
1. При спазване на параграф 2, с цел предлагането им на пазара за консумация от човека в Общността, внесените спиртни напитки, имащи географско указание или наименование, различно от тези, посочени в член 1, параграф 4, могат да се ползват, при реципрочни условия, от контрола и защитата, посочени в член 10.
Първата алинея се прилага посредством споразумения, договорени и сключени със съответните трети страни съгласно процедурата, предвидена в член 113 от Договора.
Подробните правила и списъкът на продуктите, посочени в първата алинея, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 15.
2. Настоящият регламент не пречи на вноса и предлагането на пазара за консумация от човека в Общността, под тяхното наименование за произход, на специални спиртни напитки, произхождащи от трети страни, за които са предоставени тарифни отстъпки от Общността или съгласно ГАТТ или съгласно двустранни споразумения, и чиито условия за достъп са били определени в регламенти на Общността.
Член 12
1. Спиртните напитки, предназначени за износ, трябва да съответстват на разпоредбите по настоящия регламент.
2. Въпреки това, държавите-членки могат да вземат решение за дерогации по отношение до разпоредбите на член 4, параграфи 2, 3, 4 и 6, но не и по отношение на спиртните напитки, фигуриращи в приложения II и III, или за спиртните напитки със запазени наименования.
3. За дерогации от разпоредбите на член 3, отнасящи се до алкохолното съдържание за пускането за консумация от човека, може също така да бъде взето решение в случая на:
-
спиртни напитки, обхванати от член 1, параграфи 2 и 4,
-
спиртни напитки, обхванати от приложение II, по-специално когато това се налага съгласно законодателството на третата страна вносител,
по искане на държавата-членка производител в съответствие с процедурата, предвидена в член 14.
4. Дерогации от правилата относно описанието и представянето, различни от наименованията, предвидени в член 1, параграфи 2 и 4 и в приложения II и III, и без да се засягат разпоредбите на членове 8 и 9, могат да бъдат разрешени от държавите-членки:
-
когато действащото законодателство в третата страна вносител налага това,
-
в случаите, които не са обхванати от първото тире, с изключение на някои индикации, за които трябва да бъде взето решение съгласно процедурата, предвидена в член 14.
5. Разрешените от държавите-членки дерогации се съобщават на Комисията и на другите държави-членки.
Член 13
1. Създава се Изпълнителен комитет по спиртните напитки, наричан по-долу „комитетът“, който е съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. В рамките на комитета гласовете на държавите-членки се претеглят в съответствие с член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
Член 14
1. Когато следва да се приложи процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася въпроса до комитета, било по своя собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията внася проект за мерките, които да трябва да се приемат. Комитетът предоставя становището си по тези мерки в рамките на срок, който председателят определя в зависимост от спешността на въпросите, внесени за разглеждане. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
3. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Ако, обаче, тези мерки не са в съответствие със становището на комитета, те се съобщават незабавно от Комисията на Съвета. В този случай Комисията може да отложи прилагането на мерките с един месец.
Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в рамките на един месец.
Член 15
1. Когато следва да се приложи процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася въпроса до комитета, било по своя собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията внася в комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът предоставя становището си по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора в случая на решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.
б)
Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета, или ако не е дадено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение, отнасящо се до мерките, които трябва да бъдат взети. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
Ако, след изтичането на срок от три месеца, считано от датата на сезиране на Съвета, Съветът не е взел решение, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 16
Комитетът може да разглежда всеки друг въпрос, отправен до него от неговия председател, било по негова собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
Член 17
1. С цел да се улесни преминаването от настоящия режим към този, въведен с настоящия регламент, се приемат преходни мерки съгласно процедурата, предвидена в член 14.
2. Тези преходни мерки се прилагат за не повече от две години, считано от датата на прилагане на настоящия регламент.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага от 15 декември 1989 г., с изключение на членове 13-16, които се прилагат от влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 май 1989 година.
RÈGLEMENT (CEE) N° 1576/89 DU CONSEIL du 29 mai 1989 établissant les règles générales relatives à la définition, à la désignation et à la présentation des boissons spiritueuses
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 43 et 100 A,
vu la proposition de la Commission (1),
en coopération avec le Parlement européen (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant que, à l'heure actuelle, aucune disposition communautaire spécifique ne vise les boissons spiritueuses, notamment en ce qui concerne la définition de ces produits et les prescriptions relatives à leur désignation et à leur présentation; que, compte tenu de l'importance économique de ces produits, l'adoption de dispositions communes dans ce domaine s'impose afin de contribuer au fonctionnement du marché commun;
considérant que les boissons spiritueuses constituent un débouché important pour l'agriculture communautaire; que ce débouché est dû, en grande partie, à la renommée que ces produits ont conquise dans la Communauté et sur le marché mondial; que cette renommée est liée au niveau qualitatif des produits traditionnels; qu'il convient donc, pour conserver ce débouché, de maintenir un certain niveau qualitatif pour les produits en cause; que la manière appropriée de maintenir ce niveau qualitatif est de définir les produits en tenant compte des usages traditionnels qui sont à la base de cette réputation; que, en outre, il convient de réserver l'emploi des dénominations ainsi définies à des produits dont le niveau qualitatif correspond à celui des produits traditionnels, afin d'éviter que ces dénominations ne soient dévalorisées;
considérant que le droit communautaire doit réserver à certains territoires, parmi lesquels peuvent figurer à titre exceptionnel certains pays, l'usage de dénominations géographiques s'y référant, dans la mesure où, parmi les phases du processus de production, celles du stade de la production du produit fini, au cours duquel celui-ci acquiert son caractère et ses qualités définitives, se sont déroulées dans la zone géographique en question; que, en reconnaissant ainsi aux producteurs concernés des droits exclusifs, les dispositions communautaires conserveront aux dénominations en cause leur caractère d'indication de provenance en excluant que, tombant dans le domaine public, elles deviennent des dénominations génériques; que les dénominations en cause ont également la fonction d'assurer l'information du consommateur quant à la provenance d'un produit caractérisé par les matières premières utilisées ou par les processus particuliers de son élaboration;
considérant que le moyen normal et habituel d'informer le consommateur est de porter sur l'étiquette un certain nombre de mentions; que les boissons spiritueuses sont soumises, en ce qui concerne leur étiquetage, aux règles générales établies par la directive 79/112/CEE du Conseil, du 18 décembre 1978, relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires ainsi que la publicité faite à leur égard (4), modifiée en dernier lieu par la directive
86/197/CEE (5); que, compte tenu de la nature des produits en cause, il convient, pour mieux informer le consommateur, d'arrêter des dispositions spécifiques complémentaires de ces règles générales, et notamment d'incorporer dans la définition des produits des notions relatives au vieillissement et au titre alcoométrique minimal pour la mise à la consommation humaine;
considérant que, si la directive 79/112/CEE rend obligatoires certaines mentions dans l'étiquetage, elle est relativement imprécise en ce qui concerne le lieu de fabrication; que cette notion, dans le secteur des boissons concernées, revêt une importance toute particulière du fait de l'association qui est souvent faite par le consommateur entre la boisson en cause et son lieu de fabrication; que l'absence d'une telle mention dans ce domaine risque de donner au consommateur l'impression d'une fausse origine; qu'il convient, dans ces conditions, d'éviter ce risque en prévoyant de rendre obligatoire, dans certains cas, la mention du lieu de fabrication dans l'étiquetage;
considérant qu'il convient de définir, en outre, dans certains cas, des prescriptions supplémentaires; que, notamment, quand il est fait utilisation d'alcool éthylique, il convient d'imposer l'emploi du seul alcool éthylique d'origine agricole, comme c'est déjà l'usage dans la Communauté, afin de continuer à garantir un débouché important aux produits agricoles de base;
considérant que la directive 80/778/CEE du Conseil, du 15 juillet 1980, relative à la qualité des eaux destinées à la consommation humaine (1), et la directive 80/777/CEE du Conseil, du 15 juillet 1980, relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'exploitation et la mise dans le commerce des eaux minérales naturelles (2), modifiées en dernier lieu par l'acte d'adhésion de l'Espagne et du Portugal, précisent les caractéristiques des eaux pouvant être utilisées pour l'alimentation; qu'il convient de s' y référer;
considérant que la directive 88/388/CEE du Conseil, du 22 juin 1988, relative au rapprochement des législations des États membres dans le domaine des arômes destinés à être employés dans les denrées alimentaires et des matériaux de base pour leur production (3), définit les différents termes susceptibles d'être employés lorsqu'il est question d'aromatisation; qu'il convient d'utiliser, dans le présent règlement, la même terminologie;
considérant qu'il convient d'adopter des dispositions spécifiques de désignation et de présentation pour les boissons spiritueuses importées en tenant compte des engagements de la Communauté dans ses relations avec les pays tiers;
considérant que, pour défendre la renommée des produits communautaires sur le marché mondial, il convient d'étendre les mêmes règles aux produits exportés, sauf dispositions contraires, compte tenu des habitudes et pratiques traditionnelles;
considérant que, pour que les mesures proposées reçoivent une application uniforme et simultanée, il est préférable d'opérer par voie réglementaire;
considérant que, dans le but de simplifier et d'accélérer la procédure, il convient de confier à la Commission l'adoption de mesures d'application de caractère technique; que, pour ce faire, il convient de prévoir des procédures appropriées assurant une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein d'un comité d'application;
considérant que des mesures transitoires se révèlent nécessaires pour faciliter le passage au régime instauré par le présent règlement,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Le présent règlement établit les règles générales relatives à la définition, à la désignation et à la présentation des boissons spiritueuses.
2. Par boisson spiritueuse, on entend, aux fins du présent règlement, le liquide alcoolique:
- destiné à la consommation humaine,
- ayant des caractères organoleptiques particuliers et, sauf dans le cas des produits énumérés à l'annexe III point 1), un titre alcoométrique minimal de 15 % vol, et
- obtenu:
- soit directement par distillation, en présence ou non d'arômes, de produits fermentés naturels et/ou par macération de substances végétales et/ou par addition d'arômes, de sucres ou d'autres produits édulcorants énumérés au paragraphe 3 point a) et/ou d'autres produits agricoles à de l'alcool éthylique d'origine agricole et/ou à un distillat d'origine agricole et/ou à une eau-de-vie, tels que définis dans le présent règlement,
-
soit par mélange d'une boisson spiritueuse avec:
- une ou plusieurs autres boissons spiritueuses,
-
de l'alcool éthylique d'origine agricole, du distillat d'origine agricole ou de l'eau-de-vie,
-
une ou plusieurs boissons alcooliques,
-
une ou plusieurs boissons.
Toutefois, ne sont pas considérées comme des boissons spiritueuses les boissons qui relèvent des codes NC 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 et 2207.
3. Définitions préliminaires
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
édulcoration:
l'opération qui consiste à mettre en oeuvre dans la préparation des boissons spiritueuses un ou plusieurs des produits suivants:
sucre mi-blanc, sucre blanc, sucre blanc raffiné, dex-
trose, fructose, sirop de glucose, sucre liquide, sucre liquide inverti, sirop de sucre inverti, moût de raisin concentré rectifié, moût de raisin concentré, moût de raisin frais, sucre caramélisé (burned sugar), miel, sirop de caroube, ainsi que d'autres substances glucidiques naturelles ayant un effet analogue à celui des produits susvisés.
Par sucre caramélisé, on entend le produit obtenu exclusivement par chauffage contrôlé du saccharose sans adjonction de bases ni d'acides minéraux, ni d'aucun autre additif chimique;
b)
mélange:
l'opération qui consiste à mettre ensemble deux ou plusieurs boissons différentes en vue d'en faire une boisson nouvelle;
c)
addition d'alcool:
l'opération qui consiste à ajouter de l'alcool éthylique d'origine agricole à une boisson spiritueuse;
d)
assemblage:
l'opération qui consiste à mettre ensemble deux ou plusieurs boissons spiritueuses appartenant à la même catégorie, ne différant entre elles que par des nuances dans la composition qui sont le fait d'un ou plusieurs des facteurs suivants:
- méthodes d'élaboration elles-mêmes,
- appareils de distillation employés,
- durée de maturation ou de vieillissement,
- zone géographique de production.
La boisson spiritueuse obtenue appartient à la même catégorie que les boissons spiritueuses initiales avant leur assemblage;
e)
maturation ou vieillissement:
l'opération qui consiste à laisser se développer naturellement dans des récipients appropriés certaines réactions qui procurent à la boisson spiritueuse concernée des qualités organoleptiques qu'elle n'avait pas auparavant;
f)
aromatisation:
l'opération qui consiste à mettre en oeuvre dans la préparation des boissons spiritueuses un ou plusieurs arômes tels que définis à l'article 1er paragraphe 2 point a) de la directive 88/388/CEE;
g)
coloration:
l'opération qui consiste à mettre en oeuvre, dans la préparation des boissons spiritueuses, un ou plusieurs colorants;
h)
alcool éthylique d'origine agricole:
l'alcool éthylique, dont les caractéristiques sont celles énoncées à l'annexe I du présent règlement, obtenu par distillation, après fermentation alcoolique de produits agricoles figurant à l'annexe II du traité, à l'exclusion des boissons spiritueuses telles qu'elles sont définies au paragraphe 2. Quand il est fait référence à la matière première utilisée, l'alcool doit être obtenu exclusivement à partir de cette matière première;
i)
distillat d'origine agricole:
le liquide alcoolique obtenu par distillation, après fermentation alcoolique, de produits agricoles figurant à l'annexe II du traité et qui ne présente pas les caractères de l'alcool éthylique tel que défini au point h), ni ceux d'une boisson spiritueuse, mais qui a conservé un arôme et un goût provenant des matières premières utilisées. Quand il est fait référence à la matière première utilisée, le distillat doit être obtenu exclusivement à partir de cette matière première;
j)
titre alcoométrique volumique:
le rapport entre le volume d'alcool à l'état pur, à la température de 20 degrés Celsius, contenu dans le produit considéré et le volume total de ce produit à la même température;
k)
teneur en substances volatiles:
la teneur d'une boisson spiritueuse issue exclusivement d'une distillation en substances volatiles autres que les alcools éthylique et méthylique, due exclusivement à la distillation ou à la redistillation des matières premières mises en oeuvre;
l)
lieu de fabrication:
la localité ou la région où a eu lieu la phase du processus de fabrication du produit fini qui a conféré à la boisson son caractère et ses qualités définitives essentielles;
m)
catégorie de boissons spiritueuses:
l'ensemble des boissons spiritueuses qui répondent à la même définition.
4. Définitions des différentes catégories de boissons
spiritueuses
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
rhum:
1) la boisson spiritueuse obtenue exclusivement par fermentation alcoolique et distillation soit des mélasses ou des sirops provenant de la fabrication du sucre de canne, soit du jus de la canne à sucre lui-même, et distillée à moins de 96 % vol, de telle sorte que le produit de la distillation présente, d'une manière perceptible, les caractères organoleptiques spécifiques du rhum;
2) l'eau-de-vie issue exclusivement de la fermentation alcoolique et de la distillation du jus de la canne à sucre, présentant les caractères aromatiques spécifiques du rhum et ayant une teneur en substances volatiles égale ou supérieure à 225 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol. Cette eau-de-vie peut être commercialisée avec la mention «agricole» comme complément à la dénomination «rhum», accompagnée d'une des dénominations géographiques des départements français d'outre-mer telles que mentionnées à l'annexe II;
b)
whisky ou whiskey:
la boisson spiritueuse obtenue par distillation d'un moût de céréales
- saccharifié par la diastase du malt qu'il contient, avec ou sans autres enzymes naturelles,
- fermenté sous l'action de la levure,
- distillé à moins de 94,8 % vol, de telle sorte que le produit de la distillation ait un arôme et un goût provenant des matières premières utilisées,
et vieillie pendant au moins trois ans dans des fûts en bois d'une capacité inférieure ou égale à 700 litres;
c)
boisson spiritueuse de céréales:
1) la boisson spiritueuse obtenue par distillation d'un moût fermenté de céréales, présentant des caractères organoleptiques provenant des matières premières utilisées.
La dénomination «boisson spiritueuse de céréales» peut être remplacée par «Korn» ou par «Kornbrand» pour la boisson produite en Allemagne et dans les régions de la Communauté où l'allemand est une des langues officielles, sous réserve que la production de cette boisson dans ces régions soit traditionnelle et si la boisson spiritueuse de céréales y est obtenue sans aucun additif:
- soit par la distillation exclusive de moût fermenté de grains complets de blé, d'orge, d'avoine, de seigle ou de sarrasin avec tous leurs éléments,
- soit par redistillation d'un distillat obtenu conformément au premier tiret.
2) Pour que la boisson spiritueuse de céréales puisse être dénommée «eau-de-vie de céréales», elle doit être obtenue par distillation à moins de 95 % vol d'un moût fermenté de céréales, présentant des caractères organoleptiques provenant des matières premières utilisées;
d)
eau-de-vie de vin:
la boisson spiritueuse:
- obtenue exclusivement par distillation à moins de 86 % vol du vin, du vin viné, ou par redistillation à moins de 86 % vol d'un distillat de vin,
- ayant une teneur en substances volatiles égale ou supérieure à 125 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol, et
- ayant une teneur maximale en alcool méthylique de 200 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol.
Cette boisson, lorsqu'elle est vieillie, peut continuer à être commercialisée sous la dénomination «eau-de-vie de vin» si sa durée de vieillissement est égale ou supérieure à celle prévue pour le produit visé au point e);
e)
Brandy ou Weinbrand:
la boisson spiritueuse:
- obtenue à partir d'eaux-de-vie de vin assemblées ou non avec un distillat de vin distillé à moins de 94,8 % vol, à condition que ce distillat ne dépasse pas la limite maximale de 50 % en degré alcoolique du produit fini,
- vieillie en récipients de chêne pendant au moins un an, ou pendant six mois au minimum si la capacité des fûts de chêne est inférieure à 1 000 litres,
- ayant une teneur en substances volatiles égale ou supérieure à 125 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol, et provenant exclusivement de la distillation ou de la redistillation des matières premières mises en oeuvre,
- ayant une teneur maximale en alcool méthylique de 200 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol;
f)
eau-de-vie de marc de raisin ou marc:
1) a) la boisson spiritueuse:
- obtenue à partir de marcs de raisin fermentés et distillés soit directement par la vapeur d'eau, soit après addition d'eau, auxquels ont pu être ajoutées des lies dans une proportion à déterminer selon la procèdure prévue à l'article 15, la distillation étant effectuée en présence des marcs eux-mêmes à moins de 86 % vol. La redistillation à ce même titre alcoométrique est autorisée,
- ayant une teneur en substances volatiles égale ou supérieure à 140 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol et une teneur maximale en alcool méthylique de 1 000 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol.
b) Toutefois, pendant la période de transition prévue pour le Portugal par l'acte d'adhésion de 1985, le point a) ne s'oppose pas à la commercialisation au Portugal des eaux-de-vie de marc produites dans ledit pays et ayant une teneur maximale en alcool méthylique de 1 500 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol.
2) La dénomination «marc» ou «eau-de-vie de marc de raisin» peut être remplacée par la dénomination «grappa» uniquement pour la boisson spiritueuse produite en Italie;
g)
eau-de-vie de marc de fruit:
la boisson spiritueuse obtenue par fermentation et distillation de marc de fruit. Les conditions de distilla-
tion, les caractéristiques du produit et les autres dispositions sont détérminées selon la procédure prévue à l'article 15;
h)
eau-de-vie de raisin sec ou «raisin brandy»:
la boisson spiritueuse obtenue par distillation du produit obtenu par fermentation alcoolique de l'extrait des raisins secs des cépages «noir de Corinthe» ou «muscat de Malaga», distillé à moins de 94,5 % vol, de telle sorte que le distillat ait un arôme et un goût provenant de la matière première utilisée;
i)
eau-de-vie de fruit:
1) a) la boisson spiritueuse:
- obtenue exclusivement par la fermentation alcoolique et la distillation d'un fruit charnu ou d'un moût de ce fruit en présence ou non de noyaux,
- distillée à moins de 86 % vol, de telle sorte que le produit de la distillation ait un arôme et un goût provenant du fruit,
- ayant une teneur en substances volatiles égale ou supérieure à 200 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol,
- ayant une teneur maximale en alcool méthylique de 1 000 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol, et
- dont la teneur en acide cyanhydrique, lorsqu'il s'agit des eaux-de-vie de fruits à noyaux, ne doit pas dépasser 10 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol.
b) Des dérogations aux dispositions du point a) troisième, quatrième et cinquième tirets peuvent être décidées selon la procédure prévue à l'ar-
ticle 15, en particulier pour les produits traditionnels dont l'élaboration et la vente constituent un élément substantiel du revenu de certains producteurs de fruits de la Commu-
nauté.
c) La boisson ainsi définie porte la dénomination «eau-de-vie de» suivie du nom du fruit, telle que: eau-de-vie de cerises (ou kirsch), de prunes (ou slivovic), de mirabelles, de pêches, de pommes, de poires, d'abricots, de figues, d'agrumes, de raisins ou de tout autre fruit. Elle peut être également dénommée «wasser», ce mot étant associé au nom du fruit.
Le terme «Williams» est réservé à l'eau-de-vie de poires produite uniquement à partir de poires de la variété Williams.
Lorsque deux ou plusieurs espèces de fruits sont distillées ensemble, le produit est dénommé «eau-de-vie de fruits». Cette mention peut être complétée par le nom de chacune des espèces dans l'ordre décroissant selon les quantités mises en oeuvre.
d) Les cas et les conditions dans lesquels le nom
du fruit peut remplacer la dénomination «eau-de-vie de» suivie du nom du fruit en cause sont déterminés selon la procédure prévue à l'article 15.
2) Peuvent également porter la dénomination «eau-de-vie de» suivie du nom du fruit les boissons spiritueuses obtenues par macération, dans la proportion minimale de 100 kilogrammes de fruits pour 20 litres d'alcool à 100 % vol, de certaines baies et autres fruits tels que framboises, mûres, myrtilles et autres, partiellement fermentés ou non fermentés, dans de l'alcool éthylique d'origine agricole ou dans des eaux-de-vie ou dans un distillat tels que définis dans le présent règlement, suivie d'une distillation.
Les conditions d'emploi de la dénomination «eau-de-vie de» suivie du nom du fruit en vue d'éviter une confusion avec les eaux-de-vie de fruits visées au point 1) et les fruits concernés sont fixées selon la procédure prévue à l'article 15.
3) Les boissons spiritueuses obtenues par macération de fruits entiers non fermentés, tels qu'indiqués au point 2), dans de l'alcool éthylique d'origine agricole, suivie d'une distillation, peuvent être dénommés «geist», ce mot étant associé au nom du fruit;
j)
eau-de-vie de cidre ou de poiré:
la boisson spiritueuse:
- provenant de la distillation exclusive de cidre ou de poire, et
- conforme aux exigences retenues pour les eaux-de-vie de fruits visées au point i) sous 1) sous a) deuxième, troisième et quatrième tirets;
k)
eau-de-vie de gentiane:
la boisson spiritueuse élaborée à partir d'un distillat de gentiane, lui-même obtenu par fermentation de racines de gentiane avec ou sans addition d'alcool éthylique d'origine agricole;
l)
boisson spiritueuse de fruit:
1) la boisson spiritueuse obtenue par macération d'un fruit dans de l'alcool éthylique d'origine agricole et/ou dans du distillat d'origine agricole et/ou dans de l'eau-de-vie, tels que définis dans le présent règlement, dans une proportion minimale à déterminer selon la procédure prévue à l'article 15.
L'aromatisation de cette boisson spiritueuse peut être complétée par des substances aromatisantes et/ou des préparations aromatisantes, autres que celles provenant du fruit mis en oeuvre. Ces substances et préparations aromatisantes sont définies à l'article 1er paragraphe 2, respectivement au point b) sous i) et au point c), de la directive 88/388/CEE. Toutefois, le goût caractéristique de la boisson spiritueuse ainsi que sa couleur doivent provenir exclusivement du fruit mis en oeuvre.
2) La boisson ainsi définie porte la dénomination «boisson spiritueuse de» ou «spiritueux de» suivie du nom du fruit. Les cas et les conditions dans lesquels le nom du fruit peut remplacer lesdites dénominations sont déterminés selon la procédure prévue à l'article 15.
Toutefois, ne peut être dénommée «Pacharán» que la «boisson spiritueuse de fruit» élaborée en Espagne et obtenue par macération de prunelles (Prunus espinosa) dans la proportion minimale de 250 grammes de fruit par litre d'alcool pur;
m)
boisson spiritueuse au genièvre:
1) a) la boisson spiritueuse obtenue par aromatisation avec des baies de genièvre (Juniperus communis) d'alcool éthylique d'origine agricole et/ou d'eau-de-vie de céréales et/ou distillat de céréales.
D'autres substances aromatisantes naturelles et/ou identiques aux naturelles, telles que définies à l'article 1er paragraphe 2 point b) sous i) et sous ii) de la directive 88/388/CEE, et/ou des préparations aromatisantes définies à l'article 1er paragraphe 2 point c) de cette même directive, et/ou des plantes ou des parties de plantes aromatiques peuvent être utilisées en complément, mais les caractères organoleptiques du genièvre doivent être perceptibles, même s'ils sont parfois atténués.
b) La boisson obtenue peut être dénommée «Wacholder», «ginebra» ou «genebra». L'emploi de ces dénominations est à décider selon la procédure prévue à l'article 15.
c) Les alcools utilisés pour les boissons spiritueuses dénommées «genièvre», «jenever, «genever» ou «peket» doivent avoir les caractères organoleptiques appropriés pour l'élaboration desdits produits, une teneur maximale en alcool méthylique de 5 grammes par hectolitre d'alcool à 100 % vol et une teneur maximale en aldéhydes exprimées en acétaldéhyde de 0,2 gramme par hectolitre d'alcool à 100 % vol. Pour lesdits produits, le goût des baies de genièvre peut ne pas être perceptible.
2) a) La boisson peut être dénommée «gin» si elle est obtenue par aromatisation d'un alcool éthylique d'origine agricole ayant les caractères organoleptiques appropriés avec des substances aromatisantes naturelles et/ou des substances identiques aux substances naturelles, telles que définies à l'article 1er paragraphe 2 point b) sous i) et sous ii) de la directive 88/388/CEE, et/ou des préparations aromatisantes définies à l'article 1er paragraphe 2 point c) de cette même directive, de sorte que le goût de genièvre soit prédominant.
b) La boisson peut être dénommée «gin distillé» si le produit est obtenu exclusivement par redistillation d'un alcool éthylique d'origine agricole de qualité appropriée ayant les caractères organoleptiques voulus et titrant, au départ, au moins 96 % vol dans les alambics utilisés traditionnellement pour le gin, en présence de baies de genièvre et d'autres produits végétaux naturels, le goût de genièvre devant être prépondérant. La dénomination «gin distillé» peut également s'appliquer au mélange du produit de cette distillation et d'un alcool éthylique d'origine agricole ayant la même composition, la même pureté et le même titre alcoométrique. Pour l'aromatisation du gin distillé, peuvent également être utilisées en complément des substances aromatisantes naturelles et/ou identiques aux naturelles, et/ou des préparations aromatisantes telles que précisées au point a). Le «London Gin» est un type de gin distillé.
Le gin obtenu en ajoutant simplement des essences ou des arômes à de l'alcool éthylique d'origine agricole n'a pas droit à la dénomination «gin distillé»;
n)
boisson spiritueuse au carvi:
1) la boisson spiritueuse obtenue par aromatisation de l'alcool éthylique d'origine agricole avec du carvi (Carum carvi L.).
D'autres substances aromatisantes naturelles et/ou identiques aux naturelles, telles que définies à l'article 1er paragraphe 2 point b) sous i) et sous ii) de la directive 88/388/CEE, et/ou des préparations aromatisantes définies à l'article 1er paragraphe 2 point c) de cette même directive peuvent être utilisées en complément, mais le goût du carvi doit être prépondérant.
2) a) La boisson spiritueuse définie au point 1) peut aussi être dénommée «akvavit» ou «aquavit» si l'aromatisation est effectuée avec un distillat d'herbes ou d'épices.
D'autres substances aromatisantes précisées au point 1) deuxième alinéa peuvent être utilisées en complément, mais l'arôme de ces boissons est dû en grande partie aux distillats de graines de carvi et/ou de grains d'aneth (Anethum graveolens L.), l'utilisation d'huiles essentielles étant interdite.
b) Les substances amères ne peuvent dominer sensiblement le goût; l'extrait sec ne peut pas dépasser 1,5 gramme par 100 millilitres;
o)
boisson spiritueuse anisée:
1) la boisson spiritueuse obtenue par aromatisation d'un alcool éthylique d'origine agricole avec les extraits naturels de l'anis étoilé (Illicium verum), de l'anis vert (Pimpinella anissum), du fenouil (Foeniculum vulgare) ou de toute autre plante qui contient le même constituant aromatique principal, par l'un des procédés suivants:
- macération et/ou distillation,
- redistillation de l'alcool en présence des graines ou autres parties des plantes ci-dessus désignées,
- adjonction d'extraits naturels distillés de plantes anisées,
- emploi combiné des trois méthodes précédentes.
D'autres extraits végétaux naturels ou graines aromatiques peuvent être utilisés en complément, mais le goût de l'anis doit rester prépondérant.
2) Pour que la boisson spiritueuse anisée soit dénommée «pastis», elle doit contenir également des extraits naturels issus du bois de réglisse (Glycyrrhiza glabra), ce qui implique la présence de substances colorantes dites «chalcones», ainsi que celle d'acide glycyrrhizique dont les teneurs minimale et maxi-
male doivent être respectivement de 0,05 et 0,5 gramme par litre.
Le pastis présente une teneur en sucre inférieure à 100 grammes par litre et des teneurs minimale et maximale en anéthole de respectivement 1,5 et 2 grammes par litre.
3) Pour que la boisson spiritueuse anisée soit dénommée »ouzo», elle doit:
- être élaborée exclusivement en Grèce,
- être obtenue par assemblage des alcools aromatisés par distillation ou macération à l'aide des graines d'anis et éventuellement de fenouil, du mastic issu d'un lentisque indigène de l'île de Chios (Pistacia lentiscus Chia ou latifolia) et d'autres grains, plantes et fruits aromatiques; l'alcool aromatisé par distillation doit représenter au moins 20 % du titre alcoométrique de l'ouzo.
Ledit distillat doit:
- être obtenu par distillation dans des alambics traditionnels discontinus en cuivre, d'une capacité égale ou inférieure à 1 000 litres,
- avoir un titre alcoométrique non inférieur à 55 % vol et non supérieur à 80 % vol.
L'ouzo doit être incolore et d'une teneur en sucre égale ou inférieure à 50 grammes par litre.
4) Pour que la boisson spiritueuse anisée soit dénommée «anis», son arôme caractéristique doit provenir exclusivement de l'anis vert (Pimpinella anisum) et/ou de l'anis étoilé (Illicium verum) et/ou du
fenouil (Foeniculum vulgare). La dénomination «anis distillé» peut être utilisée si la boisson contient de l'alcool distillé en présence de telles graines, dans une proportion minimale de 20 % de son titre alcoométrique;
p)
boisson spiritueuse au goût amer, ou bitter:
la boisson spiritueuse au goût amer prépondérant, obtenue par aromatisation de l'alcool éthylique d'origine agricole avec des substances aromatisantes naturelles et/ou identiques aux naturelles, telles que définies à l'article 1er paragraphe 2 point b) sous i) et sous ii) de la directive 88/388/CEE, et/ou des préparations aromatisantes définies à l'article 1er paragraphe 2 point c) de cette même directive.
Ladite boisson peut être également commercialisée sous la dénomination «amer» ou «bitter» associée ou non à um autre terme.
La présente disposition n'affecte pas la possibilité d'utiliser les termes «amer» ou «bitter» pour les produits non visés au présent article;
q)
vodka:
la boisson spiritueuse obtenue à partir d'un alcool éthylique d'origine agricole soit par rectification, soit par filtration sur charbon activé suivie éventuellement d'une distillation simple, ou par un traitement équivalent ayant pour effet d'atténuer sélectivement les caractères organoleptiques inhérents aux matières premières employées. Une aromatisation permet de conférer au produit des caractères organoleptiques particuliers, notamment un goût moelleux;
r)
liqueur:
1) la boisson spiritueuse:
- ayant une teneur en sucre minimale de 100 grammes par litre, exprimée en sucre inverti, sans préjudice d'une décision différente prise conformément à la procédure prévue à l'article 15,
- obtenue par aromatisation de l'alcool éthylique d'origine agricole ou d'un distillat d'origine agricole ou d'une ou de plusieurs boissons spiritueuses telles que définies dans le présent règlement ou d'un mélange des produits précités, édulcorés et éventuellement additionnés de produits d'origine agricole tels que la crème, le lait ou d'autres produits laitiers, de fruits, de vin ainsi que de vin aromatisé.
2)
La dénomination «crème de» suivie du nom du fruit ou de la matière première employée, à l'exclusion des produits laitiers, est réservée aux liqueurs ayant une teneur minimale en sucre de 250 grammes par litre exprimés en sucre inverti.
Toutefois, la dénomination «crème de cassis» est réservée aux liqueurs de cassis renfermant au moins 400 grammes de sucre par litre, exprimés en sucre inverti;
s)
liqueur à base d'oeufs/advocaat/avocat/Advokat:
la boisson spiritueuse, aromatisée ou non, obtenue à partir de l'alcool éthylique d'origine agricole, dont les éléments sont du jaune d'oeuf de qualité, du blanc d'oeuf et du sucre ou du miel. La teneur minimale en sucre ou en miel est de 150 grammes par litre. La teneur minimale en jaune d'oeuf est de 140 grammes par litre de produit final;
t)
liqueur aux oeufs:
la boisson spiritueuse, aromatisée ou non, obtenue à partir de l'alcool éthylique d'origine agricole, dont les éléments sont du jaune d'oeuf de qualité, du blanc d'oeuf et du sucre ou du miel. La teneur minimale en sucre ou en miel est de 150 grammes par litre. La teneur minimale en jaune d'oeuf est de 70 grammes par litre de produit final.
Article 2
Sous réserve des articles 3, 4 et 12, pour pouvoir être commercialisée en vue de la consommation humaine sous une des dénominations figurant à l'article 1er paragraphe 4, la boisson spiritueuse doit répondre à la définition et aux prescriptions qui concernent la catégorie à laquelle elle appartient.
Article 3
1. À l'exception des boissons spiritueuses au genièvre telles que définies à l'article 1er paragraphe 4 point m) sous 1), pour pouvoir être livrées à la consommation hu-
maine dans la Communauté, sous une des dénominations figurant à l'article 1er paragraphe 4, les boissons spiritueuses énumérées ci-après doivent présenter le titre alcoométrique volumique minimal suivant, à l'exception de certains produits spécifiques, dont le titre alcoométrique est indiqué à l'annexe III:
- 40 %
whisky/whiskey
pastis
- 37,5 %
rhum
Rum-Verschnitt
eau-de-vie de vin
eau-de-vie de marc de raisin
eau-de-vie de marc de fruit
eau-de-vie de raisin sec
eau-de-vie de fruit
eau-de-vie de cidre ou de poiré
eau-de-vie de gentiane
gin/gin distillé
akvavit/aquavit
vodka
grappa
ouzo
Kornbrand
- 36 %
brandy/Weinbrand
- 35 %
boisson spiritueuse de céréales/eau-de-vie de céréales
anis
- 32 %
Korn
- 30 %
boisson spiritueuse au carvi (sauf akvavit/aquavit)
- 25 %
boisson spiritueuse de fruit
- 15 %
boisson spiritueuse anisée (sauf ouzo, pastis et anis)
les autres produits figurant à l'article 1er paragraphe 4 et non mentionnés ci-dessus.
2. Les dispositions nationales peuvent déterminer un titre alcoométrique minimal supérieur aux valeurs visées au paragraphe 1 pour les boissons spiritueuses énumérées à l'annexe II. Les États membres communiquent ces titres alcoométriques à la Commission dans un délai de trois mois,
- soit après l'entrée en vigueur du présent règlement, dans le cas des dispositions existantes,
- soit après leur adoption dans le cas des dispositions qui pourraient être adoptées après l'entrée en vigueur du présent règlement.
La Commission en assure la publication au Journal officiel des Communautés européennes, série C.
3. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, peut fixer des titres alcoométriques volumiques minimaux pour des catégories de boissons autres que celles visées au paragraphe 1.
4. Avant le 31 décembre 1992, le Conseil réexamine le titre alcoométrique minimal du whishy/whiskey sur la base d'une étude de marché effectuée par la Commission.
Article 4
1. Sans préjudice des dispositions prises en application des paragraphes 2 à 5, l'adjonction de toute substance autre que celles autorisées par la législation communautaire ou, en l'absence de celle-ci, par les dispositions nationales fait perdre à la boisson spiritueuse en question le droit à la dénomination réservée.
2. La liste des additifs alimentaires autorisés, les modalités de leur emploi ainsi que les boissons spiritueuses concernées sont déterminées selon la procédure prévue par la directive 89/107/CEE du Conseil, du 21 décembre 1988, relative au rapprochement des législations des États membres relatives aux additifs pouvant être employés dans les denrées destinées à l'alimentation humaine (1).
3. La liste des auxiliaires technologiques autorisés, les modalités de leur emploi ainsi que les boissons spiritueuses concernées peuvent être déterminées selon la procédure prévue à l'article 15.
4. Sans préjudice des dispositions plus restrictives de l'article 1er paragraphe 4, la coloration des boissons spiritueuses est autorisée selon les dispositions nationales prises conformément à la directive du Conseil du 23 octobre 1962 relative au rapprochement des réglementations des États membres concernant les matières colorantes pouvant être employées dans les denrées destinées à l'alimentation humaine (2), modifiée en dernier lieu par l'acte d'adhesion de l'Espagne et du Portugal.
5. Pour l'élaboration des boissons spiritueuses définies à l'article 1er paragraphe 4, à l'exception de celles définies audit article paragraphe 4 points m), n) et p), seules les substances et préparations aromatisantes naturelles telles que définies à l'article 1er paragraphe 2 point b) sous i) et point c) de la directive 88/388/CEE peuvent être utilisées.
Toutefois, les substances aromatisantes identiques aux naturelles, telles que définies à l'article 1er paragraphe 2 point b) sous ii) de la directive 88/388/CEE, sont autorisées dans les liqueurs, à l'exception de celles mentionnées ci-après:
a) liqueurs (ou crèmes) de fruits:
- ananas,
- cassis,
- cerises,
- framboises,
- mûres,
- myrtilles,
- agrumes;
b) liqueurs de plantes:
- menthe,
- gentiane,
- anis,
- génépi,
- vulnéraire.
6. Pour l'élaboration des boissons spiritueuses, l'adjonction d'eau, éventuellement distillée ou déminéralisée, est autorisée pour autant que la qualité de l'eau soit conforme aux dispositions nationales arrêtées en application des directives 80/777/CEE et 80/778/CEE et que son adjonction ne change pas la nature du produit.
7. a) Pour l'élaboration des boissons spiritueuses, l'alcool éthylique utilisé ne peut être que d'origine agricole.
b) Quand il est fait usage d'alcool éthylique pour étendre ou dissoudre les matières colorantes, les arômes ou tout autre additif autorisé, utilisés dans l'élaboration des boissons spiritueuses, il ne peut s'agir que d'alcool éthylique d'origine agricole.
c) Sans préjudice de dispositions plus restrictives prévues à l'article 1er paragraphe 4 point m) sous 1), la qualité de l'alcool éthylique d'origine agricole doit correspondre aux spécifications mentionnées à l'annexe I.
8. Les modalités d'application, et notamment les méthodes d'analyse des boissons spiritueuses à utiliser, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 14.
Les listes de liqueurs figurant au paragraphe 5 deuxième alinéa peuvent être éventuellement complétées par le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission.
Article 5
1. Sans préjudice des dispositions prises en application de l'article 6, les dénominations visées à l'article 1er paragraphe 4 sont réservées aux boissons spiritueuses qui y sont définies, compte tenu des exigences prévues aux articles 2, 3, 4 et 12. Ces dénominations doivent être utilisées pour les désigner.
Les boissons spiritueuses qui ne répondent pas aux spécifications arrêtées pour les produits définis à l'article 1er paragraphe 4 ne peuvent pas recevoir les dénominations qui y sont retenues. Elles doivent être dénommées «boissons spiritueuses» ou «spiritueux».
2. Les dénominations visées au paragraphe 1 peuvent être complétées par des indications géographiques autres que celles visées au paragraphe 3, sous réserve que le consommateur ne soit pas induit en erreur.
3. a) Les dénominations géographiques énumérées dans la liste figurant à l'annexe II peuvent remplacer les dénominations visées au paragraphe 1 ou les compléter, formant des dénominations composées. Ces dénominations, composées ou non, peuvent être éventuellement accompagnées de mentions complémentaires à condition que celles-ci soient réglementées par l'État membre de production.
Par dérogation au premier alinéa, l'indication «marque nationale luxembourgeoise» remplace la déno-
mination géographique et peut compléter les dénominations des eaux-de-vie élaborées dans le grand-duché de Luxembourg figurant à l'annexe II.
b) Ces dénominations géographiques sont réservées aux boissons spiritueuses dont la phase de la production au cours de laquelle elles acquièrent leur caractère et leurs qualités définitives a eu lieu dans la zone géographique invoquée.
c) Les États membres peuvent appliquer des règles nationales spécifiques relatives à la production, à la circulation interne, à la désignation et à la présentation des produits obtenus sur leur territoire dans la mesure où elles sont compatibles avec le droit communautaire. Dans le cadre de la poursuite d'une politique de qualité, ces règles peuvent limiter la production dans une zone géographique déterminée aux produits de qualité conformes à ces règles spécifiques.
Article 6
1. Des dispositions particulières peuvent régler les mentions s'ajoutant à la dénomination de vente, à savoir:
- l'emploi de termes, sigles ou signes,
- l'emploi de termes composés incluant une des définitions génériques mentionnées à l'article 1er paragraphes 2 et 4.
2. Des dispositions particulières peuvent régler la dénomination des mélanges de boissons spiritueuses et celle des mélanges d'une boisson avec une boisson spiritueuse.
3. Les dispositions visées aux paragraphes 1 et 2 sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 15. Elles ont notamment pour objet d'éviter que les dénominations visées auxdits paragraphes créent une confusion compte tenu en particulier des produits existant au moment de l'entrée en vigueur du présent règlement.
Article 7
1. En plus des règles nationales prises conformément à la directive 79/112/CEE, l'étiquetage et la présentation des boissons spiritueuses définies à l'article 1er paragraphe 4 destinées au consommateur final ainsi que la publicité faite à leur égard doivent être conformes aux paragraphes 2 et 3.
2. a) La dénomination de vente des produits visée à l'article 1er paragraphes 2 et 4 est l'une dénominations qui leur réservée en vertu de l'article 5 et de l'article 6 paragraphe 2.
b) Lorsque l'étiquetage indique la matière première utilisée pour la fabrication de l'alcool éthylique d'origine agricole, chaque alcool agricole utilisé doit être mentionné dans l'ordre décroissant selon les quantités mises en oeuvre.
c) La dénomination de vente des boissons spiritueuses visées au paragraphe 1 peut être complétée par la mention «assemblage» si la boisson spiritueuse a été soumise à cette opération.
d) Sauf exception, une durée de vieillissement ne peut être indiquée que lorsqu'elle concerne le plus jeune des constituants alcooliques et à condition que le produit ait été vieilli sous contrôle fiscal ou sous contrôle présentant des garanties équivalentes.
3. Pour les produits visés à l'article 1er paragraphe 4, peuvent être déterminées selon la procédure prévue à l'ar-
ticle 14:
a) les conditions dans lesquelles peuvent être mentionnées dans l'étiquetage la durée de vieillissement et celles relatives aux matières premières utilisées;
b) les conditions d'emploi de dénominations de vente évoquant une notion de vieillissement ainsi que les éventuelles exceptions et les conditions d'un contrôle équivalent;
c) les dispositions particulières qui doivent régir l'emploi de termes se référant à une certaine qualité du produit, telle que son histoire ou son mode d'élaboration;
d) les règles d'étiquetage des produits en récipients non destinés au consommateur final, y compris des dérogations éventuelles aux règles d'étiquetage pour tenir compte notamment de l'entreposage et du transport.
4. Les indications prévues par le présent règlement sont faites dans une ou plusieurs langues officielles de la Communauté de telle sorte que le consommateur final puisse comprendre facilement chacune de ces mentions, sauf si l'information de l'acheteur est assurée par d'autres moyens.
5. Les dénominations géographiques énumérées à l'annexe II, les dénominations en italique figurant à l'article 1er paragraphe 4 ainsi que la dénomination «Rum-Verschnitt» ne peuvent pas être traduites.
Toutefois, à la demande d'un État membre de consommation, il peut être décidé, selon la procédure prévue à l'ar-
ticle 14, que lesdites dénominations en italique, et notamment celle du «raisin brandy», soient complétées par des dénominations équivalentes pour que les consommateurs de cet État ne soient pas induits en erreur.
6. Pour les produits originaires des pays tiers, l'utilisation d'une langue officielle du pays tiers dans lequel l'élaboration a eu lieu est admise à condition que les indications prévues par le présent règlement soient faites en outre dans une langue officielle de la Communauté de telle sorte que le consommateur final puisse comprendre facilement chacune de ces mentions.
7. Sans préjudice de l'article 12, pour les produits originaires de la Communauté et destinés à l'exportation, les indications prévues par le présent règlement peuvent être répétées dans une autre langue, à l'exception des dénominations visées au paragraphe 5.
8. Selon la procédure prévue à l'article 15, peuvent être déterminés les cas et/ou les boissons spiritueuses pour lesquels la mention du lieu de fabrication et/ou de l'origine et/ou de la provenance est obligatoire, ainsi que les modalités de cette mention.
Article 8
Pour que les boissons spiritueuses produites dans la Communauté puissent être commercialisées en vue de la consommation humaine, elles ne peuvent être désignées en associant des mots ou des formules tels que «genre», «type», «façon», «style», «marque», «goût» ou autres mentions analogues, à une des dénominations visées dans le présent règlement.
Article 9
1. Les boissons spiritueuses énumérées ci-après:
- rhum,
- whisky et whiskey,
- boisson spiritueuse de céréales/eau-de-vie de céréales,
- eau-de-vie de vin et brandy,
- eau-de-vie de marc de raisin,
- eau-de-vie de raisin sec,
- eau-de-vie de fruit à l'exception des produits définis à l'article 1er paragraphe 4 point i) sous 2),
- eau-de-vie de cidre et de poiré,
lorsqu'elles sont additionnées d'alcool éthylique d'origine agricole, ne peuvent pas porter dans leur présentation, sous quelque forme que ce soit, le terme générique réservé aux boissons précitées.
2. Toutefois, le paragraphe 1 ne s'oppose pas à la commercialisation, en vue de la consommation humaine dans la Communauté, du produit élaboré en Allemagne et obtenu par coupage de rhum et d'alcool. Une proportion minimale de 5 % de l'alcool contenu dans le produit fini dénommé «Rum-Verschnitt» doit provenir du rhum. En cas de vente en dehors du marché allemand, la composition alcoolique de ce produit doit figurer sur l'étiquette.
En ce qui concerne l'étiquetage et la présentation du produit dénommé «Rum-Verschnitt», le terme «Verschnitt» doit figurer sur le conditionnement (sur la bouteille ou l'emballage) avec des caractères de type, de dimension et de couleur identiques à ceux utilisés pour le mot «Rum», sur la même ligne que celui-ci et, sur les bouteilles, il doit être mentionné sur l'étiquette frontale.
Article 10
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires en vue d'assurer le respect des dispositions communautaires
dans le secteur des boissons spiritueuses. Ils désignent une ou plusieurs instances qu'ils chargent du contrôle du respect de ces dispositions.
Pour les produits figurant à l'annexe II, il peut être décidé selon la procédure prévue à l'article 14 que ce contrôle et cette protection sont assurés, lors de la circulation intracommunautaire, par des documents commerciaux contrôlés par l'administration et par la tenue de registres appropriés.
2. Pour les boissons spiritueuses énumérées à l'annexe II et exportées, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, établit un système de documents d'authentification afin d'éliminer les fraudes et les contrefaçons. Ce système est destiné à remplacer les systèmes nationaux existants. Il doit présenter au moins les mêmes garanties que ceux-ci, dans le respect des règles communautaires, et notamment celles relatives à la concurrence.
Jusqu'à ce que le système visé au premier alinéa soit mis en place, les États membres peuvent conserver leurs propres systèmes d'authentification, pour autant que ceux-ci sont conformes aux règles communautaires.
3. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, arrête les mesures nécessaires aux fins de l'application uniforme des dispositions communautaires dans le secteur des boissons spiritueuses, notamment en ce qui concerne le contrôle et les relations entre les instances compétentes des États membres.
4. Les États membres et la Commission se communiquent réciproquement les données nécessaires pour l'application du présent règlement. Les modalités de la communication et de la diffusion de ces données sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 14.
Article 11
1. Sous réserve du paragraphe 2, en vue d'être commercialisées pour la consommation humaine dans la Communauté, les boissons spiritueuses importées et désignées à l'aide d'une indication géographique ou d'une dénomination autre que celles visées à l'article 1er paragraphe 4 peuvent bénéficier, sous condition de réciprocité, du contrôle et de la protection visés à l'article 10.
Le premier alinéa est mis en application par des accords avec les pays tiers intéressés, à négocier et à conclure selon la procédure prévue à l'article 113 du traité CEE.
Les modalités d'application, ainsi que la liste des produits visés au premier alinéa, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 15.
2. Le présent règlement ne fait pas obstacle à l'importation et à la commercialisation en vue de la consommation humaine dans la Communauté, sous leur dénomination d'origine, des boissons spiritueuses particulières originaires
des pays tiers qui font l'objet de concessions tarifaires de la part de la Communauté ou dans le cadre de l'accord général sur les tarifs douaniers et le commerce (GATT) ou par des accords bilatéraux et dont les conditions d'admission ont été déterminées par des règlements communautaires.
Article 12
1. Les boissons spiritueuses destinées à l'exportation doivent être conformes aux dispositions du présent règlement.
2. Toutefois, des dérogations peuvent être décidées par les États membres concernant les dispositions de l'article 4 paragraphes 2, 3, 4 et 6, à l'exception des boissons spiritueuses figurant aux annexes II et III ainsi que des boissons
spiritueuses à dénominations réservées.
3. Des dérogations peuvent être également décidées concernant les dispositions de l'article 3 se référant au titre alcoométrique de commercialisation en vue de la consommation humaine:
- pour les boissons spiritueuses visées à l'article 1er paragraphes 2 et 4,
- pour les boissons spiritueuses figurant à l'annexe II, notamment lorsque la législation du pays tiers d'importation l'exige,
sur demande de l'État membre de production, selon la procédure prévue à l'article 14.
4. Des dérogations aux règles de désignation et de présentation, à l'exclusion des dénominations prévues à l'article 1er paragraphes 2 et 4 et aux annexes II et III, et sans préjudice des dispositions des articles 8 et 9, peuvent être autorisées par les États membres:
- lorsque la législation en vigueur du pays tiers d'importation l'exige,
- dans les cas qui ne sont pas couverts par le premier tiret, à l'exception de certaines mentions à décider selon la procédure prévue à l'article 14.
5. Les dérogations autorisées par les États membres sont communiquées aux services de la Commission et aux autres États membres.
Article 13
1. Il est institué un comité d'application pour les boissons spiritueuses, ci-après dénommé «comité», composé de représentants des États membres et présidé par un représentant de la Commission.
2. Au sein du comité, les voix des États membres sont affectées de la pondération prévue à l'article 148 para-
graphe 2 du traité CEE. Le président ne prend pas part au vote.
Article 14
1. Dans le cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité est saisi par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
2. Le représentant de la Commission soumet un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ces mesures dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence des questions soumises à examen. Il se prononce à la majorité de cinquante-quatre voix.
3. La Commission arrête des mesures qui sont immédiatement applicables. Toutefois, si elles ne sont pas conformes à l'avis émis par le comité, ces mesures sont aussitôt communiquées par la Commission au Conseil. Dans ce cas, la Commission peut différer d'un mois l'application de ces mesures.
Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans le délai d'un mois.
Article 15
1. Dans le cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité est saisi par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
2. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité CEE pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des représentants des États membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le président ne prend pas part au vote.
3. a) La Commission arrête les mesures envisagées lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité.
b) Lorsque les mesures envisagées ne sont pas conformes à l'avis du comité, ou en l'absence d'avis, la Commission soumet sans tarder au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil statue à la majorité qualifiée.
Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la saisine du Conseil, celui-ci n'a pas statué, les mesures proposées sont arrêtées par la Commission.
Article 16
Le comité peut examiner toute autre question évoquée par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
Article 17
1. En vue de faciliter le passage du régime existant à celui institué par le présent règlement, des mesures transitoires sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 14.
2. Ces mesures transitoires ne peuvent excéder une durée maximale de deux ans à compter de la date de mise en application du présent règlement.
Article 18
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Il est applicable à partir du 15 décembre 1989, à l'exception des articles 13 à 16, qui sont applicables à partir de l'entrée en vigueur du présent règlement.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 mai 1989.