31994R2991
L 316/2
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2991/94 НА СЪВЕТА
от 5 декември 1994 година
за определяне на стандарти за масла за мазане
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 804/68 на Съвета от 27 юни 1968 г. за общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (4), в член 6 предоставя единно определение за масло, предмет на тази интервенционна система;
като има предвид, че освен това, членове 35а и 36 от Регламент № 136/66/ЕИО на Съвета от 22 септември 1966 г. относно създаването на обща организация на пазара на масла и мазнини (5), предвижда създаването на търговски стандарти за всички продукти в този сектор; като има предвид, че тези стандарти, по специално при маргарина, могат по-специално да са свързани с класификация на качеството, като се отчитат пазарните изисквания и специалното положение на тези продукти;
като има предвид, че развитието на производствените технологии и очакванията на потребителите доведоха до увеличено разнообразие на пазара на твърди мазнини, които са предназначени за консумация от човека;
като има предвид, че продуктите, предмет на настоящия регламент трябва да се считат конкуренти продукти, които са сравними от гледна точка на някои характеристики, по-специално външен вид и употреба;
като има предвид, че постановяването на търговски стандарти за съответните млечни и немлечни продукти с ясна и отличителна класификация, придружени с правила за наименование, ще гарантира съответната стабилност на разглежданите селскостопански пазари и ще допринесе за установяването на справедлив жизнен стандарт на селскостопанското население;
като има предвид, че основният аспект на продуктите е тяхното съдържание на мазнини; като взема предвид, че продуктите със съдържание на мазнини от по-голямо от 10 %, но по-малко от 90 % по тегло, предназначени за консумация от човека, представляват по-голямата част от продуктите на пазара, и по-специално, на продуктите, предназначени за крайния потребител;
като има предвид, че едно решение, което постановява единна класификация за всички тези продукти, ще улесни потребителя да направи избора си между продукти, които от друга страна са сравними по съдържание на мазнини, по принцип, но от друга страна се различават по отношение на използваните растителни и/или животински мазнини;
като има предвид, че обхватът на регламента трябва да бъде разширен за всички конкурентни продукти със съдържание на мазнини с повече от 10 %, но по-малко от 90 % по общо тегло, предназначени за доставка на крайния клиент без допълнителна обработка;
като има предвид, че трябва да се запази способността за производството на продукти с различни съдържания на мазнини и за да се избегне объркването на потребителя, и с оглед натрупания опит в млечния сектор, термините „масло“ и „маргарин“ трябва да бъдат използвани само за определени категории продукти с ясно дефинирано съдържание на мазнини;
като има предвид, че тази рамка от правила на Общността ще допринесе за развитието на търговията в условията на лоялна конкуренция;
като има предвид, че за да се постигне желаната яснота, трябва да се определят наименования за всички тези продукти; като взема предвид, че намалението на съдържанието на мазнини трябва да се отрази в наименованието;
като има предвид, че в резултат на това трябва да се предвиди, че само продуктите, които отговарят на изискванията на настоящия регламент могат да се предоставят за крайна консумация; като има предвид, че продукти, които попадат извън обхвата на настоящия регламент, могат да се предлагат на краен потребител, но не могат да се използват запазените продажбени описания;
като има предвид, че настоящият регламент трябва да се прилага без да се засяга Регламент (ЕИО) № 1898/87 на Съвета от 2 юли 1987 г. относно защитата на наименованията, използвани при търговията с мляко и млечни продукти (6), както и по отношение на законодателството на Общността във ветеринарния и хранителния сектори, което е насочено към осигуряване спазването на стандартите за хигиена и етикетиране на храни;
като има предвид, че е необходимо да се приемат някои разпоредби в допълнение към постановените в Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с етикетирането, представянето и рекламата на храни (7); като взема предвид, че това включва, по-специално, посочване на общото съдържание на мазнини и някои мастни съставки съставени от различни растителни и животински мазнини;
като има предвид, че за да се осигури хармонизация на тези правила, продуктите, които са внесени от трети страни трябва да подлежат на еквивалентни изисквания;
като има предвид, че се вземат мерки държавите-членки да постановят извършването на подходящи проверки и налагането на санкции, в случай на нарушаване разпоредбите на настоящия регламент;
като има предвид, че стандартите, които са постановени в регламента, не засягат тарифната класификация на разглежданите продукти;
като има предвид, че трябва да се предвиди достатъчен срок, за да се предостави възможност да се адаптират всички продукти на пазара към приетите разпоредби, а от друга страна, да се изчерпят запасите, етикетирани в съответствие с предишното национално законодателство в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент постановява стандарти за:
а)
млечни мазнини, които попадат под кодове по КН 0405 и ex 2106;
б)
мазнини, които попадат под код по КН ex1517; и
в)
мазнини, които са съставени от растителни и/или животински продукти, и попадат под кодове по КН ex 1517 и ex 2106;
със съдържание на мазнини най-малко 10 %, но по-малко от 90 % от теглото, предназначени за човешка консумация.
Съдържанието на мазнини, без солта, трябва да бъде най-малко две-трети от сухото вещество.
2. Настоящият регламент се прилага за продукти, които остават твърди при температура 20 °С и които са подходящи за използване за мазане.
3. Настоящият регламент не засяга разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1898/87 или разпоредби, които са приети във ветеринарния и хранителния сектори, за да гарантират, че продуктите да отговарят на хигиените и здравни стандарти, както и за защита на здравето на животните и човешко здраве.
Член 2
1. Продуктите по член 1 не могат да се доставят или прехвърлят, без преработка, на краен потребител, пряко или чрез ресторанти, болници, столове за хранене или подобни заведения, освен ако отговарят на изискванията, които са установени в приложението.
2. Описанията при продажба на тези продукти трябва да са тези, които определени в приложението, без да се засягат член 3, параграф 2 или член 5.
Описанията при продажба в приложението трябва да бъдат запазени за продуктите, които са определени в него.
Въпреки това, настоящият параграф не се прилага за:
-
наименование на продукти, чиято точна природа е ясна от традиционна употреба и/или когато наименованията са ясно използвани за описание на характерното качество на продукта,
-
концентрирани продукти (масло, маргарин, блендове) със съдържание на мазнини 90 % и повече.
Член 3
1. В допълнение към правилата на Директива 79/112/ЕИО, при етикетирането и представянето на продуктите, които са посочени в член 2, параграф 1, трябва да се посочи следната информация:
а)
описание при продажба, както е определено в приложението;
б)
общия процент съдържание на мазнини по тегло по време на производството, за продуктите, които са посочени в приложението;
в)
съдържанието на растителни, млечни или други животински мазнини в намаляващ ред по тегло като процент от общото тегло по време на производство, за съставни мазнини, които са посочени в част В на приложението;
г)
процентното съдържание на сол трябва да бъде посочено по особено четлив начин в списъка на съставките за продукти, които са посочени в приложението.
2. Независимо от параграф 1, буква а) описания при продажба „minarine“ или „halvarine“ може да се използват за продукти, които са посочени в приложението, част Б, точка 3.
3. Описанията при продажба, които са посочени в параграф 1, буква а), могат да се използват заедно с един или повече термина, за да се определят растителните и/или животински видове, от които произхождат продуктите, или предвижданата употреба на продуктите, както и с други термини, свързани с производствените методи, доколкото тези термини не противоречат на други разпоредби на Общността, по-специално на Регламент (ЕИО) № 2082/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно сертификатите за специфичен характер на селскостопанските и хранителни продукти (8). Могат също така да бъдат използвани указания за географски произход при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно защитата на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителни продукти (9).
4. Терминът „растителен“ може да се използва заедно с описанията при продажба в приложението, част Б, при условие че продуктът съдържа само мазнина от растителен произход с допустимост 2 % от съдържанието на мазнини на животински мазнини. Този допустимост се прилага когато се посочват растителните видове.
5. Информацията, която е посочена в параграфи 1, 2 и 3, трябва да бъде лесно разбираема и маркирана на видно място по такъв начин, че да е лесно видима, ясно четлива и незаличима.
6. За определени форми на реклама могат да се въведат специални мерки относно информацията, която е посочена параграф 1, букви а) и б), в съответствие с процедурата по член 9.
Член 4
Терминът „традиционен“ може да се използва заедно с наименованието „масло“, предвидено в приложението, част А(1), когато продуктът е получен пряко от мляко или сметана.
За целите на настоящия член „сметана“ означава продуктът, получен във формата на емулсия от типа масло във вода, със съдържание на млечна мазнина най-малко 10 %.
Член 5
1. Забранява се използването на термини за продукти, които са посочени в приложението, които заявяват, предполагат или подсказват съдържание на мазнини, които са различни от посоченото в приложението.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и в допълнение:
а)
терминът „намалено съдържание на мазнини“ може да се използва за продукти, които са посочени в приложението, със съдържание на мазнини по-високо от 41 %, но не по-високо от 62 %;
б)
терминът „ниско съдържание на мазнини“ или „леко“ може да се използва за продукти, които са посочени в приложението, със съдържание на мазнини от 41 % или по-малко.
Терминът „намалено съдържание на мазнини“ и термините „ниско съдържание на мазнини“ или „леко“ могат, въпреки това, да заменят съответно термините „три-четвърти мазно“ или „полумазно“, които са използвани в приложението.
В срок от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент Съветът трябва да направи преглед на прилагането на настоящия параграф на основание на доклад от Комисията.
3. Чрез дерогация от параграф 1 и за преходен период от пет години от публикуването на настоящия регламент термините, които са посочени параграф 1, могат да продължават да се появяват върху продукти, на които към 31 декември 1993 г. са били вече изложени и които законно се търгуват на пазара на държавата-членка.
Член 6
1. При спазване на разпоредбите на настоящия регламент държавите-членки могат да приемат или запазят национални разпоредби, които постановяват различни качествени нива. Тези разпоредби трябва да позволяват тези качествени нива да бъдат оценявани на основание на критерии, които са свързани, по-специално, с използваните суровини, органолептичните характеристики на продуктите и тяхната физическа и микробиологична стабилност.
Държавите-членки, които използват тази възможност, трябва да гарантират, че продуктите на други държави-членки, които отговарят на критериите, постановени с тези разпоредби могат при не-дискриминационни условия да използват термините, които по силата на тези разпоредби, да заявяват, че отговарят на тези условия.
2. Описанията при продажба, които са посочени в член 3, параграф 1, буква а) могат да бъдат допълнени с посочените на нивото на качеството, което е присъщо на съответния продукт.
3. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране на извършването на проверки по прилагането на всички критерии, които са посочени във точка втора на параграф 1, за определяне на нивото на качеството. Редовните и чести проверки трябва да се простират до крайния продукт и трябва да се осъществяват от един или повече органи на публичното право и определени от държавата-членка, или от одобрен орган, който е надзираван от тях. Държавите-членки представят на Комисията списък на определените органи.
Член 7
Внасяните в Общността продукти трябва да са в съответствие с настоящия регламент в случаите, които са посочени в член 2, параграф 1.
Член 8
Подробни правила за прилагането на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата по член 9 и могат, по-специално, да включват:
-
списък на продуктите, които са посочени в член 2, параграф 2, трета алинея , първо тире, на основание на списък, който е изпратен на Комисията от държавите-членки,
-
методите за анализ, които са необходими за проверка на състава и производствените характеристики на продуктите, които са посочени в член 1,
-
подробни правила за вземане на проби,
-
подробни правила за получаване на статистическа информация за пазарите на продуктите, които са посочени в член 1.
Член 9
При позоваване на настоящия член, разглежданите мерки се приемат в съответствие с процедурата по член 30 от Регламент (ЕИО) № 804/68 и член 38 от Регламент № 136/66/ЕИО.
Член 10
Държавите-членки определят ефективни санкции, които да бъдат налагани в случай на нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент, и когато е необходимо, национални мерки относно тяхното принудително изпълнение. Държавите-членки информират Комисията за санкциите до 1 януари 1997 г.
Член 11
1. Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1996 г.
2. Независимо от член 2, параграф 1, продукти на пазара на държава-членка към 31 декември 1995 г., които не отговарят на определените в приложението изисквания могат да бъдат доставяни и прехвърляни до 31 декември 1997 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 декември 1994 година.
RÈGLEMENT (CE) No 2991/94 DU CONSEIL du 5 décembre 1994 établissant des normes pour les matières grasses tartinables
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 43,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis du Parlement européen (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant que le règlement (CEE) no 804/68 du Conseil, du 27 juin 1968, portant organisation commune des marchés dans le secteur du lait et des produits laitiers (4), prévoit à son article 6 une définition unique du beurre éligible à l'intervention;
considérant que, en outre, les articles 35 bis et 36 du règlement no 136/66/CEE du Conseil, du 22 septembre 1966, portant établissement d'une organisation commune des marchés dans le secteur des matières grasses (5), prévoient l'établissement de normes de commercialisation pour tous les produits relevant du secteur; que ces normes, tout particulièrement la margarine, peuvent porter notamment sur le classement par qualité, en tenant compte des nécessités de commercialisation et des conditions particulières dans lesquelles se trouvent les produits;
considérant que le développement des techniques de production et des attentes des consommateurs conduit à ce que le marché des matières grasses solides destinées à l'alimentation humaine se diversifie de plus en plus;
considérant que les produits visés par le présent règlement doivent être considérés comme produits concurrents, étant donné qu'ils sont comparables du point de vue de certaines caractéristiques, notamment l'apparence et l'utilisation;
considérant que l'établissement de normes de commercialisation pour les produits laitiers et non laitiers concernés, comportant une classification claire et distincte accompagnée de règles relatives à la dénomination, est, dès lors, propre à permettre la stabilité des marchés agricoles en question et à contribuer à l'établissement d'un niveau de vie équitable de la population agricole;
considérant que l'élément essentiel de ces produits est leur teneur en matière grasse; que les produits ayant une teneur en matières grasses minimale de 10 % et inférieure à 90 % du poids et destinés à la consommation humaine couvrent la grande majorité des produits se trouvant sur le marché, et notamment les produits destinés au consommateur final;
considérant qu'une solution établissant une classification uniforme pour l'ensemble des produits concernés facilite le choix du consommateur entre des produits qui, d'un côté, sont comparables selon leur teneur en matière grasse en général, mais, de l'autre côté, se distinguent selon les matières grasses végétales ou animales utilisées;
considérant qu'il convient d'étendre le champ d'application du règlement à tous les produits concurrents ayant une teneur en matière grasse minimale de 10 % et inférieure à 90 % du poids total destinés à être livrés en l'état au consommateur final;
considérant que, tout en assurant la liberté de fabriquer des produits ayant des teneurs en matières grasses différentes, il convient, pour éviter aussi la confusion du consommateur, et au vu de l'expérience acquise pour le lait, de limiter l'utilisation des termes « beurre » et « margarine » à certaines catégories de produits ayant un taux de matières grasses clairement défini;
considérant que, en outre, un tel cadre de règles communautaires contribue au développement du commerce dans des conditions de concurrence loyale;
considérant que, afin de créer la clarté souhaitable, il convient d'établir des dénominations pour tous les produits concernés; que la réduction de la teneur en matières grasses doit apparaître dans la dénomination;
considérant que, en conséquence, il y a lieu de prévoir que les produits ne peuvent être livrés pour la consommation finale que s'ils répondent aux exigences du présent règlement; que les produits en dehors du champ d'application du présent règlement peuvent être livrés ou cédés au consommateur final, mais sans utiliser les dénominations de vente réservées;
considérant que le présent règlement doit s'appliquer sans préjudice des dispositions du règlement (CEE) no 1898/87 du Conseil, du 2 juillet 1987, concernant la protection de la dénomination du lait et des produits laitiers lors de leur commercialisation (6), ainsi que des dispositions communautaires arrêtées dans le secteur vétérinaire et celui des denrées alimentaires, visant à garantir le respect des normes d'hygiène et de l'étiquetage des denrées alimentaires;
considérant qu'il s'avère nécessaire de prévoir certaines dispositions complémentaires de celles prévues dans la directive 79/112/CEE du Conseil, du 18 décembre 1978, relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires, ainsi que la publicité faite à leur égard (7); que des dispositions doivent être prises en ce qui concerne notamment l'indication de la teneur totale en matières grasses ainsi que de certains composants de matières grasses composées de différentes matières grasses végétales et animales;
considérant que, pour assurer la cohérence du régime, il y a lieu de soumettre les produits importés des pays tiers à des exigences équivalentes;
considérant qu'il y a lieu de prévoir que les États membres déterminent les contrôles et les sanctions appropriés en cas d'infraction au présent règlement;
considérant que les normes prévues par le présent règlement ne préjugent en rien du classement tarifaire des produits en question;
considérant qu'il convient de prévoir un délai suffisamment étendu afin de permettre, d'une part, l'adaptation aux prescriptions prévues de tout produit se trouvant sur le marché et, d'autre part, l'écoulement des stocks d'emballages comportant l'étiquetage admis selon la législation nationale en vigueur antérieurement,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Le présent règlement fixe des normes pour:
a) les matières grasses laitières relevant des codes NC 0405 et ex 2106;
b) les matières grasses relevant du code NC ex 1517
et
c) les matières grasses composées de produits végétaux et/ou animaux relevant des codes NC ex 1517 et ex 2106,
dont la teneur en matières grasses est au minimum de 10 % et inférieure à 90 % du poids, destinées à la consommation humaine.
La teneur en matière grasse, à l'exclusion du sel ajouté, doit être d'au moins deux tiers de la matière sèche.
2. Le présent règlement s'applique aux produits qui gardent une consistance solide à la température de 20 °C, et qui sont aptes à être tartinés.
3. Le présent règlement s'applique sans préjudice du règlement (CEE) no 1898/87 ainsi que des dispositions arrêtées dans le secteur vétérinaire et dans celui des denrées alimentaires, visant à garantir le respect des normes d'hygiène et de salubrité des produits et à protéger la santé des personnes et des animaux.
Article 2
1. Les produits visés à l'article 1er ne peuvent être livrés ou cédés sans transformation au consommateur final, soit directement, soit par l'intermédiaire de restaurants, d'hôpitaux, de cantines ou d'autres collectivités similaires, que s'ils répondent aux exigences établies à l'annexe.
2. Les dénominations de vente pour ces produits sont celles indiquées à l'annexe, sans préjudice de l'article 3 paragraphe 2 ou de l'article 5.
Les dénominations de vente figurant à l'annexe sont réservées aux produits qui y sont définis.
Le présent paragraphe n'est, toutefois, pas applicable:
- aux dénominations de produits dont la nature exacte ressort clairement de son utilisation traditionnelle et/ou dont la dénomination est manifestement utilisée pour décrire une qualité caractéristique du produit,
- aux produits concentrés (beurre, margarine, mélanges) dont la teneur en matières grasses est supérieure ou égale à 90 %.
Article 3
1. En complément aux dispositions de la directive 79/112/CEE, l'étiquetage et la présentation des produits visés à l'article 2 paragraphe 1 doivent comporter les indications suivantes:
a) la dénomination de vente, telle que définie à l'annexe;
b) la teneur en matières grasses exprimée en pourcentage du poids au moment de la production pour les produits visés à l'annexe;
c) la teneur en matières grasses végétales, laitières ou autres graisses animales, par importance pondérale décroissante, exprimée en pourcentage du poids total au moment de la production pour les matières grasses composées visées à l'annexe, partie C;
d) pour les produits visés à l'annexe, le pourcentage en sel doit figurer de façon particulièrement lisible dans la liste des ingrédients.
2. Nonobstant le paragraphe 1 point a), les dénominations de vente « minarine » ou « halvarine » peuvent être utilisées pour les produits visés à l'annexe, partie B point 3.
3. La dénomination de vente visée au paragraphe 1 point a) peut être utilisée conjointement avec un ou plusieurs termes pour désigner l'espèce végétale et/ou animale dont proviennent les produits ou l'utilisation envisagée de ceux-ci, ainsi qu'avec d'autres termes faisant référence à la méthode de production, pour autant que ces termes ne soient pas incompatibles avec d'autres dispositions communautaires, et notamment avec le règlement (CEE) no 2082/92 du Conseil, du 14 juillet 1992, relatif aux attestations de spécificité des produits agricoles et des denrées alimentaires (8). Peuvent également être utilisées les indications relatives à l'origine géographique, sous réserve des dispositions du règlement (CEE) no 2081/92 du Conseil, du 14 juillet 1992, relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d'origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (9).
4. Le terme « végétal » peut être utilisé conjointement avec les dénominations de vente figurant à l'annexe, partie B, pour autant que le produit ne contienne que des matières grasses d'origine végétale avec une tolérance de 2 % de la teneur en matières grasses pour les matières grasses d'origine animale. Cette tolérance est également applicable en cas de référence à une espèce végétale.
5. Les indications visées aux paragraphes 1, 2 et 3 doivent être facilement compréhensibles et inscrites à un endroit apparent, de manière à être facilement visibles, clairement lisibles et indélébiles.
6. Des mesures particulières concernant les indications visées au paragraphe 1 points a) et b) peuvent être introduites pour certaines formes de publicité conformément à la procédure prévue à l'article 9.
Article 4
La mention « traditionnel » peut être utilisée conjointement avec la dénomination « beurre » prévue à l'annexe, partie A point 1, lorsque le produit est obtenu directement à partir du lait ou de la crème.
Aux fins du présent article, on entend par « crème » le produit obtenu à partir du lait se présentant sous forme d'une émulsion du type matières grasses dans l'eau avec une teneur minimale en matières grasses laitières de 10 %.
Article 5
1. Pour les produits visés à l'annexe, toute mention qui énonce, implique ou suggère une teneur en matières grasses autre que celles qui y sont indiquées est interdite.
2. Par dérogation au paragraphe 1, il est permis d'ajouter:
a) les mentions « à teneur réduite en matière grasse » ou « allégé » pour les produits visés à l'annexe ayant une teneur en matières grasses de plus de 41 % à 62 % inclus;
b) les mentions « à faible teneur en matière grasse », « light » ou « léger » pour les produits visés à l'annexe dont la teneur en matières grasses est inférieure ou égale à 41 %.
Toutefois, les termes « à teneur réduite en matière grasse » ou « allégé » et les termes « à faible teneur en matière grasse », « light » ou « léger » peuvent remplacer respectivement les termes « trois-quarts » et « demi » visés à l'annexe.
Avant la fin de la période de cinq ans suivant la date d'entrée en vigueur du présent règlement, le Conseil examine, sur la base d'un rapport de la Commission, l'application du présent paragraphe.
3. Par dérogation au paragraphe 1 et pendant une période transitoire de cinq ans suivant la date de publication du présent règlement, les mentions visées au paragraphe 1 pourront continuer à être apposées sur les produits qui bénéficient déjà desdites mentions à la date du 31 décembre 1993 et qui sont légalement commercialisés sur le marché d'un État membre.
Article 6
1. Sous réserve des dispositions du présent règlement, les États membres peuvent adopter ou maintenir des dispositions nationales établissant des niveaux de qualité différenciés. Elles doivent permettre l'évaluation desdits niveaux de qualité en fonction de critères concernant, notamment, les matières premières utilisées, les caractéristiques organoleptiques des produits, ainsi que leur stabilité physique et microbiologique.
Les États membres qui font usage de cette faculté assurent que les produits des autres États membres qui respectent les critères établis par ces dispositions ont accès dans des conditions non discriminatoires à l'utilisation de mentions qui, du fait de ces dispositions, font état du respect desdits critères.
2. Les dénominations de vente visées à l'article 3 paragraphe 1 point a) peuvent être complétées par une référence au niveau de qualité propre au produit concerné.
3. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour garantir le contrôle de l'application de l'ensemble des critères visés au paragraphe 1 premier alinéa, qui permettent de déterminer les niveaux de qualité. Le contrôle s'étend au produit final et doit être effectué de manière régulière et fréquente, soit par un ou plusieurs organismes de droit public désignés par l'État membre, soit par un organisme agréé et supervisé par l'État membre. Les États membres communiquent à la Commission la liste des organismes qu'ils ont désignés.
Article 7
Les produits importés dans la Communauté doivent être conformes au présent règlement dans les cas visés à l'article 2 paragraphe 1.
Article 8
Les modalités d'application du présent règlement sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 9 et peuvent comporter notamment:
- la liste des produits visés à l'article 2 paragraphe 2 troisième alinéa premier tiret, sur la base des listes transmises à la Commission par les États membres,
- les méthodes d'analyse nécessaires au contrôle de la composition et des caractéristiques de fabrication des produits visés à l'article 1er,
- les modalités du prélèvement des échantillons,
- les modalités d'obtention des informations statistiques concernant les marchés des produits visés à l'article 1er.
Article 9
Dans le cas où il est fait référence au présent article, les mesures en cause sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 30 du règlement (CEE) no 804/68 et à l'article 38 du règlement no 136/66/CEE.
Article 10
Les États membres déterminent les sanctions effectives à appliquer en cas de violation des dispositions du présent règlement et, le cas échéant, des mesures nationales ayant trait à son exécution. Ils en informent la Commission avant le 1er janvier 1997.
Article 11
1. Le présent règlement entre en vigueur le 1er janvier 1996.
2. Nonobstant les dispositions de l'article 2 paragraphe 1, peuvent être livrés ou cédés jusqu'au 31 décembre 1997 les produits qui se trouvent sur le marché d'un État membre le 31 décembre 1995 et qui ne répondent pas aux exigences définies à l'annexe.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 5 décembre 1994.