31990L0384
L 189/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 20 юни 1990 година
относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки във връзка с везните с неавтоматично действие
(90/384/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че държавите-членки поемат отговорността да защитават обществото от неправилни резултати при претегляне с помощта на везни с неавтоматично действие, когато те се използват в определени области на приложение;
като има предвид, че в държавите-членки императивните разпоредби, които дефинират по-специално необходимите изисквания за действие на везните с неавтоматично действие, като установяват точно метрологичните и техническите изисквания, заедно с процедурите за контрол преди и след въвеждането на везните в експлоатация. Тези предписания не водят по необходимост до различие в мерките за защита между отделните държави-членки, пречейки обаче едновременно, въз основа на техния различен вид, на търговията вътре в Общността;
като има предвид, че е необходимо да се хармонизират националните разпоредби за защита на отделните страни, за да се гарантира свободния търговски обмен с везни с неавтоматично действие, при което трябва да се осигури уеднаквено равнище на закрила в Общността;
като има предвид, че понастоящем правото на Общността предвижда, чрез дерогация от едно от съществените правила на Общността, а именно свободното движение на стоки, че пречките за обръщението вътре в общността, които са следствие от различията в националните законодателства, свързани с използването на продуктите трябва да се приемат доколкото предписанията на тези национални закони са признати като такива, които са необходими, за да се гарантира, че въпросните продукти отговарят на съществените изисквания; че по настоящем, законодателната хармонизация трябва да бъде ограничена единствено до предписанията, които са необходими, за да се гарантира, че везните с неавтоматично действие отговарят на съществените метрологични и функционални изисквания; че тези изисквания трябва да заместят националните предписания в тази материя, защото те са съществени;
като има предвид, че затова тази директива трябва да определи задължителните и съществени изисквания. За да може да се улесни доказването на съответствието с тези съществени изисквания, на европейско ниво трябва да има хармонизирани стандарти, особено за метрологичните, техническите и касаещи изработването характеристики на везните с неавтоматично действие, при чието спазване може да се предположи съгласуване с основните изисквания. Като има предвид, че тези стандарти, хармонизирани на европейско ниво, се разработват от частни структури и трябва да запазят своя характер като незадължителни формулировки. Изпълнението на това извършиха Европейският комитет по стандартизация (ЕКС) и Европейският комитет по електротехническа стандартизация (ЕКЕС), като признати структури, които са компетентни за приемане на хармонизирани стандарти в съответствие с подписания на 13 ноември 1984 г. документ за съвместна работа между Комисията и тези два органа. По смисъла на тази директива хармонизираният стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или хармонизиран документ), която е приета от единия или от двата горепосочени органа по поръчение на Комисията съгласно Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 година относно начините за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и предписания (4), изменена с Директива 88/182/ЕИО (5) и която установи горепосочените общи указания;
като има предвид, че ако потребители или трети лица трябва да се защитят ефикасно, необходимо е да се на прави оценка на съответствието с утвърдените метрологични и технически изисквания. Съществуващите методи за оценка на съответствието в различните държави-членки са различни. За избягване на многократните оценки, което също така пречи на свободния търговски обмен с везните с неавтоматично действие, е предвидено взаимно признаване на проведените процедури по оценяване от държавите-членки. За да се улесни взаимното признаване на процедурите за оценка на съответствието са предвидени специални, хармонизирани за Общността процедури на оценяване, както и хармонизирани критерии за определяне на структурите, отговорни за изпълнение на задачите, свързани с процедурите за оценяване;
като има трябва да се внимава за това, тези определени структури от цялата Общност да осигурят едно високо ниво на стандарт;
като има предвид, че поставеният върху везните с неавтоматично действие знак за съответствие на Европейската общност и марката с означение „М“ свидетелствува за това, че е налице съгласуване с разпоредбите на настоящата директива и поради това става излишно повтарянето на вече осъществено оценяване на съответствието;
като има предвид, че мерките за постепенно изграждане на вътрешния пазар трябва да бъдат приети до 31 декември 1992 г.; като има предвид, че вътрешният пазар трябва да е пространство без вътрешни граници, в което се осигурява свободно движение на стоки, услуги, хора и капитали,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Обхват на приложение, пускане на пазара, свободно движение
Член 1
1. Везна е измервателен уред за определяне на масата на едно тяло на основата на действуващата върху това тяло сила на теглото. Една везна може да служи още за определяне на други, свързани с масата величини, количества, параметри или характеристики.
Везна с неавтоматично действие е везна, която изисква при претеглянето намесата на едно обслужващо лице.
Настоящата директива се прилага за всички везни с неавтоматично действие (по-нататък означени като „везни“).
2. В настоящата директива се различават два случая на използване на везните:
а)
1.
Определяне на масата за търговските сделки;
2.
Определяне на масата за изчисляване на такса, тарифа, данък, премия, глоба, възнаграждение, обезщетение или подобен тип плащания;
3.
Определяне на масата с оглед прилагането на правни предписания и представяне на експертизи за съдебни цели;
4.
Определяне на масата при извършване на лечение, при измерване на пациенти в процеса на лекарски надзор, диагностициране и лечение;
5.
Определяне на масата за производството на лекарствени средства в аптеките въз основа на лекарски предписания и определяне на масата при анализи в медицински и фармацевтични лаборатории;
6.
Определяне на цената съответствуваща на масата за публична продажба в обществени структури и при производството на готови опаковки;
б)
Всички други случаи на употреба като тези посочени в точка 2, буква а) от този член.
Член 2
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да установят със сигурност, че на пазара могат да бъдат пускани само такива везни, които съответствуват на валидните за тях изисквания на настоящата директива.
2. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да установят със сигурност, че за целите в член 1, параграф 2, буква а), могат да бъдат в употреба само такива везни, които отговарят на приложимите предписания на настоящата директива.
Член 3
Везни които се използват за целите, посочени в член 1, параграф 2, буква а) трябва да отговарят на съществените изисквания, установени в приложение I.
Ако в една везна са предвидени устройства или тя е свързана с устройства, които не се използват за целите упоменати в член 1, параграф 2, буква а), съществените изисквания не са валидни за тези устройства.
Член 4
1. Държавите-членки не препятствуват пускането на пазара на везни, които отговарят в достатъчна степен на изискванията, валидни за тях съгласно настоящата директива.
2. Държавите-членки не следва да пречат на въвеждането в употреба на везните, предназначени за използване за целите посочени в член 1, параграф 2, буква а), които съответствуват на важащите за тях изисквания на настоящата директива.
Член 5
1. Държавите-членки презумират съответствието на везните със съществените изисквания, предвидени в член 3 за инструментите, които съответстват на националните норми, които ако те съответстват на релевантните национални стандарти, които са въвели хармонизираните стандарти, отговарящи на съществените изисквания, предвидени в член 3.
2. Комисията публикува позоваванията на посочените в параграф 1 хармонизирани стандарти в Официален вестник на Европейските общности.
Държавите-членки публикуват позоваванията на предвидените в параграф 1 национални стандарти.
Член 6
Ако държава-членка или Комисията считат, че посочените в член 5, параграф 1 хармонизирани стандарти не отговарят напълно на съществените изисквания съгласно член 3, тогава Комисията или заинтересованата държава-членка внасят въпроса пред Постоянния комитет, учреден по силата на Директива 83/189/ЕИО (по-нататък наречен „Комитетът“), като излага причините си за това. Комитетът представя становището си незабавно.
В светлината на становището на Комитета, Комисията нотифицира държавата-членка, дали е необходимо тези стандарти да се зачеркват от публикациите, посочени в член 5, параграф 2.
Член 7
1. Ако една държава-членка установи, че везни означени със знака за съответствие на ЕО съгласно приложение 2, точки 2, 3 и 4 не отговарят на изискванията на настоящата директива, когато са инсталирани правилно и се използват съобразно установения ред и съответно на целите, взима всички подходящи мерки, за да извади от употреба тези везни и да ограничи или забрани употребата и/или пускането им на пазара.
Заинтересованата държава-членка уведомява Комисията незабавно за такива мерки, като посочват основанието за своето решение при всяка такава мярка, особено тогава, когато несъответствието се дължи на:
а)
неспазване на съществените изисквания съгласно член 3, когато везните не съответствуват на стандартите, посочени в член 5, параграф 1;
б)
недостатъчното прилагане на стандартите, посочени в член 5, параграф 1;
в)
недостатъци в стандартите, посочени в член 5, параграф 1.
2. Комисията се консултира незабавно със заинтересованите страни.
След това тя осведомява незабавно държавата-членка, която е взела мерките, за резултатите от консултацията. Ако тя счита, че мерките са оправдани, уведомява незабавно и останалите държави-членки.
Ако решението се дължи на недостатъци в стандартите, Комисията след консултации със заинтересованите страни внася въпроса пред Комитета в рамките на два месеца, когато държавата-членка, която е взела мерките иска да ги запази и да се приложи процедурата по член 6.
3. Ако една везна не носи знака за съответствие на ЕО, тогава компетентната държава-членка предприема подходящи действия против този, който е поставил знака, и уведомява за това Комисията и останалите държави-членки.
4. Комисията гарантира, че държавите-членки биват уведомени за хода и резултатите от тези действия.
ГЛАВА II
Оценка за съответствие
Член 8
1. Съответствието на везните със съществените изисквания на приложение I се удостоверяват по избор на заявителя по един от следните начини:
а)
Типово изпитване на ЕО, предвидено в приложение II.1, следвано от декларация за типа съответствие на ЕО (осигуряване на качеството на продукцията) съгласно приложение II.2 или от проверка на ЕО съгласно приложение II.3.
Везни, в които не се използват електронни устройства и чиито претеглящи устройства не използват пружини за уравновесяване на действуващия товар, не е нужно обаче да се подлагат на типово изпитване на ЕО.
б)
Проверка на ЕО за единица съобразно приложение II.4.
2. Документите и кореспонденцията във връзка с посочените процедури в параграф 1 се съставят на официалния език на държавата-членка, в която следва да се провежда посочената процедура или на един от приетите езици от компетентния орган.
3. При попадането на везните в приложното поле на други директиви на Общността, знака за съответствие на ЕО, предвиден в член 10, показва, че в този случай вените отговарят на изискванията и на тези други директиви.
Член 9
1. Всяка държава-членка нотифицира останалите държави-членки и Комисията за структурите, на които тя е възложила извършването на задачите във връзка с посочените в член 8 процедури, както и назовава отделно специфичните задачи, с които са натоварени и кодовете за обозначаване на определените структури.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списъка на тези определени структури, както и задачите, които те са поели. Комисията се грижи за това, този списък да бъде актуален.
2. Държавите-членки прилагат посочените в приложение V минимални критерии за определянето на тези структури. За структури, които съответствуват на установените критерии в съответните хармонизирани стандарти се приема, че изпълняват критериите, определени в приложение V.
3. Държава-членка, която е определила дадена структура, отменя назначаването му, ако органът не отговаря повече на посочените в параграф 2 критерии. Тя информира незабавно останалите държави-членки и Комисията за това и оттегля нотификацията.
ГЛАВА III
Знак за съответствие на ЕО и надписи
Член 10
1. На везни, чието съответствие за ЕО е било установено, се нанася знака за съответствие на ЕО както и изискващите се данни според приложение IV.1. Те трябва да бъдат добре видими, четливи и незаличими.
2. На всички други везни се нанасят добре видими, четливи и незаличими надписите съгласно приложение IV.2.
3. Забранява се върху везните да се поставят надписи, които могат да бъдат объркани със знака за съответствие на ЕО.
Член 11
Ако се установи, че знакът за съответствие на ЕО е нанесен неправилно на везни, защото:
-
те не отговарят на стандартите съгласно член 5, параграф 1, макар производителят да е решил да произведе везни, които съответствуват на тези стандарти,
-
те не съответствуват на един одобрен тип,
-
те отговарят на един одобрен тип, който не отговаря на съществените изисквания, приложими за него, или
-
производителят не изпълнява задълженията си по декларацията за съответствие на ЕО (осигуряване на качеството на продукцията),
тогава компетентният орган, по целесъобразност, отнема одобрението на типа за ЕО и/или одобрението на системата за осигуряване на качеството. Ако одобрението на типа за ЕО е отнето, това има действие на забрана подлагането на проверка за ЕО и деклариране на ЕО за съответствие на типа (осигуряване на качеството за продукция).
Член 12
Ако в една везна, която е определена за използване за целите, посочени в член 1, параграф 2, буква а), са вградени устройства, които не подлежат на установяване на съответствието според член 8, или везната е вградена в такова устройство, тогава всяко подобно устройство трябва да се означи със символ съгласно приложение IV.3, което ограничава приложението му. Символът се нанася на устройствата, така че да бъде добре видим, лесен за прочитане и незаличим.
ГЛАВА IV
Заключителни определения
Член 13
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че съгласуването на везните, които носят знака за съответствие на ЕО с настоящата директива, продължават да отговарят на тези изисквания.
Член 14
Всяко решение, взето въз основа на настоящата директива, което има за следствие ограничаване на въвеждането в експлоатация на везни трябва да е достатъчно мотивирано. То се съобщава на заинтересованите страни незабавно, същите се уведомяват едновременно за правните средства, които са им на разположение според действуващото право на заинтересованите държави-членки и за сроковете, които съответстват на тези средства.
Член 15
1. Държавите-членки приемат и публикуват преди 1 юли 1992 г. законовите, подзаконови и административни разпоредби, които са необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те уведомяват незабавно Комисията за това.
2. Държавите-членки прилагат тези разпоредби от 1 януари 1993 г.
3. Държавите-членки разрешават обаче, чрез дерогация от параграф 2, за период от 10 години от деня, от който те прилагат настоящата директива съгласно параграф 1, че везни, съответствуващи на валидните предписания преди този ден могат да останат в употреба и/или да се оставят за производство.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националните си законодателства, които те приемат в приложното поле на настоящата директива.
5. Действието на Директива 73/360/ЕИО се отменя от 1 януари 1993 г.; това обаче не се отнася за прилагането на параграф 3.
Член 16
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 20 юни 1990 година.
DIRECTIVE DU CONSEIL du 20 juin 1990 concernant l'harmonisation des législations des États membres relatives aux instruments de pesage à fonctionnement non automatique (90/384/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 100 A,
vu la proposition de la Commission (1),
en coopération avec le Parlement européen (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant qu'il incombe aux États membres de protéger le public contre les résultats incorrects des opérations de pesage effectuées à l'aide d'instruments de pesage à fonctionnement non automatique, lorsque ceux-ci sont utilisés dans certains domaines d'application;
considérant que, dans les États membres, des dispositions impératives définissent en particulier les exigences de fonctionnement nécessaires pour les instruments de pesage à fonctionnement non automatique par la spécification des prescriptions métrologiques et techniques ainsi que des procédures de contrôle avant et après la mise en service; que ces dispositions impératives ne conduisent pas nécessairement à des niveaux de protection différents d'un État membre à l'autre, mais que, en raison de leur disparité, elles entravent les échanges à l'intérieur de la Communauté;
considérant que les dispositions nationales qui assurent cette protection doivent être harmonisées pour garantir la libre circulation des instruments de pesage à fonctionnement non automatique tout en assurant un niveau justifié de protection dans la Communauté;
considérant que le droit communautaire en son état actuel prévoit que, par dérogation à l'une des règles fondamentales de la Communauté que constitue la libre circulation des de la Communauté que constitue la libre circulation des marchandises, les obstacles à la circulation intracommunautaire résultant des disparités des législations nationales relatives à l'utilisation des produits doivent être acceptés dans la mesure où les prescriptions de ces lois nationales sont reconnues comme étant nécessaires pour garantir que les produits en question satisfont aux exigences essentielles; que, dès lors, l'harmonisation législative doit en l'espèce se limiter aux seules prescriptions nécessaires pour garantir que les instruments de pesage à fonctionnement non automatique satisfont aux exigences essentielles de métrologie et de fonctionnement; que ces exigences doivent remplacer les prescriptions nationales en la matière parce qu'elles sont essentielles;
considérant, dès lors, que la présente directive doit définir des exigences impératives et essentielles; que, pour faciliter la preuve de la conformité aux exigences essentielles, il est indispensable de disposer de normes harmonisées sur le plan européen concernant notamment les caractéristiques de métrologie, de conception et de construction, normes harmonisées dont le respect assure aux instruments une présomption de conformité aux exigences essentielles; que ces normes harmonisées au niveau européen sont élaborées par des organismes privés et doivent conserver leur statut de textes non obligatoires; qu'à cette fin le comité européen de normalisation (CEN) et le comité européen de normalisation électrotechnique (Cenelec) sont reconnus comme étant les organismes compétents pour adopter des normes harmonisées conformément aux orientations générales pour la coopération entre la Commission et ces deux organismes, signées le 13 novembre 1984; que, au sens de la présente directive, une norme harmonisée est une spécification technique (norme européenne ou document d'harmonisation) adoptée par l'un ou l'autre de ces organismes, ou les deux, sur mandat de la Commission conformément à la directive 83/189/CEE du Conseil, du 28 mars 1983, prévoyant une procédure d'infor-
mation dans le domaine des normes et réglementations techniques (4), modifiée par la directive 88/182/CEE (5), ainsi que conformément aux orientations générales susvisées;
considérant que l'évaluation de la conformité aux prescriptions métrologiques et techniques applicables est nécessaire pour protéger efficacement les utilisateurs et les tiers; que les procédures existantes d'évaluation de la conformité diffèrent d'un État membre à l'autre; que, pour éviter des évaluations multiples de la conformité, qui sont autant d'entraves à la libre circulation des instruments, il convient de prévoir une reconnaissance mutuelle des procédures d'évaluation de la conformité par les États membres; que, pour faciliter cette reconnaissance mutuelle des procédures d'évaluation de la conformité, il convient notamment de prévoir des procédures communautaires harmonisées ainsi que des critères harmonisés pour la désignation des organismes chargés d'effectuer les opérations découlant des procédures d'évaluation de la conformité;
considérant qu'il est dès lors essentiel de veiller à ce que ces organismes désignés assurent dans l'ensemble de la Communauté un haut niveau de qualité;
considérant que la présence sur un instrument de pesage à fonctionnement non automatique de la marque CE de conformité et de la vignette portant la lettre M constitue une présomption de sa conformité avec la présente directive et rend par conséquent inutile la répétition des évaluations de la conformité déjà effectuées;
considérant qu'il importe d'arrêter les mesures destinées à établir progressivement le marché intérieur au cours d'une période expirant le 31 décembre 1992; que le marché intérieur comporte un espace sans frontières intérieures dans lequel la libre circulation des marchandises, des personnes, des services et des capitaux est assurée,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
CHAPITRE PREMIER
Champ d'application, mise sur le marché, libre circulation
Article premier
1. On entend par instrument de pesage un instrument de mesure servant à déterminer la masse d'un corps en utilisant l'action de la pesanteur sur ce corps. Un instrument de pesage peut, en outre, servir à déterminer d'autres grandeurs, quantités, paramètres ou caractéristiques liés à la masse.
On entend par instrument de pesage à fonctionnement non automatique un instrument de pesage nécessitant l'intervention d'un opérateur au cours de la pesée.
La présente directive s'applique à tous les instruments de pesage à fonctionnement non automatique, dénommés ci-après «instruments».
2. On distingue dans la présente directive deux domaines d'utilisation des instruments:
a) 1) détermination de la masse pour les transactions commerciales;
2) détermination de la masse pour le calcul d'un péage, tarif, taxe, prime, amende, rémunération, indemnité ou redevance de type similaire;
3) détermination de la masse pour l'application d'une législation ou d'une réglementation; expertises judiciaires;
4) détermination de la masse dans la pratique médicale en ce qui concerne le pesage de patients pour des raisons de surveillance, de diagnostic et de traitements médicaux;
5) détermination de la masse pour la fabrication de médicaments sur ordonnance en pharmacie et détermination des masses lors des analyses effectuées dans les laboratoires médicaux et pharmaceutiques;
6) détermination du prix en fonction de la masse pour la vente directe au public et la confection de préemballages;
b)
toutes les applications autres que celles du paragraphe 2 point a) du présent article.
Article 2
1. Les États membres prennent toutes dispositions pour que ne puissent être mis sur le marché que des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
2. Les États membres prennent toutes dispositions pour que ne puissent être mis en service, pour les utilisations prévues à l'article 1er paragraphe 2 point a) que des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
Article 3
Les instruments utilisés pour les applications énumérées à l'article 1er paragraphe 2 point a) doivent satisfaire aux exigences essentielles définies à l'annexe I.
Dans le cas où l'instrument comporte ou est connecté à des dispositifs qui ne sont pas utilisés pour les applications énumérées à l'article 1er paragraphe 2 point a), ces dispositifs ne sont pas soumis aux exigences essentielles.
Article 4
1. Les États membres n'entravent pas l'introduction sur le marché des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
2. Les États membres n'entravent pas la mise en service, pour les utilisations énumérées à l'article 1er paragraphe 2 point a), des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
Article 5
1. Les États membres présument la conformité aux exigences essentielles visées à l'article 3 pour les instruments qui sont conformes aux normes nationales mettant en oeuvre les normes harmonisées qui satisfont aux exigences essentielles visées à l'article 3.
2. La Commission publie les références des normes harmonisées visées au paragraphe 1 au Journal officiel des Communautés européennes.
Les États membres publient les références des normes nationales visées au paragraphe 1.
Article 6
Lorsqu'un État membre ou la Commission estime que les normes harmonisées visées à l'article 5 paragraphe 1 ne satisfont pas entièrement aux exigences essentielles visées à l'article 3, la Commission ou l'État membre concerné porte la question devant le comité permanent institué par la directive 83/189/CEE, ci-après dénommé «comité», en donnant les raisons. Le comité formule un avis sans délai.
À la lumière de l'avis du comité, la Commission notifie aux États membres s'il est ou non nécessaire de retirer ces normes des publications visées à l'article 5 paragraphe 2.
Article 7
1. Si un État membre estime que les instruments portant la marque CE de conformité visée à l'annexe II points 2, 3 et 4 ne satisfont pas aux exigences de la présente directive bien qu'étant correctement installés et utilisés conformément à leur destination, il prend toutes les mesures appropriées pour retirer ces instruments du marché ou pour interdire ou restreindre leur mise en service et/ou leur mise sur le marché.
L'État membre concerné informe immédiatement la Commission d'une telle mesure, en indiquant la raison de sa décision, et en particulier si la non-conformité est due:
a) au non-respect des exigences essentielles visées à l'article 3 lorsque les instruments ne satisfont pas aux normes visées à l'article 5 paragraphe 1;
b)
à l'application incorrecte des normes visées à l'article 5 paragraphe 1;
c)
à des lacunes des normes visées à l'article 5 paragraphe 1.
2. La Commission consulte, dans les plus brefs délais, les parties concernées.
Après cette consultation, elle informe immédiatement du résultat l'État membre qui a engagé l'action. Si la Commission estime que la mesure est justifiée, elle informe immédiatement aussi les États membres.
Si la décision est attribuée à des lacunes dans les normes, la Commission, après consultation des parties intéressées, porte l'affaire devant le comité dans un délai de deux mois si l'État membre auteur des mesures entend les maintenir; elle engage ensuite la procédure visée à l'article 6.
3. Si un instrument non conforme porte la marque de conformité CE, l'État membre compétent doit agir de manière appropriée contre quiconque a apposé la marque et en informer la Commission et les autres États membres.
4. La Commission veille à ce que les États membres soient tenus informés du déroulement et de l'issue de cette procédure.
CHAPITRE II
Évaluation de la conformité
Article 8
1. La conformité des instruments aux exigences essentielles définies à l'annexe I peut être attestée au choix du demandeur par l'une ou l'autre des procédures suivantes:
a) l'examen CE de type visé à l'annexe II point 1 suivi soit de la déclaration CE de conformité au type (assurance de la qualité de la production) visée à l'annexe II point 2, soit de la vérification CE visée à l'annexe II point 3.
Toutefois l'examen CE de type n'est pas obligatoire pour les instruments qui n'utilisent pas des dispositifs électroniques et dont le dispositif mesureur de charge n'utilise pas de ressort pour équilibrer la charge;
b) la vérification CE à l'unité visée à l'annexe II point 4.
2. Les documents et la correspondance concernant les procédures visées au paragraphe 1 doivent être rédigés dans une langue officielle de l'État membre où lesdites procédures seront effectuées ou dans une langue acceptée par l'organisme compétent.
3. Lorsque les instruments font l'objet d'autres directives communautaires portant sur d'autres aspects, la marque CE visée à l'article 10 indique, dans ce cas, que les instruments répondent également aux exigences de ces autres directives.
Article 9
1. Les États membres notifient aux autres États membres et à la Commission les organismes qu'ils ont désignés pour effectuer les tâches relevant de la procédure visée à l'article 8, les tâches spécifiques pour lesquelles chaque organisme a été désigné et les codes d'identification des organismes désignés.
La Commission publie au Journal officiel des Communautés européennes la liste de ces organismes notifiés ainsi que les tâches pour lesquelles ils ont été désignés et veille à ce que la liste soit tenue à jour.
2. Les États membres appliquent les critères minimaux définis à l'annexe V pour la désignation des organismes. Les organismes qui satisfont aux critères fixés par les normes harmonisées applicables en la matière sont présumés satisfaire aux critères définis à l'annexe V.
3. Un État membre qui a désigné un organisme annule la désignation si cet organisme ne satisfait plus aux critères de désignation visés au paragraphe 2. Il en informe immédiatement les autres États membres et la Commission et retire la notification.
CHAPITRE III
Marque CE de conformité et inscriptions
Article 10
1. Sur les instruments dont la conformité CE a été constatée, la marque CE de conformité et les données supplémentaires requises spécifiées à l'annexe IV point 1 doivent être apposées d'une manière bien visible, sous une forme aisément lisible et indélébile.
2. Sur tous les autres instruments, les inscriptions mentionnées à l'annexe IV point 2 doivent être apposées d'une manière bien visible, sous une forme aisément lisible et indélébile.
3. Il est interdit d'apposer sur les instruments des marques susceptibles d'être confondues avec la marque CE de conformité.
Article 11
S'il est établi que la marque CE de conformité a été apposée à tort sur des instruments:
- non conformes aux normes visées à l'article 5 paragraphe 1 lorsque le fabricant a choisi de fabriquer des instruments conformes aux normes.
- non conformes à un type approuvé,
- conformes à un type aprouvé mais ne satisfaisant pas aux exigences essentielles qui s'y appliquent,
- pour lesquels le fabricant n'a pas rempli les obligations qui lui incombent en vertu de la déclaration CE de conformité au type (assurance de la qualité de la production),
l'organisme notifié compétent retire, le cas échéant, l'approbation CE de type et/ou l'approbation du système de qualité. Le retrait de l'approbation CE de type a pour effet d'interdire la présentation à la vérification CE et la déclaration CE de conformité au type (assurance de la qualité de la production).
Article 12
Lorsqu'un instrument utilisé dans l'un des domaines d'application visés à l'article 1er paragraphe 2 point a) comporte ou est connecté à des dispositifs qui n'ont pas fait l'objet de l'évaluation de conformité visée à l'article 8, chacun de ces dispositifs porte le symbole restrictif d'usage défini à l'annexe IV point 3. Ce symbole est à apposer sur les dispositifs de manière bien visible et indélébile.
CHAPITRE IV
Dispositions finales
Article 13
Les États membres prennent toutes les dispositions pour que les instruments portant la marque CE attestant la conformité aux prescriptions de la présente directive restent conformes à ces prescriptions.
Article 14
Toute décision prise conformément à la présente directive et entraînant des restrictions à la mise en service d'un instrument doit mentionner les raisons exactes qui la justifient. Une telle décision est notifiée sans délai à la partie concernée qui doit en même temps être informée des recours judiciaires dont elle dispose aux termes des lois en vigueur dans l'État membre en question et des limites de temps auxquelles ces recours sont soumis.
Article 15
1. Les États membres adoptent et publient avant le 1er juillet 1992 les lois, règlements et dispositions administratives nécessaires aux fins de la présente directive. Ils en informent immédiatement la Commission.
2. Les États membres appliquent ces dispositions à partir du 1er janvier 1993.
3. Toutefois, par dérogation au paragraphe 2, les États membres admettent, pendant une période de dix ans à partir
de la date à laquelle ils appliquent les dispositions visées au paragraphe 1, la mise sur le marché et/ou en service des instruments conformes aux réglementations en vigueur avant cette date.
4. Les États membres communiquent à la Commission les textes des dispositions des lois nationales qu'ils adoptent dans le domaine couvert par la présente directive.
5. La directive 73/360/CEE est abrogée le 1er janvier 1993, sauf pour l'application du paragraphe 3.
Article 16
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Luxembourg, le 20 juin 1990.