31998R1677
L 212/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1677/98 НА КОМИСИЯТА
от 29 юли 1998 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 21 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), последно изменен с Регламент (EО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 249 от него,
като има предвид, че е необходимо разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (3), последно изменен с Регламент (EO) № 75/98 (4), относно декларирането на митническа стойност да се приравнят с тези, прилагани за митническата декларация, за да се получи по-единно приложение на разпоредбите от двата регламента;
като има предвид, че законодателството на Общността за пасивно усъвършенстване урежда случаите, подлежащи на разрешително след решение от страна на Комисията; като има предвид, че следва да се улесни използваната процедура, като се измени процедурата за отпускане на разрешително на лице, различно от лицето, уреждащо операциите по пасивно усъвършенстване, при използване на изискваната от Комитета процедура;
като има предвид, че изискването при ползване на правото за върнати стоки, селскостопанските продукти да се внасят отново в срок до 12 месеца след датата на приемане на митническата декларация за износ, без да се допуска възможност за удължаване на срока; като има предвид, че с оглед натрупания опит, митническите органи следва да допускат удължаване на срока при наличие на действително обосновани случаи, дължащи се на изключителни обстоятелства; като има предвид, че с оглед унифициране на нормите на възстановявани суми по реда на общата селскостопанска политика, данни за всеки специален случай следва да се изпращат до Комисията;
като има предвид, че се създават ситуации, особено в сектора на въздушните превози, когато големи количества стоки се разпращат по назначение при условия на голямо напрежение; като има предвид, че това може да доведе до грешки при посочване на статута на такива стоки, а тези грешки да се поправят по инициатива на, или от името на заинтересованото лице при получаване на стоките на местоназначението им; като има предвид, че в такива случаи, когато стоките подлежат само на последващ освобождаването им контрол, се допуска, при условие че не са нанесени финансови щети при поправяне на грешката, като стоките не са били освободени напълно от митнически надзор; като има предвид, че тази възможност следва да се ограничи от злоупотреби;
като има предвид факта, че е подходящо да се изгладят процедурите прилагани на ниво на Общността и отнасящи се, от една страна от последващо въвеждане в счетоводството на вносни или износни митни сборове, а от друга - заявления за обратно изплащане или възстановяване на събрани вносни или износни митни сборове;
като има предвид, че е препоръчително да се увеличи сегашният праг, под който самите държавите-членки може да решават, освен в случаите, когато имат съмнения, да не извършват последващо вписване в счетоводните си сметки на сборове, които не са наложени поради спазени условия по реда на буква б) от член 220, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (наричан по-долу „Кодекса“); като има предвид, че освен това е препоръчително да се определи праг в ECU, под който самите държави-членки имат право да разрешават, освен при съмнения, обратно изплащане, или възстановяване когато са преценили, че са спазени условията на член 239, параграф 1 от Кодекса;
като има предвид, че следва да се запази правото на изслушване както на лица, засегнати от решение за последващо освобождаването на стоките вписване в счетоводните книги на вносни или износни митни сборове, така и от заявители за обратно изплащане или възстановяване на вносни или износни митни сборове; като има предвид, че в този смисъл заинтересованите страни следва да разполагат с възможност да представят писмено коментарите си по възраженията, които Комисията възнамерява да направи при вземане на съответното си решение; като има предвид, че тази възможност налага изменение на крайните срокове за приемане на тези решения от страна на Комисията;
като има предвид, че Регламент (EО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. за въвеждането на еурото (5) разпорежда еурото да бъде валутата на държавите-членки от 1 януари 1999 г.; като има предвид, че до 31 декември 2001 г. еурото се изразява в национални валутни единици съгласно обменните курсове; като има предвид, че следователно е налице правна равнопоставеност между единицата еуро и националните парични единици; като има предвид, че през преходния период договори, национално законодателство и други правни инструменти могат да се съставят с еднаква валидност в еуро, или в националната парична единица;
като има предвид, че е необходимо въвеждане на мерки за уеднаквяване на правилата по Единния административен документ, за да се позволи използването на паричната единица евро; като има предвид, че в този смисъл е необходимо изменение на приложение 37;
като има предвид, че Регламент (EО) № 374/98 на Съвета от 12 февруари 1998 г. за изменение на членове 6 и 9 от Регламент (EО) № 1172/95 относно статистиката за търговията на стоки между Общността и нейните държави-членки с държави, които не са членки (6), разпорежда от 1 януари 1999 г. държавната номенклатура, използвана понастоящем за статистически цели при търговията със стоки, да се замени с азбучна номенклатура, основана на двубуквения код на държавите по ISO;
като има предвид, че следователно е необходимо да се изравнят правилата за използване на Единния административен документ, така че да се отчетат така направените промени; като има предвид, че приложение 38 следва да се приравни съответно; като има предвид, че е желателно да се позволи на държавите-членки да продължат да използват текущите кодове до подмяната на приложения 37 и 38;
като има предвид, че е желателно да се разшири списъкът на приложение 87 на икономическа основа за някои електронни компоненти и сродни, по смисъла на въведеното Споразумение за информационни технологии;
като има предвид, че мерките, въведени от разпоредбите на настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
Член 178, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Декларацията за митническа стойност по реда на параграф 1 се попълва от лице, установено в Общността и притежаващо съответните факти.
Второ тире от член 64, параграф 2, буква б) и член 64, параграф 3 от Кодекса се прилага mutatis mutandis“.
2.
Член 759, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. При подаване на заявление за единно разрешително и в операциите по износ е включена повече от една държава-членка, се прилага процедурата по реда на член 751, параграф 2.
При наличие на възражения по подадено разрешително, Комисията решава съобразно с процедурата на комитета дали може да се издаде разрешително и при какви условия“.
3.
Към член 844, параграф 4 се добавя следната алинея:
„Когато стоките се декларират за внос след изтичане на срока посочен в първа алинея от настоящия параграф, митническите органи на държавата-членка на последващия внос разрешават удължаване на срока, когато изключителни обстоятелства налагат това. Когато митническите органи допускат удължаване на срока, те предават съответните данни по случая на Комисията“.
4.
Към член 865 се добавя следният параграф:
„В случаите на авиокомпании, получили разрешително да използват опростен митнически режим транзит посредством електронен митнически манифест, стоките не се считат за освободени от митнически надзор, ако по инициатива или от името на заинтересованото лице се третират съобразно статута им на чуждестранни стоки, преди митническите органи да установят нередност и когато поведението на въпросното лице не подсказва измамни действия“.
5.
В член 869, буква б), изразът „2 000 ECU“ се заменя с израза „50 000 ECU“.
6.
Добавя се следният член 872а:
„Член 872a
Когато, на какъвто и да е етап от процедурата по реда на членове 872 и 873, Комисията възнамерява да приеме неблагоприятно решение за въпросното лице по разглеждания случай, тя изпраща в писмен вид възраженията си, като ги придружава с всички документи довели до обосноваване за тези възражения. Засегнатото по този случай лице представя писмено позицията си пред Комисията в срок от един месец от датата, на която са изпратени възраженията. Когато лицето не изрази позиция в този срок, се приема че се е отказало от правото си да изрази позиция“.
7.
Член 873 се изменя, както следва:
a)
в първо и второ изречение от втори параграф, думите „шест месеца“ се заменят с думите „девет месеца“;
б)
добавя се следният параграф:
„Когато Комисията е предала възраженията си на засегнатото лице по представения случай, по реда на член 872a, крайният срок от девет месеца се удължава от срок равен на този от датата, на който Комисията е изпратила възраженията си и датата, на която е получила отговора на засегнатото лице, или при отсъствие на такъв отговор, датата на изтичане на срока, определен за представяне на отговор от страна на засегнатото лице“.
8.
В член 905, параграф 1, се добавя втора алинея:
„С изключение на случаите, когато митническият орган, който взема решението има основания за съмнения, той може да вземе решението по обратно изплащане или възстановяване на митни сборове за случаите, които счита че изпълняват условията, определени в член 239, параграф 1 от Кодекса, при условие че въпросната сума за един субект във връзка с една или повече вносни или износни операции, но отнасяща се до една и съща специална ситуация, е по-малка от 50 000 ECU“.
9.
Добавя се следният член 906a:
„Член 906a
Когато, на какъвто и да е етап от процедурата по реда на членове 906 и 907, Комисията възнамерява да приеме неблагоприятно решение за въпросното лице по разглеждания случай, тя предава в писмен вид възраженията си, като ги придружава с всички документи, довели до обосноваване на тези възражения. Засегнатото по този случай лице представя писмено позицията си пред Комисията в срок от един месец от датата, на която са изпратени възраженията. Когато лицето не изрази позиция в този срок се приема, че се е отказало от правото си да изрази позиция“.
10.
Член 907 се изменя, както следва:
a)
в първо и второ изречение от втори параграф, думите „шест месеца“ се заменят с думите „девет месеца“;
б)
добавя се следният параграф:
„Когато Комисията е предала възраженията си на засегнатото лице по представения случай, по реда на член 906a, крайният срок от девет месеца се удължава от срок, равен на този от датата, на който Комисията е изпратила възраженията си и датата, на която е получила отговора на засегнатото лице, или, при отсъствие на такъв отговор, датата на изтичане на срока, определен за представяне на отговор от страна на засегнатото лице“.
11.
Приложение 37 се изменя съобразно приложение I по-долу.
12.
Приложение 38 се изменя съобразно приложение II по-долу.
13.
Приложение 87 се изменя съобразно приложение III по-долу.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Точки 11 и 12 от член 1 се прилагат от 1 януари 1999 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юли 1998 година.
RÈGLEMENT (CE) NO 1677/98 DE LA COMMISSION
du 29 juillet 1998
modifiant le règlement (CEE) no 2454/93 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 82/97 du Parlement européen et du Conseil (2), et notamment son article 249,
considérant que les dispositions du règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission (3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 75/98 (4), relatives au déclarant de la valeur en douane devraient être alignées sur celles applicables au déclarant en douane, afin de permettre une application cohérente de ces deux ensembles de dispositions;
considérant que la réglementation communautaire concernant le perfectionnement passif prévoit le cas où des autorisations sont accordées suite à une décision de la Commission; qu'une simplification devrait être introduite en modifiant la procédure d'octroi de l'autorisation à une personne autre que celle qui assure l'exécution des opérations de perfectionnement passif tout en faisant appel à la procédure du comité en cas de besoin;
considérant que, pour être traités comme des marchandises en retour, les produits agricoles doivent être réimportés dans un délai de douze mois à compter de l'acceptation de la déclaration d'exportation, sans possibilité de prorogation de ce délai; que, compte tenu de l'expérience, les autorités douanières devraient être autorisées à accepter un dépassement de ce délai dans des circonstances exceptionnelles dûment justifiées; que, afin de garantir l'uniformité de la régularisation des restitutions dans le cadre de la politique agricole commune, une description de chaque cas doit être communiquée à la Commission;
considérant qu'il arrive, notamment dans le cadre du trafic aérien, que de grandes quantités de marchandises doivent être expédiées sous une pression considérable; qu'il en résulte que des erreurs se produisent en ce qui concerne la désignation du statut de la marchandise, erreurs qui sont corrigées à l'arrivée à destination, à l'initiative de l'intéressé ou pour son compte; que dans de tels cas, où le contrôle douanier n'intervient qu'ultérieurement, il est possible, si l'erreur est réparée sans que les intérêts financiers ne subissent un quelconque dommage, de considérer les marchandises comme non encore définitivement soustraites à la surveillance douanière; qu'il convient d'exclure tout cas d'abus à cet égard;
considérant qu'il est opportun de rationaliser les procédures, à mettre en œuvre au niveau communautaire, relatives, d'une part, aux situations susceptibles de permettre de ne pas procéder à une prise en compte a posteriori de droits à l'importation ou de droits à l'exportation et, d'autre part, aux demandes de remboursement ou de remise de droits à l'importation ou de droits à l'exportation;
considérant qu'il convient d'augmenter le seuil existant en deçà duquel les États membres peuvent décider eux-mêmes, sauf en cas de doute de leur part, de ne pas prendre en compte a posteriori des droits non perçus lorsqu'ils estiment que toutes les conditions visées à l'article 220, paragraphe 2, point b), du règlement (CEE) no 2913/92 (ci-après dénommé «le code») sont remplies; que, en outre, il convient de prévoir un seuil en écus en deçà duquel les États membres peuvent décider eux-mêmes, sauf en cas de doute de leur part, d'accepter un remboursement ou une remise de droits lorsqu'ils estiment que les conditions visées à l'article 239, paragraphe 1, du code sont remplies;
considérant qu'il convient d'assurer que le droit d'être entendu des personnnes qui sont concernées par une décision relative à une prise en compte a posteriori de droits à l'importation ou de droits à l'exportation ou par une décision refusant un remboursement ou une remise de droits à l'importation ou de droits à l'exportation soit effectivement garanti; que, dès lors, l'occasion doit leur être donnée de présenter par écrit leurs observations sur toutes les objections que la Commission envisage de retenir contre eux dans ses décisions; qu'une telle circonstance nécessite une adaptation des délais d'adoption desdites décisions par la Commission;
considérant que le règlement (CE) no 974/98 du Conseil du 3 mai 1998 concernant l'introduction de l'euro (5) prévoit que l'euro devient la monnaie des États membres participants à compter du 1er janvier 1999; que l'unité monétaire est un euro; que l'euro est aussi divisé, jusqu'au 31 décembre 2001, en unités monétaires nationales selon les taux de conversion; qu'il existe dès lors une équivalence juridique entre l'unité euro et les unités monétaires nationales; que, pendant la période transitoire, des contrats, des lois nationales et d'autres instruments juridiques peuvent valablement être établis dans l'unité euro ou dans l'unité monétaire nationale;
considérant qu'il apparaît donc nécessaire d'introduire une mesure visant à adapter les règles d'utilisation du document administratif unique afin de permettre l'utilisation de l'unité euro; que, en conséquence, il convient d'adapter l'annexe 37 à cette fin;
considérant que le règlement (CE) no 374/98 du Conseil du 12 février 1998 modifiant les articles 6 et 9 du règlement (CE) no 1172/95 relatif aux statistiques des échanges de biens de la Communauté et de ses États membres avec les pays tiers (6) prévoit au 1er janvier 1999 le remplacement de la nomenclature des pays actuellement utilisée aux fins des statistiques des échanges de biens par une nomenclature alphabétique fondée sur la codification ISO alpha-2;
considérant qu'il apparaît donc nécessaire d'introduire une mesure visant à adapter les règles d'utilisation du document administratif unique à cette nouvelle situation; que, en conséquence, il convient d'adapter l'annexe 38 à cette fin; qu'il semble toutefois opportun de permettre aux États membres de continuer à utiliser les codes actuels, jusqu'au remplacement des annexes 37 et 38;
considérant que, pour des raisons économiques, il est souhaitable d'élargir la liste figurant à l'annexe 87 à certains composants électroniques et semblables après l'introduction de l'accord sur les technologies de l'information;
considérant que les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité du code des douanes,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CEE) no 2454/93 est modifié comme suit:
1)
À l'article 178, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La déclaration de la valeur prévue au paragraphe 1 n'est faite que par une personne établie dans la Communauté et qui dispose de tous les éléments pertinents.
L'article 64, paragraphe 2, point b), deuxième tiret, et paragraphe 3 du code s'applique mutatis mutandis.»
2)
À l'article 759, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Lorsque plusieurs États membres sont associés aux opérations d'exportation et qu'une autorisation unique est demandée, la procédure définie à l'article 751, paragraphe 2, s'applique.
S'il y a des objections au projet d'autorisation, la Commission peut décider conformément à la procédure du comité, si l'autorisation peut être délivrée et à quelles conditions.»
3)
À l'article 844, paragraphe 4, l'alinéa suivant est ajouté:
«Toutefois, lorsque des marchandises sont déclarées pour la libre pratique après l'expiration du délai prévu au premier alinéa, les autorités douanières de l'État membre de réimportation peuvent accepter un dépassement du délai lorsque des circonstances exceptionnelles le justifient. Lorsque ces autorités acceptent un dépassement du délai, elles notifient les éléments du cas considéré à la Commission.»
4)
À l'article 865, l'alinéa suivant est ajouté:
«Toutefois, s'agissant de compagnies aériennes autorisées à utiliser une procédure de transit simplifiée par le biais d'un manifeste électronique, la marchandise n'est pas considérée comme soustraite à la surveillance douanière si, à l'initiative de l'intéressé ou pour son compte, elle est traitée conformément à son statut non communautaire avant que les autorités douanières n'aient constaté l'existence d'une situation irrégulière et si le comportement de l'intéressé n'implique aucune manoeuvre frauduleuse.»
5)
À l'article 869, point b), les termes «2 000 écus» sont remplacés par les termes «50 000 écus».
6)
L'article 872 bis suivant est inséré:
«Article 872 bis
À tout moment de la procédure prévue aux articles 872 et 873, lorsque la Commission a l'intention de prendre une décision défavorable à la personne intéressée par le cas présenté, elle lui communique ses objections par écrit, ainsi que tous les documents sur lesquels elle fonde lesdites objections. La personne intéressée par le cas présenté à la Commission exprime son point de vue par écrit dans le délai d'un mois à compter de la date de l'envoi des objections. Si elle n'a pas fait connaître son point de vue dans ce délai, il est considéré qu'elle a renoncé à la possibilité d'exprimer sa position.»
7)
L'article 873 est modifié comme suit:
a)
au deuxième alinéa première et deuxième phrases, les termes «six mois» sont remplacés par les termes «neuf mois».
b)
l'alinéa suivant est ajouté:
«Lorsque la Commission a communiqué ses objections à la personnne intéressée par le cas présenté, conformément à l'article 872 bis, le délai de neuf mois est prolongé du temps qui s'est écoulé entre la date de l'envoi par la Commission desdites objections et la date de réception de la réponse de ladite personne intéressée ou, à défaut de réponse, la date d'échéance du délai qui lui était imparti pour faire connaître son point de vue.»
8)
À l'article 905, paragraphe 1, le deuxième alinéa suivant est inséré:
«Toutefois, sauf en cas de doute de la part de l'autorité douanière de décision, celle-ci peut décider elle-même de procéder au remboursement ou à la remise des droits lorsqu'elle estime que les conditions visées à l'article 239, paragraphe 1, du code sont remplies et pour autant que le moment qui concerne chaque opérateur par suite d'une même situation particulière et se référant, le cas échéant, à plusieurs opérations d'importation ou d'exportation, soit inférieur à 50 000 écus.»
9)
L'article 906 bis suivant est inséré:
«Article 906 bis
À tout moment de la procédure prévue aux articles 906 et 907, lorsque la Commission a l'intention de prendre une décision défavorable au demandeur du remboursement ou de la remsie, elle lui communique ses objections par écrit, ainsi que tous les documents sur lesquels elle fonde lesdites objections. Le demandeur du remboursement ou de la remise exprime son point de vue par écrit dans le délai d'un mois à compter de la date de l'envoi desdites objections. S'il n'a pas fait connaître son point de vue dans ledit délai, il est considéré qu'il a renoncé à la possibilité d'exprimer sa position.»
10)
L'article 907 est modifié comme suit:
a)
au deuxième alinéa, première et deuxième phrases, les termes «six mois» sont remplacés par les termes «neuf mois».
b)
l'alinéa suivant est ajouté:
«Lorsque la Commission a communiqué ses objections au demandeur du remboursement ou de la remise, conformément à l'article 906 bis, le délai de neuf mois est prolongé du temps qui s'est écoulé entre la date de l'envoi par la Commission desdites objections et la date de réception de la réponse de l'intéressé ou, à défaut de réponse, la date d'échéance du délai qui lui était imparti pour faire connaître son point de vue.»
11)
L'annexe 37 est modifiée conformément à l'annexe I du présent règlement.
12)
L'annexe 38 est modifiée conformément à l'annexe II du présent règlement.
13)
L'annexe 87 est modifiée conformément à l'annexe III du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
L'article 1er, points 11) et 12), s'applique à partir du 1er janvier 1999.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 juillet 1998.