32004R0911
L 163/65
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 911/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2004 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета относно ушните марки, паспортите и регистрите на стопанствата
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета, за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (1), и по-специално член 7, параграф 1 и член 10, букви а), б) и в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2629/97 на Комисията от 29 декември 1997 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета относно ушните марки, регистрите на стопанствата и паспортите в рамките на системата за идентификация и регистрация на животните от рода на едрия рогат добитък (2) бе неколкократно съществено изменян. С цел по-голяма яснота и съгласуваност в законодателството на Общността следва тези правила за прилагане да се съдържат в един и същ акт. Предвид гореизложеното Регламент (ЕО) № 2629/97 следва да бъде отменен и заменен с настоящия регламент.
(2)
Ушните марки следва да съдържат информация за държавата-членка, от която произхожда животното, както и за самото животно. Най-подходящият вид кодиране на тази информация представлява кодът от две букви за обозначаване на държавата, следван от максимум дванадесет цифри. Използването на баркодове може да бъде разрешено като допълнение към комбинацията, съставена от кода на държавата и от максимум дванадесет цифри.
(3)
Уместно е да се вземат под внимание затрудненията, посочени от компетентните органи на някои държави-членки, относно кодовете за идентификация на животните от рода на едрия рогат добитък и да им бъде разрешено да използват ушни марки с буквено-цифров код до изтичането на определен преходен период. Уместно е освен това да се вземат под внимание затрудненията, посочени от компетентния орган на Италия, и да му бъде разрешено да използва най-много три допълнителни символа, при условие че те не представляват част от цифровия код.
(4)
С цел да се избегнат затрудненията при търговията в рамките на Общността с животни от рода на едрия рогат добитък и да се изяснят настоящите правила, е необходимо на притежателите на животни да се разреши да получат предварително, ако желаят това и в съответствие с разпоредбите на националната нормативна уредба, количество от ушни марки, което е пропорционално на техните нужди за период от максимум една година.
(5)
Уместно е да се предвиди прехвърлянето на информацията върху заместващи марки в случай на загубване на ушни марки.
(6)
Уместно е да се определят някои минимални уеднаквени правила относно вида и модела на ушните марки.
(7)
Разпоредбите относно съдържанието на информацията върху ушните марки следва да бъдат преразгледани, като се вземе предвид създаването на компютризираната база данни, предвидена в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
(8)
Информацията, които се вписва в паспорта и в регистъра, следва да бъде представена във форма, която позволява проследяване на произхода и придвижването на животните.
(9)
Тази информация следва да съответства на данните, които се въвеждат в компютризираната база данни, предвидена в Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблемите на здравето на животните, оказващи влияние върху търговията в рамките на Общността с едър рогат добитък и свине (3).
(10)
Срокът, в който стопаните на животни уведомяват за движение, раждане и смърт на животни и чиято продължителност се определя от държавите-членки между три и седем дни, следва да бъде обвързан с датата на събитието. Уместно е също така обаче да се вземат под внимание затрудненията, които посочват държавите-членки, при уведомяването за настъпили раждания в горепосочените срокове и съответно да се разреши на държавите-членки да определят въпросните срокове в зависимост от датата, на която животното получава ушната си марка.
(11)
Уместно е да се вземат под внимание затрудненията, посочени от държавите-членки относно информацията, която трябва да се вписва в паспортите, придружаващи животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 1998 г. Следва също така да се вземат под внимание затрудненията, посочени в периода на подготовката на присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, относно паспортите, които придружават животните, родени преди 1 януари 2004 г.
(12)
Уместно е вписването на някои данни в паспортите, придружаващи животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 1998 г., и животните от рода на едрия рогат добитък, родени в Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия преди 1 януари 2004 г., да не бъде задължително. Това изключение не следва да поставя под въпрос задължението да се отбелязват въпросните данни в паспортите на животните от рода на едрия рогат добитък, родени на територията на дадена държава-членка, когато това е предвидено от нейната национална нормативна уредба.
(13)
Предвид мерките за контрол, свързани с програмите за подпомагане на Общността, е необходимо в паспортите да бъде включена информация относно премиите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара в сектора говеждо и телешко месо (4).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УШНИ МАРКИ
Член 1
1. Върху ушните марки са отбелязани името, кодът или логото на компетентния орган, който ги поставя, както и символите, предвидени в параграф 2.
2. Кодът за идентифициране върху ушните марки, се състои от следните знаци:
а)
първите две позиции идентифицират държавата-членка, в която се намира стопанството, където животното е било идентифицирано за първи път. За тази цел се използва кодът на страната, състоящ се от две букви, посочен в приложение I;
б)
след кода на страната следват максимум дванадесет цифрови знака; въпреки това Испания, Ирландия, Италия, Португалия и Обединеното кралство могат да запазят своите буквено-цифрови кодови системи, които да се прилагат вместо дванадесетте символа, които се вписват след кода на държавата, за животните, родени най-късно до 31 декември 1999 г. в случая на Испания, Ирландия, Италия и Португалия, и за животните, родени най-късно до 30 юни 2000 г. в случая на Обединеното кралство.
3. Освен предвидената информация в параграф 1, компетентният орган може да разреши използването на баркод.
4. Чрез дерогация от ограничението за броя на символите, определено в параграф 2, буква б), италианският компетентен орган може за използва до три допълнителни знака след поредицата от символи, предвидена в настоящия параграф. Въпреки това, тези символи не представляват част от идентификационния код, посочен в параграф 2.
5. Животновъдите имат право да получат предварително, ако желаят това и в съответствие с приложимите разпоредби на националните нормативни уредби, такова количество от ушни марки, което е пропорционално на техните нужди за период от максимум една година. На стопанства, притежаващи до пет животни, компетентният орган няма право да предоставя предварително повече от пет чифта ушни марки.
6. В случай на загубване на ушната марка, заместващата марка може да съдържа освен изискваната информация и отделно отбелязване с римски цифри на поредния номер на заместващата марка. В този случай идентификационният код, предвиден в параграф 2, остава непроменен. На заместващите ушни марки, използвани в определена държава-членка за животни, които са родени в друга държава-членка, трябва да е отбелязан най-малко същия идентификационен код, освен кода или логото на компетентния орган, който ги е издал.
Член 2
Ушните марки отговарят на следните изисквания:
a)
да са направени от гъвкава пластмаса;
б)
да не могат да бъдат фалшифицирани и да се четат лесно през целия живот на животното;
в)
да не могат да се използват повторно;
г)
да се проектирани така, че да стоят закрепени на животното, без да му причиняват страдание;
д)
върху тях да са отбелязани единствено неизтриваемите надписи, предвидени в член 1.
Член 3
Първата ушна марка трябва да съответства на описания модел, както следва:
a)
да се състои от два елемента, единият мъжки, а другият - женски;
б)
върху всеки от тези елементи е отбелязана само информацията, предвидена в член 1;
в)
дължината на всеки елемент от ушната марка е най-малко 45 мм;
г)
ширината на всеки елемент от ушната марка е най-малко 55 мм;
д)
минималната височина на шрифта на символите е 5 милиметра.
Член 4
Държавите-членки могат да изберат други материали или модели за втората ушна марка и да решат на нея да се впише допълнителна информация, при условие че се спазват изискванията за информацията от член 1, параграфи 1 и 2.
Член 5
Всяка държава-членка съобщава на другите държави-членки и на Комисията информация за моделите за първата и втората ушни марки, посочени в членове 3 и 4.
ГЛАВА II
ПАСПОРТИ И РЕГИСТРИ НА СТОПАНСТВАТА
Член 6
1. Паспортът съдържа най-малко следната информация:
a)
информацията, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, от първо до седмо тире от Директива 64/432/ЕИО;
б)
информацията, посочена:
i)
в член 14, параграф 3, буква В, точка 2, второ тире от Директива 64/432/ЕИО, или
ii)
в член 14, параграф 3, буква В, точка 2, първо тире, ако базата данни, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е напълно оперативна;
в)
подписът на животновъда/ите, с изключение на превозвача; когато базата данни, предвидена в член 6, параграф 3, първо тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е напълно оперативна, се поставя единствено подписът на последния животновъд;
г)
наименованието на органа, издал паспорта;
e)
датата на издаване на паспорта.
2. Без да се засяга глава I.A.1 на приложението към Директива 91/628/ЕИО на Съвета относно защитата на животните по време на транспортиране (5), теле на възраст под четири седмици може да бъде транспортирано, при условие че пъпът му е зараснал. В този случай държавите-членки могат да предвидят придружаването му от временен паспорт, който да съдържа май-малко информацията, посочена в параграф 1, в одобрен от компетентния орган формат.
Този временен паспорт се изготвя от първия животновъд на телето и се допълва от всеки следващ животновъд, с изключение на превозвачите. Животновъдът връчва временния паспорт на компетентния орган, преди животното да достигне четириседмична възраст или не по-късно от седем дни след неговата смърт или заколване, ако те настъпят преди тази възраст. Ако телето е живо, компетентният орган издава окончателен паспорт в съответствие с параграф 1 в срок от 14 дни от датата на получаване на временния паспорт. Окончателният паспорт съдържа данни за всички прехвърляния на телето, вече отбелязани във временния паспорт.
Теле, което има временен паспорт, не може да бъде прехвърляно повече от два пъти между стопанства. За целите на настоящия параграф всяко прехвърляне, извършено от едно до друго стопанство посредством пазар или център за групиране на телета, се счита за едно движение, при условие че пазарът или въпросният център могат по искане на компетентните органи да представят пълно описание на сделките, които са били извършени в рамките на този пазар или център.
3. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, буква а) вписването на информацията, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, второ до пето тире от Директива 64/432/ЕИО, не е задължително по отношение на паспортите на животните, родени преди 1 януари 1998 г. Изключението, предвидено в настоящия параграф, не засяга задължението да се отбелязва посочената по-горе информация, ако това се изисква по силата на националната нормативна уредба. Всяка държава-членка уведомява останалите държави-членки и Комисията за действително прилаганите разпоредби по отношение на информацията, посочена в настоящия параграф.
4. За Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия дерогацията, предвидена в параграф 3, се прилага спрямо животните от рода на едрия рогат добитък, родени преди 1 януари 2004 г.
Член 7
Към информацията, посочена в член 6, в паспорта се добавя следната информация, съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1254/99 на Съвета, относно положението с животните от мъжки пол, свързано с премиите:
a)
искане или отпускане на премия: първа възрастова група;
б)
искане или отпускане на премия: втора възрастова група.
Член 8
Регистърът, който всяко стопанство води, съдържа най-малко следната информация:
a)
актуализираната информация, посочена в член 14, параграф 3, буква В, точка 1, първо до четвърто тире от Директива 64/432/ЕИО;
б)
датата на смъртта на животното в стопанството;
в)
за животните, които напуснат стопанството, името и адреса на животновъда, с изключение на превозвача, или идентификационния код на стопанството, в което е прехвърлено животното, както и датата на неговото напускане;
г)
за животните, които пристигат в стопанството, името и адреса на животновъда, с изключение на превозвача, или идентификационния код на стопанството, от което е прехвърлено животното, както и датата на неговото пристигане;
д)
името и подписа на представителя на компетентния орган, отговарящ за проверката на регистъра, и датите, на които са извършени проверките.
Член 9
По отношение на ражданията, когато се определят срокове в рамките от три до седем дни, в които животновъдът трябва да уведоми за настъпилите събития, съгласно разпоредбите на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, държавите-членки могат да използват като отправна точка датата, на която на животното се поставя ушната марка, вместо датата на раждане, при условие че не възниква никакъв риск от объркване на тези дати, при който и да е запис на информация.
Член 10
Всяка държава-членка съобщава на останалите държави-членки и на Комисията информация за образеца на паспорта и на регистъра на стопанствата, които използва на своята територия.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
1. Регламент (ЕО) № 2629/97 се отменя.
2. Позоваванията на Регламент (ЕО) № 2629/97 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата за съответствие в приложение II към настоящия регламент.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на 1 май 2004 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2004 година.
RÈGLEMENT (CE) No 911/2004 DE LA COMMISSION
du 29 avril 2004
portant dispositions d'exécution du règlement (CE) no 1760/2000 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les marques auriculaires, les passeports et les registres d'exploitation
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1760/2000 du Parlement européen et du Conseil du 17 juillet 2000 établissant un système d'identification et d'enregistrement des bovins et concernant l'étiquetage de la viande bovine et des produits à base de viande bovine, et abrogeant le règlement (CE) no 820/97 du Conseil (1), et notamment son article 7, paragraphe 1, et son article 10, points a), b) et c),
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 2629/97 de la Commission du 29 décembre 1997 établissant les modalités d'application du règlement (CE) no 820/97 du Conseil en ce qui concerne les marques auriculaires, les registres d'exploitation et les passeports dans le cadre du système d'identification et d'enregistrement des bovins (2) a été considérablement modifié à plusieurs reprises. Dans l'intérêt de la clarté et de la cohérence de la législation communautaire, il y a lieu de rassembler ces modalités d'application dans un seul et même acte. Il convient en conséquence que le présent règlement abroge et remplace le règlement (CEE) no 2629/97.
(2)
Les marques auriculaires doivent comporter des informations sur l'État membre d'origine ainsi que sur l'animal lui-même. Le type de codage le plus approprié pour ces informations est le code du pays, à deux lettres, suivi de douze chiffres au maximum. L'utilisation de codes-barres pourrait être autorisée, en sus de la combinaison constituée par le code du pays et un maximum de douze chiffres.
(3)
Il convient de prendre en compte les difficultés signalées par les autorités compétentes de certains États membres en ce qui concerne les codes d'identification des bovins et de les autoriser à utiliser des marques auriculaires avec code alphanumérique jusqu'à l'expiration d'une période de transition. Il convient en outre de prendre en compte les difficultés signalées par l'autorité compétente de l'Italie et de l'autoriser à utiliser au maximum trois caractères supplémentaires, pourvu que ceux-ci ne figurent pas déjà dans le code numérique.
(4)
Dans le but d'éviter des difficultés dans les échanges intracommunautaires de bovins et de clarifier les règles actuelles, il y a lieu d'autoriser les détenteurs d'animaux à obtenir à l'avance, s'ils le souhaitent et dans le respect des dispositions nationales, une quantité de marques auriculaires proportionnée à leurs besoins pour une période maximale d'un an.
(5)
En cas de perte de marques auriculaires, il convient de prévoir le transfert des informations sur des marques de remplacement.
(6)
Il convient de définir certaines règles uniformes minimales pour la conception et le modèle des marques auriculaires.
(7)
Les dispositions relatives au contenu des marques auriculaires doivent être réexaminées en tenant compte de la création de la base de données informatisée prévue par le règlement (CE) no 1760/2000 du Conseil.
(8)
Les informations portées dans le passeport et dans le registre doivent être présentées sous une forme qui permette le traçage de l'animal.
(9)
Ces informations doivent être cohérentes par rapport aux données à introduire dans la base de données informatisée prévue par la directive 64/432/CEE du Conseil du 26 juin 1964 relative à des problèmes de police sanitaire en matière d'échanges intracommunautaires d'animaux des espèces bovine et porcine (3).
(10)
Le délai dont disposent les détenteurs d'animaux pour notifier les mouvements, naissances et morts d'animaux, et dont la durée est fixée entre trois et sept jours par les États membres, doit être lié à la date de l'événement considéré. Il convient néanmoins de prendre en compte les difficultés signalées par les États membres en ce qui concerne la notification des naissances dans les délais précités et, en conséquence, d'autoriser les États membres à fixer les délais en question à compter de la date où l'animal reçoit sa marque auriculaire.
(11)
Il convient de prendre en compte les difficultés signalées par les États membres en ce qui concerne les informations à inscrire dans les passeports accompagnant les bovins nés avant le 1er janvier 1998. Il convient également de prendre en compte les difficultés signalées lors de la préparation de l'adhésion de la République tchèque, de l'Estonie, de Chypre, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Hongrie, de Malte, de la Pologne, de la Slovénie et de la Slovaquie en ce qui concerne les passeports accompagnant les animaux nés avant le 1er janvier 2004.
(12)
Il convient de rendre facultative la mention de certaines données dans les passeports accompagnant d'une part les bovins nés avant le 1er janvier 1998 et d'autre part les bovins nés en République tchèque, en Estonie, à Chypre, en Lettonie, en Lituanie, en Hongrie, à Malte, en Pologne, en Slovénie et en Slovaquie avant le 1er janvier 2004. Cette dérogation ne doit pas remettre en cause l'obligation de mentionner les données en question dans les passeports des bovins nés sur le territoire d'un État membre lorsque cela est prévu par sa législation nationale.
(13)
Dans la perspective des mesures de contrôle relatives aux régimes d'aides communautaires, il y a lieu d'inclure dans les passeports certaines informations concernant les primes, conformément au règlement (CE) no 1254/1999 du Conseil du 17 mai 1999 portant organisation commune des marchés dans le secteur de la viande bovine (4).
(14)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l'avis du comité du Fonds européen d'orientation et de garantie agricole,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
MARQUES AURICULAIRES
Article premier
1. Les marques auriculaires portent le nom, le code ou le logotype de l'autorité compétente qui les délivre, ainsi que les caractères visés au paragraphe 2.
2. Le code d'identification figurant sur les marques auriculaires est constitué des caractères décrits ci-dessous:
a)
les deux premières positions identifient l'État membre de l'exploitation dans laquelle l'animal a été identifié pour la première fois. À cette fin, il est fait usage du code du pays, à deux lettres, figurant à l'annexe;
b)
le code du pays est suivi au maximum de douze caractères, de type numérique. L'Espagne, l'Irlande, l'Italie, le Portugal et le Royaume-Uni peuvent toutefois conserver leur système de code alphanumérique pour les douze caractères suivant le code du pays, pour les animaux nés au plus tard le 31 décembre 1999 dans le cas de l'Espagne, de l'Irlande, de l'Italie et du Portugal et pour les animaux nés au plus tard le 30 juin 2000 dans le cas du Royaume-Uni.
3. Outre les informations prévues au paragraphe 1, un code barres peut être autorisé par l'autorité compétente.
4. Par dérogation à la limite du nombre de caractères fixée au paragraphe 2, point b), l'autorité compétente de l'Italie peut inscrire jusqu'à trois caractères supplémentaires après la séquence de caractères prévue audit paragraphe. Toutefois, ces caractères ne doivent pas déjà figurer dans le code d'identification visé au paragraphe 2.
5. Les détenteurs d'animaux sont autorisés à obtenir à l'avance, s'ils le souhaitent et dans le respect des dispositions nationales, une quantité de marques auriculaires proportionnée à leurs besoins pour une période maximale d'un an. Dans le cas des exploitations détenant au plus cinq animaux, l'autorité compétente n'est pas autorisée à fournir à l'avance plus de cinq marques auriculaires.
6. En cas de perte d'une marque auriculaire, la marque de remplacement peut contenir, en sus des informations requises, une mention séparée, en chiffres romains, indiquant le numéro d'ordre de la marque de remplacement. Dans ce cas, le code d'identification prévu au paragraphe 2 demeure inchangé. Les marques auriculaires de remplacement utilisées par un État membre pour des animaux nés dans un autre État membre portent au minimum le même code d'identification, en sus du code ou du logotype de l'autorité compétente émettrice.
Article 2
Les marques auriculaires répondent aux exigences suivantes:
a)
elles sont constituées de matière plastique souple;
b)
elles sont infalsifiables et restent aisément lisibles tout au long de la vie de l'animal;
c)
elles ne sont pas réutilisables;
d)
elles sont conçues de manière à rester attachées à l'animal sans le faire souffrir;
e)
elles portent exclusivement des inscriptions ineffaçables telles que prévues à l'article 1er.
Article 3
La première marque auriculaire est conforme au modèle décrit comme suit:
a)
elle est constituée de deux éléments, un mâle et un femelle;
b)
chacun de ces éléments porte uniquement les informations prévues à l'article 1er;
c)
la longueur de chaque élément est d'au moins 45 millimètres;
d)
la largeur de chaque élément est d'au moins 55 millimètres;
e)
la taille minimale des caractères est de 5 millimètres.
Article 4
Les États membres peuvent choisir d'autres matériaux ou modèles pour la seconde marque auriculaire, et décider d'y faire figurer des informations supplémentaires, pour autant que soient respectées les exigences de l'article 1er, paragraphes 1 et 2, relatives aux données à inscrire.
Article 5
Chaque État membre communique aux autres États membres et à la Commission les modèles de la première et de la seconde marque auriculaire visées aux articles 3 et 4.
CHAPITRE II
PASSEPORTS ET REGISTRES D'EXPLOITATION
Article 6
1. Le passeport contient au minimum les informations suivantes:
a)
les informations visées à l'article 14, paragraphe 3, point C, sous 1), premier au septième tirets, de la directive 64/432/CEE;
b)
les informations visées:
i)
à l'article 14, paragraphe 3, point C, sous 2), deuxième tiret, de ladite directive, ou
ii)
à l'article 14, paragraphe 3, point C, sous 2), premier tiret, si la base de données prévue à l'article 5 du règlement (CE) no 1760/2000 est entièrement opérationnelle;
c)
la signature du ou des détenteur(s), à l'exception du transporteur. Lorsque la base de données prévue à l'article 6, paragraphe 3, premier tiret, du règlement (CE) no 1760/2000 est entièrement opérationnelle, seule la signature du dernier détenteur est apposée;
d)
le nom de l'autorité ayant délivré le passeport;
e)
la date d'émission du passeport.
2. Sans préjudice du chapitre I.A.1 de l'annexe de la directive 91/628/CEE du Conseil relative à la protection des animaux en cours de transport (5), un veau âgé de moins de quatre semaines peut être transporté, pour autant que l'ombilic soit cicatrisé. Dans ce cas, l'État membre peut prévoir de lui attribuer un passeport temporaire contenant au minimum les informations visées au paragraphe 1, dans un format approuvé par l'autorité compétente.
Ce passeport temporaire est établi par le premier détenteur du veau et complété par chacun des détenteurs suivants, à l'exception des transporteurs. Le détenteur remet le passeport temporaire à l'autorité compétente avant que l'animal ait atteint l'âge de quatre semaines, ou au plus tard sept jours après sa mort ou son abattage s'ils interviennent avant cet âge. Si le veau dépasse cet âge, l'autorité compétente délivre un passeport définitif conforme aux prescriptions du paragraphe 1 dans les quatorze jours suivant la réception du passeport temporaire. Le passeport définitif indique tous les mouvements du veau déjà enregistrés dans le passeport temporaire.
Un veau accompagné d'un passeport temporaire ne peut subir plus de deux mouvements entre exploitations. Aux fins du présent paragraphe, tout mouvement opéré d'une exploitation à une autre par l'intermédiaire d'un marché ou d'un centre de regroupement des veaux est considéré comme un seul mouvement, à condition que le marché ou centre en cause puisse fournir sur demande aux autorités compétentes un relevé complet des transactions qui y ont été effectuées.
3. Par dérogation au paragraphe 1, point a), la mention des informations visées à l'article 14, paragraphe 3, point C, sous 1), de la directive 64/432/CEE n'est pas obligatoire pour les passeports des animaux nés avant le 1er janvier 1998. La dérogation établie au présent paragraphe s'entend sans préjudice de l'obligation de mentionner lesdites informations lorsque cela est imposé par la réglementation nationale. Chaque État membre informe les autres États membres et la Commission des dispositions effectivement appliquées en ce qui concerne les informations visées au présent paragraphe.
4. Dans le cas de la République tchèque, de l'Estonie, de Chypre, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Hongrie, de Malte, de la Pologne, de la Slovénie et de la Slovaquie, la dérogation prévue au paragraphe 3 s'applique aux bovins nés avant le 1er janvier 2004.
Article 7
En complément des informations visées à l'article 6, les informations suivantes, relatives à la situation des animaux mâles au regard des primes, sont ajoutées sur le passeport, en application de l'article 4 du règlement (CE) no 1254/99 du Conseil:
a)
demande ou octroi pour la première tranche d'âge;
b)
demande ou octroi pour la deuxième tranche d'âge.
Article 8
Le registre tenu par chaque exploitation contient au minimum les informations suivantes:
a)
les informations à jour prévues à l'article 14, paragraphe 3, point C.1, premier au quatrième tirets de la directive 64/432/CEE;
b)
la date de la mort de l'animal dans l'exploitation;
c)
dans le cas des animaux quittant l'exploitation, le nom et l'adresse du détenteur, à l'exception du transporteur, ou le code d'identification de l'exploitation vers lesquels l'animal est transféré, ainsi que la date du départ;
d)
dans le cas des animaux arrivant dans l'exploitation, le nom et l'adresse du détenteur, à l'exception du transporteur, ou le code d'identification de l'exploitation en provenance desquels l'animal a été transféré, ainsi que sa date d'arrivée;
e)
le nom et la signature du représentant de l'autorité compétente chargé de la vérification du registre et la date à laquelle la vérification a été effectuée.
Article 9
En ce qui concerne les naissances, lorsqu'ils fixent les délais, compris entre trois et sept jours, dans lesquels le détenteur doit effectuer la notification des événements, en application de l'article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1760/2000, les États membres peuvent utiliser comme point de départ la date à laquelle l'animal reçoit sa marque auriculaire plutôt que celle de sa naissance, à la condition que cela n'entraîne aucun risque de confusion entre ces dates dans quelque relevé que ce soit.
Article 10
Chaque État membre communique aux autres États membres et à la Commission le modèle de passeport et de régime d'exploitation utilisé sur son territoire.
CHAPITRE III
DISPOSITIONS FINALES
Article 11
1. Le règlement (CE) no 2629/97 est abrogé.
2. Les références au règlement (CE) no 2629/97 s'entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l'annexe II du présent règlement.
Article 12
Le présent règlement entre en vigueur le 1er mai 2004.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 avril 2004.