31998L0031
L 204/13
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/31/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 юни 1998 година
за изменение на Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално на първото и третото изречение на член 57, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Европейския валутен институт (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (4),
(1)
като имат предвид, че рисковете, свързани със стоковата търговия и стоковите деривати понастоящем са предмет на Директива 89/647/ЕИО на Съвета от 18 декември 1989 г. за коефициента на платежоспособност за кредитните институции (5); като имат предвид, че въпреки това пазарните рискове, свързани с тези позиции, не са точно обхванати от Директива 89/647/ЕИО; като имат предвид необходимостта от разширяване на понятието „търговски портфейл“ така че то да обхваща позициите в стоки или стокови деривати, които се държат за търговски цели и са обект главно на пазарни рискове; като имат предвид, че институциите трябва да спазват настоящата директива по отношение на покритието на стоковите рискове в цялостната си дейност; като имат предвид, че извършването на сериозни измами от някои търговци на стокови фючърси, пораждат все по-голяма загриженост в Общността и представляват заплаха за репутацията и почтеността на търговията с фючърси; като имат предвид, че е желателно Комисията да разгледа възможността за определяне на подходяща надзорна рамка с цел предотвратяване на тази практика на измами в бъдеще;
(2)
като имат предвид, че Директива 93/6/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. за капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (6) определя стандартизиран метод за изчисляване на изисквания капитал за пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че институциите са разработили свои собствени системи за управление на риска (вътрешни модели), които са предназначени да измерват по-точно от стандартизирания метод пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че следва да се насърчава използването на по-точни методи за измерване на рисковете;
(3)
като имат предвид, че използването на такива вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал предполагат строги механизми за вътрешен контрол и следва да бъдат признати и наблюдавани от компетентните органи; като имат предвид, че надеждността на резултатите от изчисленията на вътрешния модел трябва да се проверяват чрез процедура на бек тестове;
(4)
като имат предвид, че е целесъобразно компетентните органи да имат право да признават изискваният марж за търгуваните на борсата фючърси и опции, и за преходен период за извънборсовите деривати със същия характер, по които е извършен клиринга, да се използват като заместители на капиталовите изисквания, изчислявани за тези инструменти съгласно настоящата директива, при условие че това не води до капиталови изисквания, които са по-ниски от капиталовите изисквания, изчислявани в съответствие с другите методи, предвидени в настоящата директива; като имат предвид, че прилагането на този принцип не изисква равностойността на тези изисквания към маржа и капиталовите изисквания, изчислявани съгласно другите предвидени в настоящата директива методи, да се проверява непрекъснато от прилагащите този принцип институции;
(5)
като имат предвид, че приетите на по-широко международно ниво правила може, с цел насърчаване на прилагането на по-съвършени методи за управление на риска, основани на вътрешни модели, да намаляват капиталовите изисквания за кредитните институции от трети страни; като имат предвид, че тези кредитни институции се конкурират с инвестиционни предприятия и кредитни институции, регистрирани в държавите-членки; като имат предвид, че за инвестиционните посредници и кредитни институции, които са учредени в държавите-членки, само едно изменение и допълнение на Директива 93/6/ЕИО може да осигури подобни стимули за създаването и използването на вътрешни модели;
(6)
като имат предвид, че с цел изчисляване на капиталовите изисквания за пазарните рискове, спрямо позициите в злато и дериватите на злато трябва да се прилага същият режим, както спрямо валутните позиции;
(7)
като имат предвид, че емитирането на подчинен дълг не трябва автоматично да изключва акциите на емитент от портфейл, който може да получи 2 % претегляне на специфичния риск, съгласно точка 33 от приложение I към Директива 93/6/ЕИО;
(8)
като имат предвид, че настоящата директива е в съответствие с работата на международен форум за банков надзор за надзорното третиране на пазарния риск и позициите в стоки и стокови деривати;
(9)
като имат предвид, че е необходимо да има преходен капиталов режим по избор за инвестиционните посредници и кредитните институции, извършващи значителна стокова търговия, които имат диверсифициран стоков портфейл и все още не са в състояние да използват модели с цел изчисляване на капиталовите изисквания за стоковия риск, за да се гарантира хармоничното прилагане на настоящата директива;
(10)
като имат предвид, че настоящата директива е най-подходящото средство за осъществяване на определените цели и не излиза извън рамките на необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 93/6/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
точка 6, буква а) и уводната фраза и i) и ii) на точка 6, буква б) се заменят със следното:
„а)
собствените позиции във финансови инструменти, стоки и стокови деривати, които се държат за препродажба, и/или които се поемат от институцията с цел печалба в краткосрочен период от действителни и/или очаквани разлики между техните покупки и продажни цени, или от други ценови или лихвени колебания, и позициите във финансови инструменти, стоки или стокови деривати, възникващи от покупки и продажби с приравняване на главницата (matched principal broking), или позиции, поемани за да се хеджират други елементи от търговския портфейл;
б)
експозициите, създадени от неуредени сделки, безплатни доставки и извънборсови дериватни инструменти, посочени в параграфи 1, 2, 3 и 5 от приложение II, експозициите, създадени от репо споразумения и даване в заем на ценни книжа и стоки, които се основават на ценни книжа или стоки, включени в търговския портфейл, съгласно определението в буква а), посочено в параграф 4 от приложение II, експозициите, създадени от обратни репо споразумения и получени заеми в ценни книжа или стоки, описани в същия параграф при условие че компетентните органи одобряват това, и ако отговарят на условията i), ii), iii) и v) или на условията iv) и v), както следва:
i)
пазарната стойност на експозициите се определя ежедневно съгласно процедурите, посочени в приложение II;
ii)
обезпечението се коригира, за да се вземат предвид съществените промени в стойността на ценните книжа или стоките по въпросното споразумение или въпросната сделка, според приемливо за компетентните органи правило“;
б)
точки 15 и 16 се заменят със следното:
„15.
„Варант“ означава ценна книга, която дава на собственика си правото да закупи базов актив по предвидена цена до или на датата на изтичане на варанта. Тя може да бъде платена чрез доставката на самия базов актив или чрез парично плащане.
16.
„Стоково финансиране“ означава позиции, при които материален запас се продава чрез форуърд и стойността на финансирането е блокирана до датата на форуърдната продажба“;
в)
точка 17, параграф първи, се заменя със следното:
„17.
„Репо споразумение“ и „обратно репо споразумение“ означава всяко споразумение, при което институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки или гарантирани права върху собствеността на ценни книжа или стоки, като тази гаранция се издава от призната борса, която държи правата върху ценните книжа или стоките, и споразумението не позволява на институцията да прехвърля или залага конкретна ценна книга или стока на повече от един контрагент по едно и също време, като се поема ангажимент за обратното им изкупуване (или замяна с ценни книжа или стоки със същия характер) по определена цена на определена бъдеща дата, или която ще бъде определена от прехвърлителя, като това е репо споразумение за институцията, продаваща ценните книжа или стоките, и обратно репо споразумение за институцията, която ги купува“;
г)
точка 18 се заменя със следното:
„18.
„даване в заем на ценни книжа или стоки“ и „вземане в заем на ценни книжа и стоки“ означава всяка сделка, в която институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки срещу подходящо обезпечение със задължението, че заемополучателят ще върне еквивалентни ценни книжа или стоки на някаква бъдеща дата или при поискване от прехвърлителя ще направи това, като тази сделка е даване в заем на ценни книжа или стоки за институцията, прехвърляща ценните книжа или стоките, и вземане в заем на ценни книжа или стоки за институцията, на която те се прехвърлят.
Вземането в заем на ценни книжа или стоки се счита за сделка между професионалисти, когато контрагентът подлежи на надзорно съгласуване на равнище Общност или е кредитна институция от Зона А, съгласно определението в Директива 89/647/ЕИО, или е одобрено инвестиционно предприятие от трета страна, или когато сделката се сключва с одобрена клирингова къща или борса.“
2.
В член 4, параграф 1, алинея първа, i) и ii) се заменят със следното:
„i)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с Приложения I, II и VI и, по целесъобразност, приложение VIII, за дейността им в търговския портфейл;
ii)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с Приложения III и VII и, по целесъобразност, приложение VIII, за всички видове тяхна търговска дейност.“
3.
Член 5, параграф 2, се заменя със следното:
„2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, институциите, които изчисляват капиталовите изисквания за дейността в търговския им портфейл в съответствие с Приложения I и II, и по целесъобразност приложение VIII, наблюдават и контролират големите си експозиции в съответствие с Директива 92/121/ЕИО по силата на измененията, посочени в приложение VI към настоящата директива“
4.
Член 7, параграф 10 и встъпителната част на член 7, параграф 11, се заменят със следното:
„10. Когато не се упражняват правата за освобождаване от изискванията, предвидени в параграфи 7 и 9, компетентните органи могат, с цел изчисляване на определените в Приложения I и VIII капиталови изисквания и определените в приложение VI експозиции към клиентите, на консолидирана основа да разрешават позиции в търговския портфейл на една институция да бъдат прихващани с позиции в търговския портфейл на друга институция в съответствие с определените в Приложения I, VI и VIII правила.
Освен това, те могат да разрешават валутни позиции на една институция да бъдат прихващани с валутни позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложение III и/или приложение VIII. Освен това, те могат да разрешават стокови позиции на една институция да бъдат прихващани със стокови позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложение VII и/или приложение VIII.
11. Компетентните органи могат, също така, да разрешават съответни прихващания по търговския портфейл и съответно на валутни и стокови позиции на базовите активи, намиращи се в трети страни, при едновременното изпълнение на следните условия:“
5.
Член 8, параграф 5, се заменя със следното:
„5. Компетентните органи задължават институциите незабавно да им докладват за всеки случай, в който техни контрагенти по репо споразумения и обратни репо споразумения или даване или вземане в заем на ценни книжа или стоки не изпълняват задълженията си. Комисията докладва на Съвета такива случаи и последствията им върху режима на тези споразумения и сделки в настоящата директива не по-късно от три години след датата, посочена в член 12. Този доклад описва и начина, по който институциите изпълняват приложимите за тях условия от i) до v) в член 2, параграф 6, буква б), по-конкретно условие v). Освен това, докладът подробно описва всички промени в относителния обем на предоставяното от институциите традиционно даване в заем и даването в заем чрез обратни репо споразумения и сделките по вземане в заем на ценни книжа или стоки. Ако въз основа на този доклад и друга информация Комисията направи заключението, че са необходими допълнителни защитни мерки с оглед предотвратяване на злоупотребите, тя прави съответни предложения“.
6.
Добавя се следният член:
„Член 11а
До 31 декември 2006 г. държавите-членки могат да оправомощават своите институции да използват минималните ставки за спред, пренос (carry) и нестандартност (outright), определени в следната таблица, вместо посочените в параграфи 13, 14, 17 и 18 от приложение VII при условие че по мнение на компетентните органи институциите:
i)
извършват значителна стокова търговия;
ii)
имат диверсифициран стоков портфейл и
iii)
все още не са в състояние да използват вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал за стоковия риск в съответствие с приложение VIII.
Таблица
Ценни метали (с изключение на злато)
Неблагородни метали
Селскостопански продукти (бързоразвалящи се стоки)
Други, вкл. енергийни продукти
Ставка за спред (%)
1,0
1,2
1,5
1,5
Ставка за пренос (%)
0,3
0,5
0,6
0,6
Ставка за нестандартност (%)
8
10
12
15
Държавите-членки информират Комисията за начина, по който прилагат разпоредбите на настоящия член.“
7.
Приложения I, II, III и V се изменят и се добавят Приложения VII и VIII в съответствие с приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 24 месеца след датата на нейното влизане в сила. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Процедурата за позоваване се определя от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в обсега на материята, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 1998 година.
DIRECTIVE 98/31/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 22 juin 1998 modifiant la directive 93/6/CEE du Conseil sur l'adéquation des fonds propres des entreprises d'investissement et des établissements de crédit
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 57, paragraphe 2, première et troisième phrases,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis du Comité économique et social (2),
vu l'avis de l'Institut monétaire européen (3),
statuant conformément à la procédure visée à l'article 189 B du traité (4),
(1) considérant que les risques inhérents aux transactions sur produits de base et instruments dérivés sur produits de base font l'objet de la directive 89/647/CEE du Conseil du 18 décembre 1989 relative à un ratio de solvabilité des établissements de crédit (5); que la directive 89/647/CEE n'appréhende, toutefois, pas avec précision les risques de marché liés à ces positions; qu'il est nécessaire d'étendre la notion de «portefeuille de négociation» aux positions en produits de base et en instruments dérivés sur produits de base qui sont détenues à des fins de négociation et qui sont exposées principalement aux risques de marché; que les établissements doivent se conformer à la présente directive en ce qui concerne la couverture des risques liés aux produits de base sur l'ensemble de leurs activités; que les fraudes graves commises par certains négociants de contrats à terme sur produits de base préoccupent de plus en plus la Communauté et constituent un danger pour l'image et l'intégrité des activités du marché à terme; qu'il est souhaitable que la Commission envisage de définir un cadre prudentiel approprié en vue d'empêcher de telles pratiques frauduleuses dans l'avenir;
(2) considérant que la directive 93/6/CEE du Conseil du 15 mars 1993 sur l'adéquation des fonds propres des entreprises d'investissement et des établissements de crédit (6) instaure une méthode standardisée pour le calcul des exigences de capital afférentes aux risques de marché des entreprises d'investissement et des établissements de crédit; que les établissements ont élaboré leurs propres systèmes de gestion des risques (modèles internes) en vue de mesurer, avec plus de précision que ne le permet la méthode standardisée, les risques de marché auxquels ils sont exposés; qu'il convient d'encourager le recours à des méthodes de mesure des risques plus précises;
(3) considérant que l'utilisation de ces modèles internes pour le calcul des exigences de capital exige des mécanismes rigoureux de contrôle interne et doit être reconnue et surveillée par les autorités compétentes; que la fiabilité des résultats fournis par les modèles internes doit être vérifiée par une procédure de contrôle ex post;
(4) considérant qu'il convient que les autorités compétentes puissent permettre que les exigences de couverture pour les contrats à terme et les options négociés en bourse et, à titre provisoire, pour les instruments dérivés hors bourse compensés de même nature soient utilisées au lieu de l'exigence de capital calculée pour ces instruments conformément à la présente directive, à condition qu'il n'en résulte pas une exigence de capital inférieure à celle calculée selon les autres méthodes prescrites par la présente directive; que l'application de ce principe ne nécessite pas que l'équivalence entre ces exigences de couverture et les exigences de capital calculées selon les autres méthodes prescrites par la présente directive soit constamment vérifiée par les établissements appliquant ce principe;
(5) considérant que les règles adoptées dans un contexte international plus large afin d'encourager le recours à des méthodes plus sophistiquées de gestion des risques s'appuyant sur des modèles internes peuvent avoir pour effet d'abaisser les exigences de capital pour les établissements de pays tiers; que ceux-ci sont en concurrence avec des entreprises d'investissement et des établissements de crédit ayant leur siège dans les États membres; que, pour ces derniers, seule une modification de la directive 93/6/CEE peut constituer un encouragement comparable à l'élaboration et à l'utilisation de modèles internes;
(6) considérant que, aux fins du calcul des exigences de capital pour la couverture des risques de marché, les positions en or et en instruments dérivés sur or doivent être traitées d'une manière semblable aux positions en devises;
(7) considérant que l'émission d'emprunts subordonnés ne devrait pas automatiquement empêcher que les titres de propriété d'un émetteur soient inclus dans un portefeuille appelant une exigence de 2 % pour la couverture du risque spécifique conformément au point 33 de l'annexe I de la directive 93/6/CEE;
(8) considérant que la présente directive-cadre avec les travaux réalisés par une enceinte internationale réunissant les autorités de réglementation en ce qui concerne le traitement prudentiel des risques de marché et des positions en produits de base et en instruments dérivés sur produits de base;
(9) considérant que, pour les entreprises d'investissement et les établissements de crédit qui ont une activité importante en produits de base, disposent d'un portefeuille en produits de base diversifié et ne sont pas encore en mesure d'utiliser des modèles pour le calcul de l'exigence de capital pour la couverture des risques liés aux produits de base, un régime transitoire en matière d'exigence de capital est nécessaire sur une base volontaire afin d'assurer une application harmonieuse de la présente directive;
(10) considérant que de la présente directive constitue le moyen le plus approprié pour réaliser les objectifs recherchés et qu'elle n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La directive 93/6/CEE est modifiée comme suit.
1) L'article 2 est modifié comme suit:
a) au point 6, le point a) et la partie introductive ainsi qu'au point b), les points i) et ii) sont remplacés par le texte suivant:
«a) les positions propres en instruments financiers, en produits de base et en instruments dérivés sur produits de base qui sont détenues par l'établissement en vue de leur revente et/ou qui sont prises par cet établissement dans l'intention de profiter à court terme des écarts réels et/ou escomptés entre leurs prix d'achat et de vente, ou d'autres variations de prix ou de taux d'intérêt, et les positions en instruments financiers, en produits de base et en instruments dérivés sur produits de base résultant d'achats et de ventes simultanés effectués pour compte propre (matched principal broking), ou les positions détenues en vue de couvrir d'autres éléments du portefeuille de négociation;
b) les risques liés aux opérations non dénouées, aux transactions incomplètes et aux instruments dérivés hors bourse, visés aux points 1, 2, 3 et 5 de l'annexe II, les risques liés aux opérations de mise en pension et aux prêts de titres et de produits de base, portant sur des titres ou sur des produits de base compris dans le portefeuille de négociation au sens du point a), visés au point 4 de l'annexe II, et, à condition que les autorités compétentes l'autorisent, les risques liés aux opérations de prise en pension et aux emprunts de titres et de produits de base, visés au même point 4, qui satisfont soit aux conditions énoncées aux points i), ii), iii) et v), soit aux conditions énoncées aux points iv) et v) figurant ci-après:
i) les risques sont évalués quotidiennement au prix du marché selon les procédures prévues à l'annexe II;
ii) la garantie est adaptée de manière à tenir compte des variations significatives de la valeur des titres ou des produits de base sur lesquels porte l'opération ou la transaction en question, selon une règle jugée acceptable par les autorités compétentes;»
b) Les points 15 et 16 sont remplacés par le texte suivant:
«15) "warrant": un titre qui donne à son détenteur le droit d'acheter un actif sous-jacent à un prix déterminé jusqu'à la date ou à la date d'expiration du warrant. Il peut être liquidé par la livraison de l'actif sous-jacent lui-même ou par un règlement en espèces;
16) "financement de stocks": des positions où le stock physique a été vendu à terme et où le coût du financement est gelé jusqu'à la date de la vente à terme;»
c) Au point 17, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«17) "mise en pension" et "prise en pension": une opération par laquelle un établissement ou sa contrepartie transfère des titres ou des produits de base ou des droits garantis relatifs à la propriété de titres ou de produits de base, lorsque cette garantie est émise par un marché reconnu qui détient les droits sur les titres ou les produits de base et que l'opération ne permet pas à un établissement de transférer ou de donner en gage un titre ou un produit de base à plus d'une contrepartie à la fois, en s'engageant à les racheter (ou à racheter des titres ou des produits de base présentant les mêmes caractéristiques) à un prix déterminé et à une date future fixée ou à fixer par l'établissement qui effectue le transfert. C'est une opération de "mise en pension" pour l'établissement qui vend les titres ou les produits de base et une opération de "prise en pension" pour l'établissement qui les achète.»
d) Le point 18 est remplacé par le texte suivant:
«18) "prêts de titres ou de produits de base" et "emprunts de titres ou de produits de base": une transaction par laquelle un établissement ou sa contrepartie transfère des titres ou des produits de base contre remise d'une garantie appropriée, l'emprunteur s'engageant à restituer des titres ou des produits de base équivalents à une date future ou lorsque l'établissement qui transfère les titres ou les produits de base le lui demandera. C'est un prêt de titres ou de produits de base pour l'établissement qui transfère les titres ou les produits de base et un emprunt de titres ou de produits de base pour l'établissement auquel ceux-ci sont transférés.
Un emprunt de titres ou de produits de base est considéré comme une transaction interprofessionnelle lorsque la contrepartie est soumise à une coordination prudentielle au niveau communautaire ou est un établissement de crédit de la zone A au sens de la directive 89/647/CEE ou est une entreprise d'investissement reconnue d'un pays tiers, ou lorsque la transaction est conclue avec une chambre de compensation ou un marché reconnu;»
2) À l'article 4, paragraphe 1, premier alinéa, les points i) et ii) sont remplacés par le texte suivant:
«i) exigences de capital calculées conformément aux annexes I, II et VI et, le cas échéant, conformément à l'annexe VIII, en ce qui concerne leur portefeuille de négociation;
ii) exigences de capital calculées conformément aux annexes III et VII et, le cas échéant, conformément à l'annexe VIII, en ce qui concerne l'ensemble de leurs opérations;»
3) À l'article 5, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Nonobstant le paragraphe 1, les établissements qui calculent leurs exigences de capital sur leur portefeuille de négociation conformément aux annexes I et II et, le cas échéant, conformément à l'annexe VIII, surveillent et contrôlent leurs grands risques conformément à la directive 92/121/CEE, sous réserve des modifications prévues à l'annexe VI de la présente directive.»
4) À l'article 7, le paragraphe 10 et la phrase introductive du paragraphe 11 sont remplacés par le texte suivant:
«10. Lorsqu'il n'est pas fait usage de la faculté d'exonération prévue aux paragraphes 7 et 9, les autorités compétentes peuvent, aux fins du calcul, sur une base consolidée, des exigences de capital énoncées aux annexes I et VIII et des risques à l'égard des clients visés à l'annexe VI, autoriser que les positions dans le portefeuille de négociation d'un établissement compensent les positions dans le portefeuille de négociation d'un autre établissement conformément aux règles énoncées aux annexes I, VI et VIII.
En outre, elles peuvent permettre que les positions en devises d'un établissement compensent les positions en devises d'un autre établissement conformément aux règles énoncées à l'annexe III et/ou à l'annexe VIII. De la même façon, elles peuvent permettre que les positions sur produits de base d'un établissement compensent celles d'un autre établissement conformément aux règles énoncées à l'annexe VII et/ou à l'annexe VIII.
11. Les autorités compétentes peuvent également permettre la compensation respective du portefeuille de négociation et des positions en devises et en produits de base des établissements situés dans des pays tiers, sous réserve que les conditions suivantes soient remplies simultanément:»
5) À l'article 8, le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant:
«5. Les autorités compétentes imposent aux établissements de leur signaler immédiatement tous les cas dans lesquels leurs contreparties dans des opérations de prise en pension ou de mise en pension ou dans des transactions de prêt de titres et de produits de base et d'emprunt de titres et de produits de base ne s'acquittent pas de leurs obligations. Trois ans au plus tard après la date visée à l'article 12, la Commission fait rapport au Conseil sur les cas précités et leurs implications sur le régime prévu dans la présente directive pour les opérations et les transactions en question. Ce rapport décrit également la manière dont les établissements satisfont aux conditions i) à v) de l'article 2, point 6 b), qui leur sont applicables, et en particulier à la condition v). Il décrit en outre toutes les modifications intervenues dans le volume respectif des prêts traditionnels des établissements et de leurs prêts par le biais d'opérations de prise en pension et d'emprunt de titres ou de produits de base. Si la Commission, sur la base de ce rapport ainsi que d'autres informations, conclut que des mesures de sauvegarde supplémentaires sont nécessaires pour prévenir des abus, elle présente des propositions appropriées.»
6) L'article 11 bis suivant est inséré:
«Article 11 bis
Jusqu'au 31 décembre 2006, les États membres peuvent autoriser leurs établissements à utiliser les coefficients d'écart de taux, les carry rates et les outright rates minimaux figurant dans le tableau ci-après au lieu de ceux indiqués aux points 13, 14, 17 et 18 de l'annexe VII, à condition que ces établissements, selon leurs autorités compétentes:
i) aient une activité importante en produits de base;
ii) aient un portefeuille en produits de base diversifié
et
iii) ne soient pas encore en mesure d'utiliser des modèles internes pour le calcul des exigences de capital pour la couverture des risques liés aux produits de base conformément à l'annexe VIII.
TABLE
Les États membres informent la Commission de l'usage qu'ils font du présent article.»
7) Les annexes I, II, III, et V sont modifiées conformément à l'annexe de la présente directive et les annexes VII et VIII y sont ajoutées.
Article 2
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard vingt-quatre mois après son entrée en vigueur. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des principales dispositions de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 3
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 4
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Luxembourg, le 22 juin 1998.