31999D0435
L 176/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 20 май 1999 година
относно определението на достиженията на правото от Шенген с цел установяване, в съответствие с разпоредби от Договора за създаване на Европейската общност и Договора за Европейския съюз, на правното основание на всяка от разпоредбите или решенията, които съставляват достиженията на правото от Шенген
(1999/435/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
на основание член 2, параграф 1, втора алинея, първо изречение от Протокола към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз (наричан по-долу „Шенгенски протокол“),
(1)
като има предвид, че е необходимо да се определят достиженията на правото от Шенген, с което се дава възможност на Съвета да посочи правното основание на всяка от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген съгласно съответните разпоредби от Договора за създаване на Европейската общност и от Договора за Европейския съюз;
(2)
като има предвид, че установяването на правното основание е необходимо само по отношение на онези задължителни разпоредби или решения, които съставляват достиженията на правото от Шенген и са все още са в сила;
(3)
като има предвид, че Съветът следователно трябва да определи онези разпоредби или решения на достиженията на правото от Шенген, по отношение на които установяването на правно основание съгласно някоя от разпоредбите на Договорите не е необходимо;
(4)
като има предвид, че заключението, че по отношение на някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген не е необходимо или удачно Съветът да установи тяхното правно основание в Договорите, може да бъде оправдано на следните основания:
а)
разпоредби, които нямат задължителна правна сила, и подобни на тях могат да бъдат приети от Съвета само на основание акт, който няма правно основание в някой от Договорите;
б)
изтичането на период от време или настъпването на събития, които са довели до отпадане на необходимостта от съответната разпоредба;
в)
разпоредбата е свързана с институционални правила, които се считат заменени от процедурите на Европейския съюз;
г)
предметът на съответната разпоредба се обхваща - и следователно заменя - от действащото законодателство на Европейската общност или Европейския съюз или от правен акт, който е приет от всички държави-членки;
д)
разпоредбата е станала излишна в резултат на споразумението, което трябва да бъде сключено с Република Исландия и Кралство Норвегия по силата на член 6 от Шенгенския протокол;
е)
разпоредбата е извън дейността на Общността или целите на Европейския съюз и следователно попада в някоя от областите, за които държавите-членки са запазили свобода на действие. Тук се включват разпоредби, които имат значение единствено за изчисляване на парични искове на държавите-членки или между тях.
(5)
Дори ако поради само една от посочените причини не е необходимо или удачно Съветът да създаде правните основания за някои разпоредби на достиженията на правото от Шенген, това няма да доведе до тяхната отмяна или лишаването им от правна сила. Юридическата сила на актовете, които все още са в сила и са били приети на основание на такива разпоредби, не се накърнява.
(6)
Правата и задълженията на Дания се уреждат от член 3 от Протокола за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз и от член 1 до член 5 от Протокола относно позицията на Дания,
РЕШИ:
Член 1
1. В съответствие с приложението към Протокола за интегриране на достиженията на правото от Шенген в правната рамка на Европейския съюз, достиженията на правото от Шенген включват всички актове, които са посочени в приложение А към настоящото решение.
2. Достиженията на правото от Шенген, както е посочено в параграф 1, се публикуват в Официален вестник на Европейските общности, с изключение на онези негови разпоредби, които са изброени в член 2, и разпоредбите, които към момента на приемане на настоящото решение са били класифицирани като „поверителни“ от Шенгенския изпълнителен комитет.
3. Съветът запазва правото си да публикува и други части от достиженията на правото от Шенген в Официален вестник на по-късна дата, в частност разпоредбите, чието публикуване е необходимо в общ интерес и които Съветът счита за важни при тълкуването на достиженията на правото от Шенген.
Член 2
Не е необходимо Съветът, когато действа на основание член 2, параграф 1, алинея втора, изречение второ от Шенгенския протокол, да установява съответствие с разпоредбите на Договорите, правното основание на всяка от следните разпоредби и решения, които съставляват част от достиженията на правото от Шенген:
а)
разпоредбите на Конвенцията, подписана в Шенген на 19 юни 1990 г. между Кралство Белгия, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия, за изпълнение на Шенгенското споразумение и на свързаните с него Заключителен акт и декларации („Шенгенска конвенция“), които са посочени в част 1 от приложение Б;
б)
разпоредбите на споразуменията за присъединяване и на Протоколите към Споразумението от Шенген и към Шенгенската конвенция с Италианската република (подписана в Париж на 27 ноември 1990 г.), Кралство Испания и Португалската република (подписана в Бон на 25 юни 1991 г.), Република Гърция (подписана в Мадрид на 6 ноември 1992 г.), Република Австрия (подписана в Брюксел на 28 април 1995 г.), Кралство Дания, Република Финландия и Кралство Швеция (подписана в Люксембург на 19 декември 1996 г.), които са изброени в част 2 от приложение Б;
в)
изброените в част 3 от приложение Б решения и декларации на Изпълнителния комитет, който бе създаден с Шенгенската конвенция;
г)
решенията на Централната група, които тя е упълномощена да взема от Изпълнителния комитет и които са изброени в част 3 от приложение Б.
Член 3
Настоящото решение произвежда незабавно действие.
То се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 20 май 1999 година.
DÉCISION DU CONSEIL
du 20 mai 1999
relative à la définition de l'acquis de Schengen en vue de déterminer, conformément aux dispositions pertinentes du traité instituant la Communauté européenne et du traité sur l'Union européenne, la base juridique de chacune des dispositions ou décisions qui constituent l'acquis
(1999/435/CE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
statuant sur la base de l'article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, première phrase, du protocole annexé au traité sur l'Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne, intégrant l'acquis de Schengen dans le cadre de l'Union européenne (ci-après dénommé "Protocole sur Schengen");
(1) considérant qu'il est nécessaire de définir l'acquis de Schengen pour permettre au Conseil de déterminer les bases juridiques de chacune des dispositions de l'acquis de Schengen, conformément aux dispositions pertinentes des traités;
(2) considérant qu'il n'y a lieu de déterminer des bases juridiques que pour les dispositions ou décisions contraignantes constituant l'acquis de Schengen qui sont encore utilisées;
(3) considérant que le Conseil doit par conséquent établir pour quelles dispositions ou décisions constituant l'acquis de Schengen il est inutile de déterminer une base juridique conformément à la disposition pertinente des traités;
(4) considérant que, pour décider que pour certaines dispositions de l'acquis de Schengen il n'est pas nécessaire ou opportun que le Conseil détermine une base juridique conformément aux dispositions pertinentes des traités, les motifs suivants peuvent être retenus:
a) la disposition n'a pas un caractère contraignant et une disposition semblable ne peut être adoptée par le Conseil que sur la base d'un acte qui ne renvoie à aucune base juridique prévue dans l'un des traités;
b) la disposition est dépassée en raison du calendrier et/ou des événements;
c) la disposition concerne des règles institutionnelles qui devront être considérées comme remplacées par des procédures de l'Union européenne;
d) la disposition est sans objet parce que déjà contenue en substance dans une disposition juridique de la Communauté européenne ou de l'Union européenne, ou dans un acte adopté par tous les États membres;
e) la disposition perd sa raison d'être du fait de l'accord qui doit être conclu avec la Norvège et l'Islande en vertu de l'article 6 du Protocole sur Schengen;
f) la disposition concerne un domaine qui ne relève pas de l'action de la Communauté et ne figure pas parmi les objectifs de l'Union européenne et concerne dès lors un des domaines pour lesquels les États membres se sont réservé toute liberté d'agir. On entend aussi par là les dispositions qui ne peuvent revêtir de l'importance qu'aux fins du calcul des droits pécuniaires des États membres concernés ou entre ceux-ci;
(5) considérant que, même si pour certaines dispositions de l'acquis de Schengen il n'est pas nécessaire ou opportun, pour l'un de ces motifs, que le Conseil détermine une base juridique, cela n'a pas pour effet de les priver d'existence ni de validité juridique; que les effets juridiques des actes toujours en vigueur adoptés sur la base de telles dispositions ne sont pas affectés;
(6) considérant que les droits et obligations du Danemark sont régis par l'article 3 du Protocole intégrant l'acquis de Schengen dans le cadre de l'Union européenne et par les articles 1 à 5 du Protocole sur la position du Danemark,
DÉCIDE:
Article premier
1. Conformément à l'annexe au Protocole intégrant l'acquis de Schengen dans le cadre de l'Union européenne, l'acquis de Schengen comprend tous les actes énumérés à l'Annexe A de la présente décision.
2. L'acquis de Schengen visé au paragraphe 1 est publié au Journal officiel des Communautés européennes, à l'exception des dispositions énumérées à l'article 2 ainsi que des dispositions qui, au moment de l'adoption de la présente décision, sont classées "confidentielles" par le Comité exécutif de Schengen.
3. Le Conseil se réserve le droit de publier ultérieurement au Journal officiel d'autres éléments de l'acquis de Schengen, et notamment les dispositions dont la publication paraît indispensable dans l'intérêt général ou que le Conseil juge importantes pour l'interprétation de l'acquis de Schengen.
Article 2
Il n'est pas nécessaire que le Conseil, statuant sur la base de l'article 2, paragraphe 1, deuxième alinéa, deuxième phrase, du Protocole sur Schengen, détermine, conformément aux dispositions pertinentes des traités, une base juridique pour les dispositions et décisions faisant partie de l'acquis de Schengen énumérées ci-après:
a) les dispositions de la Convention, signée à Schengen le 19 juin 1990, entre le Royaume de Belgique, la République fédérale d'Allemagne, la République française, le Grand-Duché de Luxembourg et le Royaume des Pays-Bas, appliquant l'Accord de Schengen, ainsi que l'Acte final et les déclarations qui l'accompagnent ("La Convention de Schengen"), qui sont énumérées dans la première partie de l'annexe B;
b) les dispositions des protocoles et accords d'adhésion à l'accord de Schengen et à la Convention de Schengen avec la République italienne (signés à Paris le 27 novembre 1990), le Royaume d'Espagne et la République portugaise (signés à Bonn le 25 juin 1991), la République hellénique (signés à Madrid le 6 novembre 1992), la République d'Autriche (signés à Bruxelles le 28 avril 1995) ainsi que le Royaume de Danemark, la République de Finlande et le Royaume de Suède (signés à Luxembourg le 19 décembre 1996), qui sont énumérées dans la deuxième partie de l'annexe B;
c) les décisions et déclarations du Comité exécutif institué par la Convention de Schengen, qui sont énumérées dans la troisième partie de l'annexe B;
d) les décisions du Groupe central que le Comité exécutif l'a habilité à prendre, qui sont énumérées dans la troisième partie de l'annexe B.
Article 3
La présente décision prend effet immédiatement.
Elle est publiée au Journal officiel des Communautés européennes.
Fait à Bruxelles, le 20 mai 1999.