32002D0358
L 130/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 25 април 2002 година
за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промените на климата и съвместното изпълнение на ангажиментите, произтичащи от нея
(2002/358/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Основната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата (наричана по-долу „Конвенцията“), която беше одобрена от името на Общността с Решение 94/69/ЕО на Съвета от 15 декември 1993 г. относно заключенията на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промени на климата (3), е да се постигне стабилизиране на концентрациите на парникови газове в атмосферата до равнище, което предотвратява опасна антропогенна намеса в климата като система.
(2)
Конференцията на страните по Конвенцията на първата си сесия стигна до извода, че ангажирането на развитите страни поотделно или заедно за постигане връщането до 2000 г. към емисиите на въглероден диоксид и други парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол към Конвенцията за защита на озоновия слой, до равнищата от 1990 г. е нереално за постигането на дългосрочната цел на Конвенцията за предотвратяване на вредната антропогенна намеса в климатичната система. Конференцията реши още да стартира процес, който ще даде възможност за предприемане на подходящи действия за периода след 2000 г. чрез приемане на протокол или друг правен инструмент (4).
(3)
Този процес доведе до приемане на 11 декември 1997 г. на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата (наричан по-долу „Протокола“) (5).
(4)
Конференцията на страните по Конвенцията на четвъртата си сесия реши да приеме Плана за действие от Буенос Айрес за постигането на съгласие за изпълнението на ключови елементи от протокола на шестата сесия на Конференцията на страните по Конвенцията (6).
(5)
Съществените елементи за изпълнението на Плана за действие от Буенос Айрес бяха определени с консенсус от Конференцията на страните на нейната подновена шеста сесия в Бон от 19 до 27 юли 2001 г. (7).
(6)
Редица решения, които засягат споразуменията от Бон, бяха приети с консенсус от Конференцията на страните на нейната седма сесия в Маракеш от 29 октомври до 10 ноември 2001 г. (8).
(7)
Протоколът по силата на член 24 е отворен за ратификация, приемане или одобрение от държавите и от регионалните организации за икономическа интеграция, които са го подписали.
(8)
Протоколът по силата на член 24 предвижда страните по него да изпълняват ангажиментите си по член 3 съвместно, действащи в рамките на и заедно с дадена организация за икономическа интеграция.
(9)
Когато Протоколът беше подписан в Ню Йорк на 29 април 1998 г., Общността декларира, че тя и нейните държави-членки ще изпълняват съответните си ангажименти по член 3, параграф 1 от протокола съвместно, в съответствие с член 4 от него.
(10)
С решението си да изпълняват своите ангажименти съвместно, в съответствие с член 4 от Протокола от Киото, Общността и държавите-членки са съвместно отговорни по силата на параграф 6 от този член и съгласно член 24, параграф 2 от Протокола, за изпълнението от Общността на ангажимента, поет от нея за количествено намаляване на емисиите съгласно член 3, параграф 1 от протокола. Следователно, и в съответствие с член 10 от Договора за създаване на Европейската общност, държавите-членки поотделно и съвместно имат задължението да вземат всички подходящи мерки, общи или конкретни, за гарантиране изпълнението на задълженията, произтичащи от предприетите действия на институциите на Общността, включително ангажимента, поет от нея за количествено намаляване на емисиите съгласно протокола, за улесняване постигането на този ангажимент и за въздържане от всякакви мерки, които биха могли да изложат на опасност осъществяването на този ангажимент.
(11)
Законовата база на всяко последващо решение във връзка с одобрението от Общността на бъдещи ангажименти по отношение намаляването на емисиите ще се определя от съдържанието и ефекта на това решение.
(12)
Съветът постигна съгласие за приноса на всяка държава-членка към ангажимента на цялата Общност за намаляване на емисиите в заключенията на Съвета от 16 юни 1998 г. (9). Някои държави-членки поеха задължения, отнасящи се до емисиите в базовата година и общи и координирани политики и мерки. Приносът е диференциран, отчитайки, наред с другото, очакванията за икономически растеж, енергиен микс и структура на индустрията на съответната държава-членка. Съветът постигна съгласие още по отношение на условията на споразумението, които да бъдат включени в решението на Съвета за одобрение на Протокола от Общността. Член 4, параграф 2 от протокола изисква от Общността и от нейните държави-членки да нотифицират секретариата, създаден по силата на член 8 от Конвенцията, за условията на това споразумение на датата на депозиране на техните инструменти за ратификация или одобрение. Общността и нейните държави-членки са длъжни да вземат мерки, за да позволят на Общността да изпълнява задълженията си по протокола, без това да накърнява отговорността на всяка държава-членка към Общността и на други държави-членки да изпълняват собствените си ангажименти.
(13)
Емисиите на Общността и нейните държави-членки през базовата година няма да бъдат определени точно преди влизането в сила на Протокола. Веднъж определени точно тези базови емисии и най-късно преди началото на периода, за който се поема ангажимент, Общността и нейните държави-членки трябва да определят нивата на тези емисии в еквивалент на тонове въглероден диоксид, в съответствие с процедурата, разглеждана в член 8 от Решение 93/389/ЕИО на Съвета от 24 юни 1993 г. относно мониторингов механизъм на емисиите на Общността от СО2 и други парникови газове (10).
(14)
Европейският Съвет в Гьотенберг на 15 и 16 юни 2001 г. препотвърди решимостта на Общността и на държавите-членки да посрещнат ангажиментите си по силата на протокола, и заяви, че Комисията ще подготви предложение за ратификация преди края на 2001 г., като по този начин ще даде възможност на Общността и на нейните държави-членки да изпълнят своя ангажимент да ратифицират бързо протокола.
(15)
Европейският Съвет в Лакен на 14 и 15 декември 2001 г. потвърди решимостта на Съюза да уважава ангажимента си по силата на Протокола от Киото и желанието си протоколът да влезе в сила преди Световната среща на върха за устойчиво развитие в Йоханесбург от 26 август до 4 септември 2002 г.
(16)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящото решение, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (11),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Протоколът от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата (наричан по-долу „Протокола“), подписан на 29 април 1998 г. в Ню Йорк, с настоящото се одобрява от името на Европейската общност.
Текстът на протокола е изложен в приложение I.
Член 2
Европейската общност и нейните държави-членки изпълняват своите ангажименти по член 3, параграф 1 от протокола съвместно, в съответствие с разпоредбите на член 4 от него и в пълно съгласие с клаузите на член 10 от Договора за създаване на Европейската общност.
Ангажиментите за количествено ограничаване и намаляване на емисиите, договорени от Европейската общност и нейните държави-членки с цел определяне на съответни нива на емисии за всяка от тях за първия период на ограничаване и намаляване на емисиите, 2008-2012 г., са установени в приложение II.
Европейската общност и нейните държави-членки вземат необходимите мерки, за да се придържат към равнищата на емисии, дадени в приложение II, както са определени в съответствие с член 3 от настоящото решение.
Член 3
Най-късно до 31 декември 2006 г. и в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 2 от настоящото решение, Комисията определя съответните равнища на емисии, определени за Европейската общност и за всяка държава-членка в тонове въглероден диоксид еквивалент, съгласно зададените определени числа за емисии през базовата година и на база ангажиментите за количествено ограничение или намаляване, изложени в приложение II, вземайки предвид методологията за оценка на антропогенни емисии по източници и отстраняване по замърсени места, посочени в член 5, параграф 2 от Протокола и начините за изчисляване на предписаното количество съгласно член 3, параграфи 7 и 8 от протокола.
Предписаното количество за Европейската общност и за всяка държава-членка е равно на съответното ѝ равнище на емисии, определено в съответствие с настоящия член.
Член 4
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 8 от Решение 93/389/ЕИО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 5
1. Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да нотифицират относно настоящото решение от името на Европейската общност Секретариата на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промените на климата в съответствие с член 4, параграф 2 от Протокола.
2. Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да депозират при Генералния секретар на Организацията на обединените нации инструмента за одобрение на датата на нотифицирането, упоменато в параграф 1, в съответствие с член 24, параграф 1 от протокола, за да изразят съгласието на Общността да бъде обвързана.
3. Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да депозират декларацията за компетентност, посочена в приложение III, на датата на нотифицирането, упоменато в параграф 1, в съответствие с разпоредбите на член 24, параграф 3 от протокола.
Член 6
1. Когато депозират своите инструменти за ратификация или одобрение на протокола, държавите-членки нотифицират за настоящото решение, по едно и също време и от тяхно собствено име, Секретариата на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата в съответствие с член 4, параграф 2 от протокола.
2. Държавите-членки да се стремят да предприемат необходимите стъпки с оглед депозиране на техните инструменти за ратификация или одобрение едновременно с тези на Европейската общност и другите държави-членки и, доколкото е възможно, не по-късно от 1 юни 2002 г.
3. Държавите-членки информират Комисията не по-късно от 1 април 2002 г. за своите решения да ратифицират или одобрят Протокола или, в зависимост от обстоятелствата, за евентуалната дата за завършване на необходимите процедури. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, уговаря дата за депозиране на инструментите за ратификация или одобрение едновременно.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 25 април 2002 година.
Décision du Conseil
du 25 avril 2002
relative à l'approbation, au nom de la Communauté européenne, du protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques et l'exécution conjointe des engagements qui en découlent
(2002/358/CE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 175, paragraphe 1, en liaison avec l'article 300, paragraphe 2, premier alinéa, première phrase, et paragraphe 3, premier alinéa,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Parlement européen(2),
considérant ce qui suit:
(1) La convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques (ci-après dénommée "la convention"), approuvée au nom de la Communauté par la décision 94/69/CE du Conseil du 15 décembre 1993 concernant la conclusion de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques(3), a pour objectif ultime de stabiliser les concentrations de gaz à effet de serre dans l'atmosphère à un niveau qui empêche toute perturbation anthropique dangereuse du système climatique.
(2) Lors de sa première session, la conférence des parties à la convention a constaté que l'engagement pris par les pays industrialisés de ramener, au plus tard en l'an 2000, individuellement ou conjointement, leurs émissions de dioxyde de carbone et d'autres gaz à effet de serre non réglementés par le protocole de Montréal à la convention pour la protection de la couche d'ozone à leurs niveaux de 1990 ne permettrait pas d'atteindre l'objectif ultime de la convention, qui est d'empêcher toute perturbation anthropique dangereuse du système climatique. La convention a décidé par ailleurs d'entamer un processus permettant de prendre des mesures appropriées pour la période qui débutera après 2000, grâce à l'adoption d'un protocole ou d'un autre instrument juridique(4).
(3) Ce processus a abouti à l'adoption, le 11 décembre 1997, du protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques (ci-après dénommé "protocole")(5).
(4) Lors de sa quatrième session, la conférence des parties à la convention a décidé d'adopter le plan d'action de Buenos Aires afin de parvenir, lors de sa sixième session, à un accord sur la mise en oeuvre des principaux éléments du protocole(6).
(5) Les éléments essentiels de la mise en oeuvre du plan d'action de Buenos Aires ont été approuvés par consensus lors de la reprise de la sixième session de la conférence des parties, qui a eu lieu à Bonn du 19 au 27 juillet 2001(7).
(6) Une série de décisions mettant en oeuvre les accords de Bonn ont été adoptées par consensus lors de la septième session de la Conférence des parties, qui s'est tenue à Marrakech du 29 octobre au 10 novembre 2001(8).
(7) En vertu de son article 24, le protocole est ouvert à la ratification, l'acceptation ou l'approbation des États et des organisations régionales d'intégration économique qui l'ont signé.
(8) En vertu de son article 4, le protocole permet aux parties de remplir conjointement leurs engagements prévus à l'article 3, dans le cadre d'une organisation régionale d'intégration économique et en concertation avec elle.
(9) Lors de la signature du protocole le 29 avril 1998 à New York, la Communauté a déclaré qu'elle-même et ses États membres rempliraient conjointement, conformément à l'article 4, leurs engagements respectifs prévus par l'article 3, paragraphe 1.
(10) En décidant de remplir conjointement leurs engagements conformément à l'article 4 du protocole, la Communauté et les États membres sont, en vertu du paragraphe 6 de cet article et conformément à l'article 24, paragraphe 2, du protocole, conjointement responsables de l'exécution de l'engagement chiffré en matière de réduction des émissions auquel la Communauté a souscrit au titre de l'article 3, paragraphe 1, du protocole. Par conséquent, et conformément à l'article 10 du traité instituant la Communauté européenne, les États membres sont tenus, à titre individuel et collectif, de prendre toutes les mesures générales ou particulières propres à assurer l'exécution des obligations résultant d'un acte des institutions de la Communauté, y compris l'engagement chiffré en matière de réduction des émissions souscrit par la Communauté en vertu du protocole, de faciliter l'exécution de cet engagement et de s'abstenir de toute mesure susceptible de mettre en péril l'exécution de cet engagement.
(11) La base juridique de toute décision ultérieure concernant l'approbation par la Communauté d'engagements futurs en matière de réduction des émissions sera déterminée par la teneur et les effets de cette décision.
(12) Le Conseil est parvenu à un accord concernant les contributions de chaque État membre à l'exécution de l'engagement global de la Communauté en matière de réduction, qu'il a définies dans ses conclusions du 16 juin 1998(9). Certains États membres ont fait connaître leurs hypothèses en ce qui concerne les émissions de l'année de référence et les politiques et mesures communes et coordonnées. Les contributions sont différenciées afin de tenir compte, entre autres, des perspectives de croissance économique, de la ventilation des différentes formes d'énergie et de la structure industrielle dans chaque État membre. Le Conseil a également décidé que les termes de l'accord figureraient dans la décision du Conseil relative à l'approbation du protocole par la Communauté. L'article 4, paragraphe 2, du protocole fait obligation à la Communauté et ses États membres de notifier au secrétariat, institué par l'article 8 de la convention, les termes de cet accord à la date du dépôt de leurs instruments de ratification ou d'approbation. La Communauté et ses États membres sont tenus de prendre les mesures nécessaires pour que la Communauté puisse remplir les obligations qui lui incombent en vertu du protocole, sans préjudice de la responsabilité de chaque État membre vis-à-vis de la Communauté et des autres États membres pour ce qui concerne l'exécution de ses propres engagements.
(13) Les émissions de la Communauté et de ses États membres pour l'année de référence ne seront pas établies de manière définitive avant l'entrée en vigueur du protocole. Lorsque ces émissions de l'année de référence seront définitivement établies et au plus tard avant le début de la période d'engagement, la Communauté et ses États membres détermineront ces quantités d'émissions en termes de tonnes équivalent-dioxyde de carbone conformément à la procédure prévue à l'article 8 de la décision 93/389/CEE du Conseil du 24 juin 1993 relative à un mécanisme de surveillance des émissions de CO2 et des autres gaz à effet de serre dans la Communauté(10).
(14) Le Conseil européen réuni à Göteborg les 15 et 16 juin 2001 a réaffirmé la détermination de la Communauté et des États membres de tenir les engagements pris dans le cadre du protocole et annoncé que la Commission élaborerait, avant la fin de 2001, une proposition en vue de sa ratification, ce qui permettrait à la Communauté et aux États membres d'honorer leur engagement de ratifier rapidement le protocole.
(15) Le Conseil européen de Laeken des 14 et 15 décembre 2001 a confirmé que l'Union est déterminée à respecter ses engagements découlant du protocole de Kyoto et confirme sa volonté de voir ce protocole entrer en vigueur avant le sommet mondial sur le développement durable de Johannesburg qui se tiendra du 26 août au 4 septembre 2002.
(16) Les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre de la présente décision devraient être adoptées conformément à la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(11),
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Le protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques (ci-après dénommé "protocole"), signé le 29 avril 1998 à New York, est approuvé au nom de la Communauté européenne.
Le texte du protocole figure à l'annexe I.
Article 2
La Communauté européenne et ses États membres remplissent conjointement les engagements qu'ils ont pris au titre de l'article 3, paragraphe 1, du protocole, conformément aux dispositions de son article 4 et dans le plein respect de l'article 10 du traité instituant la Communauté européenne.
Les engagements chiffrés en matière de limitation et de réduction des émissions convenus par la Communauté européenne et ses États membres afin de déterminer les quantités d'émissions attribuées respectivement à chacun d'eux pour la première période d'engagements chiffrés en matière de limitation et de réduction des émissions, allant de 2008 à 2012, figurent à l'annexe II.
La Communauté européenne et ses États membres prennent les mesures nécessaires pour respecter les quantités d'émissions mentionnées à l'annexe II, déterminées conformément à l'article 3 de la présente décision.
Article 3
Pour le 31 décembre 2006 au plus tard, et conformément à la procédure prévue à l'article 4, paragraphe 2, de la présente décision, la Commission détermine les quantités d'émissions attribuées respectivement à la Communauté et à chaque État membre en tonnes équivalent dioxyde de carbone, lorsque les émissions de l'année de référence sont définitivement établies et sur la base des engagements chiffrés en matière de limitation ou de réduction des émissions mentionnés à l'annexe II, en tenant compte des méthodologies d'estimation des émissions anthropiques par les sources et de l'absorption par les puits visées à l'article 5, paragraphe 2, du protocole et des modes de calcul des quantités attribuées énoncés à l'article 3, paragraphes 7 et 8, du protocole.
La quantité attribuée à la Communauté et à chaque État membre correspond, pour chacun, aux quantités respectives d'émissions déterminées conformément au présent article.
Article 4
1. La Commission est assistée par le comité institué par l'article 8 de la décision 93/389/CEE.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur.
Article 5
1. Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à notifier la présente décision au nom de la Communauté européenne au secrétariat de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques, conformément à l'article 4, paragraphe 2, du protocole.
2. Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à déposer, au moment de la notification visée au paragraphe 1, l'instrument d'approbation auprès du secrétaire général des Nations unies, conformément à l'article 24, paragraphe 1, du protocole, à l'effet d'exprimer le consentement de la Communauté à être liée.
3. Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à déposer, au moment de la notification visée au paragraphe 1, la déclaration de compétence figurant à l'annexe III de la présente décision, conformément à l'article 24, paragraphe 3, du protocole.
Article 6
1. Lors du dépôt de leur instrument de ratification ou d'approbation du protocole, les États membres notifient, simultanément et en leur propre nom, la présente décision au secrétariat de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques, conformément à l'article 4, paragraphe 2, du protocole.
2. Les États membres s'efforcent de prendre les mesures nécessaires en vue de déposer leurs instruments de ratification ou d'approbation en même temps que ceux de la Communauté et des autres États membres et, dans toute la mesure du possible, au plus tard le 1er juin 2002.
3. Les États membres informent la Commission au plus tard le 1er avril 2002 de leur décision de ratifier ou d'approuver le protocole ou, selon les circonstances, de la date à laquelle les procédures devraient être menées à terme. En concertation avec les États membres, la Commission convient d'une date pour déposer les instruments d'approbation ou de ratification simultanément.
Article 7
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Luxembourg, le 25 avril 2002.