РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 555/2008 НА КОМИСИЯТА
от 27 юни 2008 година
относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. относно общата организация на пазара на вино, за изменение на Регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на Регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1493/1999 (1), и по-специално членове 22, 84, 89, 97, 107, 117, 121, букви б) и в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 479/2008 промени предишния режим на лозаро-винарския сектор, установен с Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (2) и отмени този регламент от 1 август 2008 г.
(2)
Съществуващите правила за прилагане, обхващащи лозаро-винарския сектор, се съдържат в няколко регламента, които са изменяни често. Тези правила за прилагане относно пазарните механизми, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор, се налага да бъдат променени в резултат на промените, внесени в лозаро-винарския режим с Регламент (ЕО) № 479/2008, както и в светлината на придобития опит. За прилагането на Регламент (ЕО) № 479/2008 следва да бъдат приети подробни правила.
(3)
Следните регламенти на Комисията следва поради това да бъдат отменени и заменени с нов регламент:
-
Регламент (ЕО) № 1227/2000 от 31 май 2000 година за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на производствения потенциал (3);
-
Регламент (ЕО) № 1623/2000 от 25 юли 2000 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино по отношение на пазарните механизми (4);
-
Регламент (ЕО) № 2729/2000 от 14 декември 2000 година относно определяне на подробни правила за проверките в лозаро-винарския сектор (5);
-
Регламент (ЕО) № 883/2001 от 24 април 2001 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на търговията с продукти от лозаро-винарския сектор с трети страни (6).
(4)
Дял II от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за новата програма за подпомагане, за която се взема решение на равнище държави-членки, за финансиране на конкретни мерки за подпомагане в подкрепа на лозаро-винарския сектор. Уместно е тази рамка да бъде запълнена чрез издаване на правила за прилагане.
(5)
Следва да бъде установена процедура за първоначалното представяне на програмата за подпомагане. Следва също така да се предвиди процедура за годишно изменение на програмите за подпомагане за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани към новите условия, които не са могли да бъдат предвидени при първоначалното им представяне. Всички подобни изменения следва да бъдат предмет на определени граници и условия, за да се гарантира, че одобрените програми за подпомагане ще запазят своите общи цели.
(6)
По силата на член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да предпочетат да изготвят програмите за подпомагане на географско равнище, което те считат за най-подходящо. Тъй като държавите-членки са отговорни за одобрението на плановете, в този случай те трябва да установят правила за представянето и одобрението на планове и за минималното съдържание на последните.
(7)
Член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на популяризирането на пазарите на трети държави. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка.
(8)
С оглед да бъде избегнат какъв то и да е риск от нарушаване на конкуренцията следва да бъдат определени правила за начина, по който трябва да бъде посочен специфичния произход на продуктите, обхванати от кампанията за информиране и популяризиране.
(9)
В интерес на правната сигурност посланието, разпространявано в рамките на кампанията за популяризиране, следва да е съобразено със законодателството на третите държави, които са цел на тези действия.
(10)
Критериите за подбор на заявленията и тяхното внимателно проучване от държавите-членки следва да бъдат установени с оглед осигуряване спазването на правилата на Общността, както и на ефективността на подпомаганите мерки, които следва да бъдат осъществени.
(11)
С оглед осигуряване на ефективността на мерките на Общността, държавите-членки трябва да обезпечат одобрените кампании за популяризиране да съответстват и допълват техните национални и регионални програми за популяризиране. С оглед постигането на синергия държавите-членки могат да разработят колективни кампании за популяризиране и в съответствие с това следва да бъдат приети разпоредби, които да позволят съвместната дейност между съответните държави-членки. Следва да бъдат предпочитани микро-, малки и средни предприятия, които се нуждаят повече от подпомагане от Общността, отколкото по-големите предприятия.
(12)
За да бъде избегнато двойно плащане за мерки за популяризиране, финансирани според Регламент (ЕО) № 3/2008 на Съвета от 17 декември 2007 година относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар и в трети страни (7) или според Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (8), следва да бъде определено взаимно изключване.
(13)
Член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за мерки за подпомагане на преструктурирането и конверсията на лозя. По-специално член 11, параграф 3, втора алинея от посочения регламент предвижда, че помощта за преструктуриране и конверсия на лозя не се отнася за обичайното обновяване на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл.
(14)
В допълнение, държавите-членки могат да приемат правила за минималния размер на съответния парцел, за да се осигури действителен ефект на системата върху производствения потенциал.
(15)
При прилагането на член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки разполагат със значителни възможности за собствена преценка при вземане на решенията относно конкретния обсег и размерите на помощта, особено по отношение изплащането на фиксирани суми, установяването на максимални размери на помощ на хектар и диференцирането на помощта на базата на обективни критерии, в рамките на ограниченията, предвидени в глава I на дял II от същия регламент, както и на разпоредбите, приети в изпълнение на последните. Независимо от това следва да бъдат установени общи правила. Следва да бъдат определени мерки със срокове за тяхното изпълнение и подходящ мониторинг. Правилата следва също така да обхващат упражняването на правата за презасаждане, които произтичат от изкореняване, ако то е предвидено в проекта, така че да позволят по-високи размери на помощта, която следва да бъде отпусната, за сметка на направените по-големи разходи.
(16)
За целите на контрола изплащането на помощи следва обикновено да се извършва след изпълнението на специфична мярка или на целия пакет от мерки. Плащането обаче може да се извърши преди изпълнението на мярката или на целия пакет от мерки, при условие че се депозира гаранция, която да обезпечава изпълнението на мярката.
(17)
Следва да бъдат установени подробни правила относно участието във финансирането на системата за преструктуриране и конверсия. Трябва да бъдат взети мерки за осигуряване на ефективното изразходване на средствата, предназначени за системата, като в частност се предвидят разпоредби за предварителните плащания.
(18)
Член 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на събирането на реколтата на зелено. С оглед на субсидиарността, държавите-членки следва да бъдат отговорни за административните разпоредби, отнасящи се до процедурата за подаване на заявления за събиране на реколтата на зелено. Те следва да бъдат свободни да определят датата, до която те изискват от производителите да приключат с дейностите, така че да разполагат с достатъчно време, с оглед на времевите ограничения и близостта на периода за събиране на реколтата, за необходимия контрол, преди извършване на плащанията.
(19)
Отчитайки средствата, свързани със схемата за събиране на реколтата на зелено, следва да бъдат предвидени систематични проверки на място в съответните области след изпълнението. Тези проверки трябва да гарантират, че пълното унищожаване на гроздето е било извършено. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания са надлежно спазени. За целите на контрола изплащането на премията следва да бъде направено след контролиране на извършването на събирането на реколтата на зелено.
(20)
В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане, за да се гарантира, че помощта няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара.
(21)
Член 13 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на създаването на взаимоспомагателни фондове. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно тази нова мярка. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи и затова следва да позволяват вземането на решения от самите държави-членки и организации на производители. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници, включително финансови такива. Тъй като производителите в новите държави-членки са обикновено в по-малка степен организирани, отколкото в другите държави-членки, за първите следва да бъде предвиден по-висок таван за подпомагане.
(22)
Член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на застраховане на реколтата. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка. Доколкото е възможно тези правила следва да предвиждат гъвкавост. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници, включително финансови такива.
(23)
Член 15 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на инвестиции в материални и нематериални активи в предприятия. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка в съгласуваност със същата мярка, достъпна в програмите за развитие на селските райони. Следва да бъдат определени видовете допустими инвестиции, включително и тези, отнасящи се до разработването на нови продукти, процеси и технологии, като бъдат определени и примерни допустими разходи.
(24)
Член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за мярка за подпомагане на дестилация на вторични продукти. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка и в частност за условията за реализация на вторичните продукти, както и за целта и равнището на максималната сума на помощта за дестилация на джибри, вино и утайка.
(25)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на дестилация на спиртни напитки. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка и в частност целта и възможното приспособяване на помощта.
(26)
Член 18 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на кризисна дестилация. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази мярка и в частност процедурата и условията на помощта, както и критериите, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на размера на помощта.
(27)
Член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на използването на мъст за обогатяване. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази мярка и в частност целта и равнището на максималната сума на помощта, както и да бъдат предвидени специфични проверки на продукта, използван за повишаване на алкохолното съдържание.
(28)
Наложително е, с цел мониторинг на изпълнението на дял II от Регламент (ЕО) № 479/2008 и подходящото управление на пазара, Комисията да има на разположение необходимите данни за изпълнението на програмите за подпомагане. В този контекст е необходимо да бъде установена информацията, която трябва да бъде изложена в докладите и оценките на програмите за подпомагане с оглед преценка на тяхната ефективност.
(29)
Общите правила, касаещи бюджетната дисциплина и в частност правилата, свързани с непълни или неточни декларации от страна на държавите-членки, следва да се прилагат в допълнение към специфичните правила, установени от настоящия регламент.
(30)
Правилата за финансовото управление на системата следва да се ръководят от правилата, приети за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на общата селскостопанска политика (9).
(31)
Член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че за соковете и мъстта, за които прилагането на мита зависи от вносната цена на продукта, действителният размер на тази цена се проверява или посредством проверка на всяка партида, или с помощта на фиксирана стойност при вноса. Сегашните характеристики на режима на внос на гроздови сокове и мъст в Общността, и в частност нередовният характер на този вид внос по отношение както на обема, така и на честотата и местата на внос и произход на тези продукти, не позволяват изчисляването на представителни постоянни фиксирани стойности при вноса, които да отразяват действителния размер на вносната цена. При това положение цената следва да се проверява посредством проверка на всяка партида.
(32)
Вносната цена, въз основа на която внасяните продукти се класифицират в Общата митническа тарифа, следва да бъде равна на цената FOB на продуктите плюс цената на застраховката и транспортирането до мястото на влизане в митническата територия на Общността.
(33)
Член 82, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че внасяните продукти, обхванати от същия член, следва да бъдат придружавани от сертификат и доклад за извършен анализ, издадени от орган или служба, определени от третата страна, от която се изнасят продуктите. Необходимо е да се предвидят изискванията, на които трябва да отговаря докладът за извършен анализ.
(34)
За да бъде опростен контрола следва да бъдат предвидени разпоредби за освобождаването от изискване за сертификат и доклад за извършен анализ в случаите на продукти, внесени от трети страни в ограничени количества и пакетирани в малки съдове.
(35)
За целите на хармонизирането, освобождаването от изискването за представяне на сертификат и доклад за извършен анализ за лозаро-винарските продукти, внасяни в Общността, следва да съответства на митническите правила за освобождаване и на правилата, приложими за документите, придружаващи пратките лозаро-винарски продукти в границите на Общността.
(36)
Използването на компютъризирани процедури постепенно измества ръчното вкарване на данни в различните области на административната дейност. Поради това би трябвало да е също така възможно да се използват компютъризирани и електронни процедури при издаването и използването на V I 1 и V I 2.
(37)
Някои трети страни, създали ефективни системи за проверка на своите винопроизводители, прилагани от техните органи или служби, посочени в член 82, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008, проявиха интерес към възможността на самите производители да бъде разрешено да издават сертификати и доклади за извършен анализ. С цел улесняване на търговията с тези трети страни, при условие че тези страни са поели ангажименти пред Общността, включващи клаузи за по-тясно сътрудничество в предотвратяването на измами, и при условие че те поддържат добри търговски връзки с Общността, е уместно да се позволи документите, издадени от самите производители, да бъдат разглеждани като документи, издадени от горепосочените органи или служби на третите страни, по подобен начин на вече позволеното за вина с произход от Общността. В тези случаи следва да бъдат предоставени подходящи гаранции и да бъде упражняван надлежен контрол върху издаването на такива документи.
(38)
Следва да бъдат публикувани списъци с имената и адресите на органите и лабораториите в трети страни, упълномощени да издават сертификати и доклади за извършен анализ, за да могат органите в Общността, упражняващи контрол върху вноса на лозаро-винарски продукти, да извършват изискваните проверки, когато е необходимо.
(39)
За да се улесни контролът от страна на компетентните органи на държавите-членки следва да бъде установена формата, а където е необходимо и съдържанието на предвидените сертификат и доклад за извършен анализ, както и изискванията за тяхното използване.
(40)
Сертификатът и където е уместно, докладът за извършен анализ, свързани с всяка партида внесени продукти, следва да бъдат проверявани, за да се предотврати измама. За целта документът или документите трябва да придружават всяка партида, докато тя бъде поставена под контрола на Общността.
(41)
Предвид търговската практика, при разделянето на дадена партида вино, компетентните органи следва да бъдат упълномощени под техен контрол да бъдат издадени извлечения от сертификата и доклада за извършен анализ, които да придружават всяка нова партида, произлизаща от разделянето.
(42)
Поради необходимостта да се обезпечи бързата и ефективна защита на потребителите, от ключово значение е да се осигури възможност за спиране прилагането на новите правила в случай на измама или риск за здравето на потребителите.
(43)
Нужно е, също така да бъдат установени прости правила относно документите, които следва да бъдат представяни при внос от трети страни, различни от страната на произход на продукта, ако продуктът не е преминал през основна преработка.
(44)
Необходимо е задачата на износителите и органите да бъде опростена, като се изисква в документ V I 1 да бъде включено удостоверение, че алкохолът, добавен към ликьорните вина и вината, подсилени за дестилация, е от винен произход, без да се изисква отделен документ за това удостоверение. Поради същата причина документът V I 1 трябва да може да служи като сертификат за наименование за произход, изискван за вноса на вина, отговарящи на критериите за тарифно намаление. В случаите на някои вина обаче не се изискват сертификат или доклад за извършен анализ при условие, че се представи сертификат за наименование за произход. Трябва да се разреши използването на документ V I 1 за удостоверяване наименованието на произхода на горепосочените ликьорни вина, като не е необходимо да се попълва клетката, свързана с доклада за извършен анализ.
(45)
Вносът на вино с отстъпки, предвидено в споразуменията с някои трети страни, е предмет на представяне на атестации, издадени от официалните органи или от органите, официално признати от двете договарящи страни и които са вписани в съвместно съставени списъци, с които се удостоверява, че въпросното вино отговаря на условията за отстъпката.
(46)
Държавите-членки следва да изпратят до Комисията списъци с официалните или официално признатите от тях органи, които те предлагат да издават такива атестации, с цел Комисията да ги обобщи и разпрати на съответните заинтересовани трети страни. За да се улеснят функциите на тези органи, списъците трябва да бъдат предоставени в подходяща форма и на подходящ носител.
(47)
Членове 85 и 86 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвиждат разпоредби за третирането на незаконните насаждения. Необходимо е да се определят подробни правила относно санкциите, които могат да бъдат налагани на производители, които не спазват новите задължения за узаконяване или за изкореняване на лозя, засадени без съответното право за засаждане преди 1 септември 1998 г. и информацията, която следва да се предостави от държавите-членки на Комисията в този контекст. Без да се засягат санкциите, наложени от държавите-членки по-рано, санкцията, която може да бъде налагана в случай на неспазване на задължението за изкореняване на незаконно засадената площ, следва да бъде достатъчно висока, така че да стимулира производителите да спазват задължението. Поради това, санкцията трябва да бъде най-малко равна на двукратната средна стойност на премията за изкореняване.
(48)
Член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда да бъдат изисквани доказателства за непускане в обращение, когато продукти от незаконни лозя биха могли да бъдат пуснати в обращение само с цел дестилация. С оглед засилване на контрола, възможните способи за непускане в обращение следва да бъдат ограничени до три случая, а именно до доставка за дестилация, до събиране на реколтата на зелено за сметка на съответния производител или до семейна консумация, ако общата площ от лозя на производителя не надвишава 0,1 хектара. Уместно е да бъде фиксиран краен срок за представяне на договорите за дестилация, предвидени в този член. За да може да бъде организиран ефективно контролът, производителите, извършващи събиране на реколтата на зелено, следва своевременно да информират компетентните органи за своето намерение. В интерес на упражняване на по-добър контрол, държавите-членки следва да имат възможността да предвидят задължително предварително уведомяване от страна на производителите за един от трите способа за непускане в обращение, който те възнамеряват да използват, както и за по-нататъшно ограничение на избора на производителите, относно способите за непускане в обращение.
(49)
За да бъде гарантирано коректно и контролируемо използване на бюджета на Общността следва да бъдат предвидени санкции с финансови последици в случай на неспазване от страна на държавите-членки на задължението за съобщаване за незаконни засаждения.
(50)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда предоставянето на права на ново засаждане в случай на вземане мерки за комасация на земя или на мерки, свързани с отчуждаване в обществен интерес. Правата на ново засаждане не бива да превишават правата, необходими за засаждането на площ, равна на 105 % от площта, представляваща загуба за производителите в резултат на тези мерки, така че да се избегне нарушение на забраната за засаждане, съдържаща се в член 90, параграф 1 от същия регламент.
(51)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда също така предоставянето на права на ново засаждане за случаите на експерименти и за лозов посадъчен материал. Площите, засадени в съответствие с такова предоставяне на права на ново засаждане, следва да бъдат използвани само за предвидените цели и не следва да се допуска лозаро-винарски продукти, произведени от грозде от такива площи да бъдат търгувани на пазара. Провежданите понастоящем експерименти в областта на лозарството и отглеждането на лозов посадъчен материал следва да бъдат продължени при условията на съществуващите правила.
(52)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда също така предоставянето на права на ново засаждане за площи, виното или лозаро-винарските продукти от които са предназначени единствено за консумация от семейството на винопроизводителя. Това обаче би могло да доведе в някои случаи до прекомерни административни усложнения поради големия брой такива случаи в определени държави-членки. Съответно на държавите-членки следва също да се предостави правото да разрешават съществуването на такива площи, дори ако за тях не са били предоставени права на засаждане, при условие че, за да се избегне нарушаването на пазарния баланс, въпросните площи са малки и винопроизводителят не произвежда вино с търговска цел. Такива площи и производители следва да бъдат предмет на съответния мониторинг и санкции, включително и изкореняването на площите, в случай на неспазване на разпоредбите.
(53)
Не трябва да се предоставят права на презасаждане за площи, които са били изкоренени принудително като следствие от неспазване изискванията на Регламент (ЕО) № 479/2008. Поради същите съображения не трябва да се предоставят права на презасаждане на площи за изкореняване, за които са били предоставени нови права на засаждане за цели, различни от производството на вино за търговия.
(54)
Член 92, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда предоставянето на права на презасаждане на производители, които поемат задължението за изкореняване на площи с лозя в бъдещето. Такова предоставяне следва да бъде направено само ако съответният производител не притежава достатъчно права на засаждане за засаждане на площ, съответстваща на площта, която той възнамерява да изкорени. Всяко предоставяне на права на презасаждане въз основа на такова задължение следва да бъде съпътствано от предоставяне на гаранция за осигуряване изпълнението на задължението за изкореняване. През периода на съвместното съществуване на новозасадена площ и площта, предвидена за изкореняване, с цел да се избегне нарушаването на пазарния баланс, само за една подобна площ следва да бъде разрешено произвеждането на вино с търговска цел.
(55)
Член 93 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда създаването или поддържането на национални и/или регионални резерви с цел подобряване управлението на производствения потенциал. С цел да се избегне нарушаването на пазарния баланс, прехвърлянето на права чрез системата за резерви не би трябвало да води до общо нарастване на производствения потенциал на територията на държавите-членки. Подобна забрана за увеличение на производствения потенциал е вече предвидена в случай на прехвърляне на права между стопанствата в член 92, параграф 5 от същия регламент. При такива обстоятелства държавите-членки могат да приложат коефициент на намаление по отношение на прехвърлянето на права.
(56)
Член 93, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че държавите-членки не трябва да въвеждат система от резерви, ако могат да докажат, че на територията им съществува ефективна система за управление на правата на засаждане. В такъв случай държавата-членка може да предвиди въвеждането на система от резерви в някои части от територията си и друга ефективна система в други части. Държавите-членки, които желаят да се възползват от възможността съгласно този член, следва да могат да докажат съществуването на такава система и да демонстрират необходимостта от дерогация от разпоредбите на глава I на дял V от посочения регламент.
(57)
Член 90, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че държавите-членки могат да решат да запазят забраната за засаждане на лози с винени сортове най-късно до 31 декември 2018 г. Уместно е да бъде предвидено, че държавите-членки, които смятат да се възползват от тази възможност, следва своевременно да уведомят Комисията за това.
(58)
Член 100 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че премия за изкореняване може да бъде предоставена само за площи, които се поддържат. За да се даде възможност на съответните органи да проверят дали дадена площ се поддържа надлежно, следва да бъдат предвидени доказателства за продукцията от даденото лозе, отвъд рамките на задължителните проверки на място. Това следва да бъде направено посредством представянето на декларации за реколтите от предходните години или ако декларацията за реколтата липсва поради извинителни причини, с други средства, предвидени от държавите-членки за тази цел, като надеждността на тези средства трябва да бъде основно проверена от държавите-членки.
(59)
Съгласно член 104, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да освободят планински райони и тези със стръмни склонове от схемата за изкореняване. Това освобождаване следва да обхваща тераси, изградени поради стръмнината на наклона, която би направила много трудно култивирането без наличието на тераси или би довела до сериозни проблеми с ерозията. Уместно е да бъдат определени критерии за районите, които могат да бъдат предмет на подобно освобождаване, на базата на общоприети професионални стандарти. Нещо повече, съгласно член 104, параграфи 5 и 6 от този регламент, държавите-членки могат също да освободят райони по екологични съображения, а Гърция може да освободи райони, засадени с лози на егейските острови и гръцките йонийски острови, с изключение на Крит и Евия. Тези освобождавания следва да бъдат добре обосновани и Комисията следва да бъде редовно уведомявана за тях.
(60)
Предвид придобития опит от прилагането на предишната мярка за трайно изоставяне, следва да бъде запазена системата от размери на премията. Новите размери на премията за изкореняване са свързани с размерите на премията, прилагана според схемата преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008, чрез прибавяне на + 20 % към тях през 2009 г., + 10 % през 2010 г. и 0 % през 2011 г.
(61)
С оглед на субсидиарността, държавите-членки следва да бъдат отговорни за административните разпоредби, отнасящи се до процедурата за прилагане на премията за изкореняване. Те следва да бъдат свободни да определят датата, до която те изискват от производителите да приключат с мерките по изкореняване, така че да разполагат с достатъчно време за необходимия контрол преди извършване на плащанията, които трябва да бъдат извършени до 15 октомври.
(62)
С оглед да се позволи ефективно използване на средствата, определени за мярката по изкореняване, държавите-членки следва да предвидят система, която да позволява да бъде проверена обосноваността на заявлението за получаване на премия, включително, ако е целесъобразно, писмена декларация от страна на производителя, както и задължението за поемане на разходите свързани с обработката на заявлението в случай, че заявлението се оттегли без надлежно обоснована причина.
(63)
За целите на контрола, изплащането на премията следва да бъде извършвано едва след осъществяване на изкореняването.
(64)
Член 104, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда възможността за държавите-членки да отхвърлят всички последващи заявления по схемата за изкореняване на тяхна територия или в определен регион, ако общите изкоренени площи достигнат 8 % или съответно 10 %. Уместно е да се изиска от държавите-членки да уведомят Комисията за такова решение.
(65)
Наложително е, с цел наблюдение на изпълнението на дял II и V от Регламент (ЕО) № 479/2008 и подходящото управление на пазара, Комисията да получава необходимите данни за производствения потенциал. В този контекст е необходимо да бъде установена информацията, която трябва да бъде изложена в описа, посочен в член 109 от същия регламент.
(66)
За да се създаде по-еднообразна основа за плащания на помощ за преструктуриране и конверсия на лозя, за премията за събиране на реколтата на зелено и за премията за изкореняване, е уместно на равнище на Общността да бъдат определени правила за измерване на площи, а именно да се определи какво съответства на площ, засадена с лози.
(67)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, необходими с оглед осигуряване на правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия регламент, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.
(68)
Контролът, отнасящ се до производствения потенциал следва да бъде основан предимно на лозарския регистър.
(69)
Отчитайки значението на контрола на производствения потенциал и на средствата, свързани със схемата за изкореняване, следва да бъдат предвидени систематични проверки на място за съответните площи както преди, така и след извършване на изкореняването. За държавите-членки обаче, които разполагат с надежден графичен инструмент и актуална информация за съответната област, следва да бъде възможно да осъществят контрола административно преди изкореняването. По отношение на контрола след изкореняването може да бъде използвана дистанционната форма на отчитане за проверка дали лозовите масиви действително са били изкоренени и поради това използването ѝ следва да се разреши за този (ex post) етап на проверката. Предвид трудностите с изчисляване на площите при дистанционната форма на отчитане, този метод следва да бъде разрешен само в случай на изкореняване на цели парцели с лозя или ако разделителната способност на дистанционното отчитане е равна или по-добра от 1 m2. При всяко положение или контролът преди, или този след изкореняването следва да бъде осъществен действително на място.
(70)
За целите на еднаквото прилагане на разпоредбите в лозаро-винарския сектор, следва да бъдат приети правила с цел определяне на процедурите за контрол, които вече са в сила на национално равнище и на равнище на Общността от една страна, и осигуряване на директно сътрудничество между органите, отговарящи за контрола в лозаро-винарския сектор, от друга.
(71)
Следва да се установят правила, уреждащи начина, по който националните органи и Комисията се подпомагат взаимно при осигуряване на правилното прилагане на правилата в лозаро-винарския сектор. Подобни правила не трябва да възпрепятстват прилагането на специфични разпоредби относно разходите на Общността, наказателната отговорност или националните административни наказания.
(72)
Държавите-членки следва да гарантират ефективността на работата на органите, отговорни за контрола в лозаро-винарския сектор. За тази цел те следва да определят орган, отговорен за взаимодействието между тях и Комисията. Необходимо е също дейностите по контрола да се координират между компетентните органи във всички държави-членки, където контролът в лозаро-винарския сектор е поделен между няколко компетентни органа.
(73)
За подпомагане на еднаквото прилагане на правилата в Общността, държавите-членки следва да вземат необходимите мерки, така че персоналът на компетентните органи да разполага с необходимия минимум от правомощия за разследване, за да се гарантира съблюдаването на правилата.
(74)
Взаимната зависимост на пазарите в лозаро-винарския сектор се отразява в развитието на търговията между държавите-членки, по-специално в постоянното нарастване на броя на международните дружества, които са активни в този сектор и във възможностите, които правилата за управление на този сектор предлагат, а именно, да се извършват или прехвърлят дейности, със или без финансова помощ, в място, различно от мястото на произход на продукта. Подобна ситуация изисква по-добро хармонизиране на методите за контрол и по-тясно сътрудничество между органите, отговарящи за контрола.
(75)
С оглед ефективно сътрудничество между държавите-членки при прилагането на правилата, отнасящи се до лозаро-винарския сектор, компетентните органи на държавите-членки следва да са в състояние при поискване да влязат във връзка с компетентните органи на друга държава-членка. Трябва да бъдат разработени правилата, уреждащи тази връзка и оказването на съдействие.
(76)
Предвид комплексния характер на някои въпроси и спешната необходимост те да бъдат решени, особено важно е компетентният орган, който иска помощ, да може, със съгласието на другия компетентен орган, да разполага с упълномощени агенти, определени от него, които да присъстват при извършване на разследването.
(77)
В случай на сериозен риск от измама или в случай на измама, засягаща една или няколко държави-членки, съответните органи трябва да бъдат в състояние да прилагат автоматично процедура за оказване на помощ, за която не е отправена молба.
(78)
Предвид същността на информацията, обменяна в съответствие с настоящия регламент, тя следва да бъде предмет на професионална тайна.
(79)
Регламент (ЕО) № 2729/2000 създава аналитична база данни към Съвместния изследователски център (СИЦ) с цел да се допринесе за хармонизирането на аналитичните проверки в Общността чрез събирането на едно място на проби и протоколи от анализи от държавите-членки.
(80)
Използването на референтни методи за изотопен анализ ще осигури по-ефективен контрол на обогатяването на лозаро-винарските продукти или откриването на добавянето на вода към такива продукти, или във връзка с резултатите от анализа на други изотопни характеристики на такива продукти, ще помогне да се провери съответствието с произхода, посочен в тяхното наименование. С цел да се улесни интерпретирането на резултатите от подобни анализи, трябва да е възможно да се сравняват тези резултати с резултатите, получени по-рано, чрез използване на същите методи при анализа на продукти с подобни характеристики и удостоверен произход и производство.
(81)
Изотопният анализ на вино или на продукти, получени от вино, се провежда като се използват референтните методи за анализ, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
(82)
С цел да се улесни интерпретирането на резултатите, получени от подобни анализи, извършвани в лабораториите на Общността, оборудвани за тази цел, и за да се гарантира, че резултатите, получени в такива лаборатории, са сравними, следва да се разработят еднакви правила за вземане на проби от грозде и за винификацията и съхраняването на такива проби.
(83)
С цел да се гарантира качеството и сравнимостта на аналитичните данни следва да се прилага система от признати стандарти за качество по отношение на лабораториите, определени от държавите-членки да извършват изотопния анализ на проби за базата данни.
(84)
Изотопният анализ е метод за анализ, използван за контрол и борба срещу измамата в лозаро-винарския сектор, който изисква високоспециализирани научни познания и техническо оборудване. Повечето от държавите-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 година не притежават необходимото оборудване за прилагането на този метод. С оглед да бъде гарантирано еднакво прилагане на процедурите за контрол, Съвместният изследователски център следва да провежда анализа за тези държави-членки за периода докато същите придобият оборудването и компетентността, необходими за изпълнението на тази задача.
(85)
Изотопният анализ на лозаро-винарски продукти и интерпретацията на резултатите са деликатни процедури и за да се даде възможност за еднакво интерпретиране на подобни резултати от анализ, базата с данни на СИЦ трябва да бъде достъпна за официалните лаборатории, които използват този аналитичен метод, и при поискване, за други официални органи в държавите-членки, като се съблюдават принципите на защита на личните данни.
(86)
Регламент (ЕО) № 2729/2000 съдържа правила за вземане на проби, предназначени да бъдат изпратени в официална лаборатория в друга държава-членка, и общи правила за вземане на проби, които следва да бъдат анализирани с изотопни методи. Тези правила трябва да бъдат възприети и вземането на проби за базата данни на Общността трябва да се счита като пример за вземане на проби от лозаро-винарски продукт като част от системата за пряка връзка между органите.
(87)
С цел да се гарантира обективният характер на проверките, служителите на компетентния орган на държавата-членка следва да имат възможност да поискат от компетентния орган от друга държава-членка да извърши вземането на пробите. Служителят, който отправя това искане, следва да има достъп до взетите проби, и да може да определи лабораторията, където те следва да бъдат анализирани.
(88)
Следва да се установят подробни правила за официалното вземане на проби като част от сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки и за използването на подобни проби. Подобни правила следва да гарантират представителността и възможността да бъдат проверени резултатите от официалните анализи в цялата Общност.
(89)
С цел да се опрости администрирането на разходите, които се отнасят до вземането и изпращането на проби, анализа и органолептичното изследване и наемането на експерт, следва да се установи принцип, съгласно който такива разходи следва да бъдат поети от органа, поръчал вземането на проби или наемането на експерт.
(90)
Следва да се определи доказателствената сила на констатациите от проведените проверки съгласно настоящия регламент.
(91)
С цел да се гарантира безпрепятственото провеждане на проверките и вземането на проби от гроздето в лозята, следва да бъдат приети разпоредби, които да попречат на заинтересованите страни да възпрепятстват проверките, отнасящи се до тях, и да ги задължават да улесняват вземането на проби, както и да предоставят необходимата информация в съответствие с настоящия регламент.
(92)
Следва да бъдат определени разпоредби относно вида, формата и средствата за извършване на съобщенията, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщенията от държавите-членки до Комисията.
(93)
За да бъде гарантирано коректно и контролируемо използване на бюджета на Общността следва да бъдат предвидени санкции с финансови последици в случай на неспазване от страна на държавите-членки на задължението за уведомяване.
(94)
Държавите-членки следва да запазват за подходящ период от време информацията, необходима за потвърждаване и проверка на изпълнението на разпоредбите от настоящия регламент.
(95)
Извършените плащания по дял II и дял V от Регламент (ЕО) № 479/2008, следва да бъдат изплатени изцяло на бенефициерите. С оглед избягване на ненужни административни усложнения, държавите-членки следва да имат право да изплащат застрахователната помощ на производителите чрез застрахователни дружества, съгласно определени условия.
(96)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за разрешаването на случаи на очевидна грешка, на непреодолима сила и други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадените ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(97)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавен преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и за прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 128 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
(98)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в рамките на срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правила за прилагане относно прилагането на следните разпоредби на Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
мерки за подпомагане (дял II),
б)
търговия с трети държави (дял IV),
в)
производствен потенциал (дял V),
г)
опис, предвиден в член 109,
д)
проверки в лозаро-винарския сектор (член 117) и
е)
измерване на площи, предвидено в член 121, буква в).
Настоящият регламент не засяга прилагането на:
а)
специалните разпоредби, които уреждат отношенията между държавите-членки в борбата им срещу измамата в лозаро-винарския сектор, доколкото те улесняват прилагането на настоящия регламент,
б)
правилата, отнасящи се до:
i)
наказателно производство или взаимопомощ между държавите-членки по отношение на наказателните дела,
ii)
процедурата по налагане на административни наказания.
2. Термините, използвани в Регламент (ЕО) № 479/2008 имат същото значение, когато се използват в настоящия регламент.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИ ЗА ПОДПОМАГАНЕ
ГЛАВА I
Процедура За Представяне
Член 2
Първоначално представяне на програмите за подпомагане
1. Представянето на проектите на програми за подпомагане, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се отнасят за пет финансови години, от 2009 г. до 2013 г.
Държавите-членки предоставят своите проекти на програми за подпомагане на разположение на Комисията чрез електронни средства, като използват шаблона от приложение I към настоящия регламент.
Държавите-членки предоставят на Комисията по подобен начин своите финансови разчети за проекта на програма за подпомагане, посочена в първа алинея, като използват формуляра от приложение II.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за приемането или изменението на техни законодателни разпоредби, засягащи проектите за програми за подпомагане, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки, решили да прехвърлят цялата сума от своя национален пакет в схемата за единно плащане от 2010 финансова година нататък, както и за целия период, посочен в приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008, представят формуляра от приложение II към настоящия регламент, с надлежно попълнен съответен ред, еднократно за всички преди 30 юни 2008 година.
4. Държави-членки, решили да въведат тяхната програма за подпомагане, включваща регионални особености, могат също да представят информация по региони с формуляра от приложение III към настоящия регламент.
5. Държавите-членки поемат отговорността за разходите за времето между датата на получаване на техните програми за подпомагане от Комисията и датата на тяхното прилагане съгласно член 5, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 3
Изменение на програмите за подпомагане
1. Преразгледаните програми, предвидени в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предоставят на Комисията с формуляра от приложение I към настоящия регламент, включително, ако е приложимо, преразгледаното финансово планиране с формуляра от приложение IV към настоящия регламент.
Държавите-членки, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 не е необходимo да представят формуляра от приложение IV.
Държавите-членки поемат отговорността за разходите за времето между датата на получаване на тяхната преразгледана програма за подпомагане от Комисията и датата на нейното прилагане съгласно член 5, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. С изключение на случаи на неотложни мерки при природни бедствия, промени в програмите за подпомагане не се представят по-често от два пъти през финансова година. Ако държава-членка счита за необходимо да промени своята програма за подпомагане, тя предоставя програмата до 1 март и до 30 юни най-кьсно, ако е приложимо, с:
а)
актуализирани варианти на програмата за подпомагане с формуляра от приложение I и на финансовата таблица с формуляра от приложение IV;
б)
мотивите за предложените изменения.
Всяко прехвърляне относно мярката, както е посочено в член 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се нотифицира преди 1 декември, предшестващ календарната година, в която ще бъде прилагана схемата за единно плащане.
ГЛАВА II
Допустими Мерки
Раздел 1
Популяризиране на пазарите на трети държави
Член 4
Допустими действия и пазари
Вината, посочени в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са допустими за подпомагане на популяризирането им на пазарите на трети държави, при положение че:
а)
продуктите са предназначени за пряка консумация, възможностите за износ или потенциални нови пазарни канали съществуват за тях в третата държава и те предоставят висока добавена стойност;
б)
произходът на продукта е посочен като част от информацията или от дейността за популяризиране в случай на вино с географско означение;
в)
подпомаганата дейност е ясно определена, като се включва спецификация на продуктите, които могат да бъдат взети предвид, пазарната операция и очакваните разходи;
г)
подпомагането на популяризиране и информиране не може да надхвърля три години за даден бенефициер в дадена трета държава;
д)
съдържанието на информирането и/или популяризирането се основава на присъщите качества на виното и е съобразено със законодателството, приложимо в третата държава, към която то е насочено;
е)
бенефициерите трябва да имат достатъчно капацитети за да посрещнат специфичните ограничения в търговията с трети държави и да имат ресурсите за гарантиране на максимално ефективното прилагане на мярката. Държавите-членки по-специално проверяват наличието на достатъчно продукти в качествено и количествено отношение за осигуряване на задоволяването на пазарното търсене в дългосрочен план след дейността за популяризиране.
Бенефициерите могат да бъдат частни дружества, както и професионални организации, организации на производители, междубраншови организации или, когато държавата-членка реши, публичноправни органи. При всяко положение държавите-членки не могат да направят публичноправен орган да бъде единствен бенефициер на мярката за популяризиране.
Следва да се отдаде предпочитание на микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (10), както и на колективни марки.
С оглед предотвратяване на злоупотреба със схемата, елементите, посочени в букви а) и в) не може по принцип да бъдат променяни по време на изпълнение на подпомаганите действия, освен ако не бъде доказано, че промените позволяват по-добро изпълнение.
Член 5
Процедура за избор
1. Държавите-членки установяват процедурата за подаване на заявления, която по-конкретно предвижда подробни правила за:
а)
контрол на спазването на изискванията и критериите, определени в член 4;
б)
крайни срокове за представяне на заявления и за проверка на пригодността на всяка предлагана дейност;
в)
определяне на съответните продукти и тяхното предлагане на пазара в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, националните разпоредби и съответните спецификации;
г)
сключването на договорите, включващи възможните стандартни форми, разпоредби за гаранции и за авансово плащане;
д)
оценка на конкретните подпомагани дейности.
2. Държавите-членки при избора на заявление се водят по-специално от следните критерии:
а)
съответствие между предложените стратегии и поставените цели;
б)
качеството на предложените мерки;
в)
вероятното им въздействие и успех в нарастване на търсенето на въпросните продукти;
г)
гаранциите, че включените оператори са ефективни и имат достъп до необходимия технически капацитет, както и че цената на дейностите, които заявителя възнамерява да осъществи сам, не надхвърлят нормалните пазарни равнища.
3. След проучване на заявленията държавите-членки избират онези, които предлагат най-добро съотношение качество/цена и съставят списък в границите на наличните средства, като го изпращат на Комисията, използвайки формуляра от приложение VIII, за да позволят на другите държави-членки да бъдат информирани и да повишат съгласуваността на мярката.
4. Две или повече държави-членки могат да решат да изберат съвместна дейност за популяризиране. Те поемат ангажимент да участват във финансирането и да постигнат съгласие за процедури за административно сътрудничество, за да улеснят мониторинга, изпълнението и контрола.
5. Държавите-членки гарантират, че всяка подпомагана национална или регионална кампания е в съответствие с мерките, финансирани по Регламент (ЕО) № 3/2008 или Регламент (ЕО) № 1698/2005 и с мерките, финансирани по национални и регионални кампании.
6. Не може да се предоставя подпомагане по член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008 за дадена дейност, подпомагана по член 20, буква в), точка iii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или по член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 3/2008.
7. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде предоставена преди изпълнението на предвидената дейност, при условие, че бенефициерът е внесъл гаранция.
8. Когато държавите-членки предоставят национална помощ за популяризиране, те трябва да съобщят за това в съответната част на приложения I, V, VII и VIII към настоящия регламент.
Раздел 2
Преструктуриране и конверсия на лозя
Член 6
Определение
За целите на член 11, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 „обичайното обновление на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл“ означава презасаждането на същия парцел земя със същия сорт в съответствие със същата система на култивиране на лозя. Държавите-членки могат да установят допълнителни спецификации, особено по отношение на възрастта на заменените лозя.
Член 7
Процедура и прилагане
1. Държавите-членки определят:
а)
срокове за изпълнението на действията по преструктуриране, които не може да надхвърлят пет години;
б)
органите или физическите лица, които имат право да представят заявления;
в)
обективните критерии за тяхното степенуване, по-специално съгласно член 104, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
г)
съдържанието на заявлението, което включва подробни описания на предложените мерки и предложените срокове за изпълнението им;
д)
процедурата за представяне и одобряване на заявленията, която да предвижда по-специално срокове за предаването на заявленията и обективни критерии за степенуването им;
е)
изискване, че всички заявления посочват за всяка финансова година мерките за изпълнение през въпросната финансова година и съответната площ за всяка мярка, както и процедурите за контрол на изпълнението.
2. Държавите-членки могат да определят минималния размер на площта, която може да бъде допусната за подпомагане за преструктуриране и конверсия, и минималния размер на площта в резултат на преструктурирането и конверсията, както и всяка дерогация от това изискване, която следва да бъде надлежно обоснована и основана на обективни критерии.
Член 8
Размери на подпомагане
При спазване на разпоредбите на член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящата глава държавите-членки определят правила за точния обхват и размери на предоставяната помощ. Правилата може да предвиждат по-специално плащането на фиксирани суми, максималните нива на помощта за хектар и корекциите на помощта на базата на обективни критерии. В случай, че използваните права на засаждане не са последица от действие по преструктуриране, както и с оглед да се избегне нарушаване на конкуренцията, помощта се намалява съответно за да отчете факта, че използваните права на засаждане не са предизвикали никакви разходи по изкореняване.
Помощта се изплаща за засадена площ, определена в съответствие с член 75, параграф 1.
Правилата се съставят така, че да гарантират постигането на целта на схемата.
Член 9
Финансово управление
1. Помощта се изплаща след като бъде установено, че или дадено действие, или всички действия, обхванати от заявлението за подпомагане, съгласно избора на държавата-членка за управление на тази мярка, са били изпълнени и контролирани на място.
Когато помощта обикновено се изплаща само след изпълнението на всички действия, тя следва въпреки това да бъде изплатена за единични изпълнени действия ако останалите действия не биха могли да бъдат осъществени поради непреодолима сила или поради извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (11).
Ако проверките показват, че цялостната дейност, обхваната от заявлението за подпомагане, не е била изцяло изпълнена поради причини, различни от непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и при извършено плащане за единично действие, което е част от цялостната дейност, обхваната от заявлението за подпомагане, държавите-членки решават да възстановят платената помощ.
2. В отклонение от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят помощта за определено действие или за всички действия, обхванати от заявлението за подпомагане, да бъде изплащана авансово на производителите преди действията да бъдат изпълнени, при условие че изпълнението е започнало и че бенефициерът е внесъл гаранция. За целите на Регламент (ЕИО) № 2220/85 (12), задължението се състои в изпълнение на въпросните действия до края на втората лозарска година след авансовото плащане.
Този период може да се адаптира от държавата-членка, когато:
а)
съответните площи са част от област, засегната от природно бедствие, признато от компетентните органи на съответната държава-членка;
б)
от признат от съответната държава-членка орган са установени санитарни проблеми, които се отнасят до растителния материал и пречат на изпълнението на предвидените действия.
За да бъде изплатена авансово помощта всяко предшестващо действие, извършено на същата площ, за което производителят също е получил авансово помощ, трябва да е било изцяло изпълнено.
Ако проверките покажат, че мярката, обхваната от заявлението за помощ, и за която е било осъществено авансово плащане, не е била изцяло изпълнена, държавите-членки може да решат да наложат санкция.
Член 10
Преходни мерки
Държавите-членки може да разрешат трансформирането на текущите действия за преструктуриране, които вече са планирани в прилагане на член 11 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, в ново заявление по член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008, при условие че:
а)
всяка подобна трансформация се финансира със средствата, които са на разположение по програмата за подпомагане за съответната мярка, съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
продължаването на мярката, ако е необходимо след адаптиране, отговаря на условията, определени в настоящия член.
Раздел 3
Събиране на реколтата на зелено
Член 11
Определение на събиране на реколтата на зелено
За целите на член 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия раздел, оставянето на гроздето, отглеждано с търговска цел, на насажденията в края на нормалния производствен цикъл (небране), не се счита за събиране на реколта на зелено.
В допълнение, площта от всеки парцел, където се прилага събиране на реколта на зелено, не се отчита при пресмятането на размера на добива, посочен в техническите спецификации на вината с географско указание.
Член 12
Условия за изпълнение на събиране на реколтата на зелено
1. Във връзка с мярката за събиране на реколтата на зелено, държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мярката, което включва:
i)
предварителна нотификация за събирането на реколтата на зелено;
ii)
размерът на компенсацията, която трябва да се изплати;
iii)
правила за гарантиране на поддържането в добро вегетативно състояние на съответните райони и за това, че изпълнението на мярката няма да има за резултат негативно отражение върху околната среда и никакви отрицателни фитосанитарни последици, както и осигуряване на възможността за проверка на точното изпълнение на мярката; във връзка с тези цели държавите-членки може да приложат ограничения на мярката, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, включително графика за различните сортове, екологичните и фитосанитарни рискове или използвания метод.
б)
определят срока за заявяване на събиране на реколтата на зелено между 15 април и 31 май за всяка година;
в)
установяват към 31 май очакваната пазарна ситуация, която оправдава прилагането на събиране на реколтата на зелено за възстановяване на пазарния баланс и предотвратяване на криза;
г)
осигуряват точното изпълнение на мярката, като проверяват дали събирането на реколтата на зелено е изпълнено успешно; площите, за които се получава помощ за събиране на реколтата на зелено, се проверяват систематично на място след изпълнението; проверените площи са тези, за които е подадено заявление за помощ.
Проверката, посочени в буква г) от първата алинея, включва:
i)
проверка на съществуването на съответните лозя и дали дадената площ е надлежно поддържана;
ii)
че всички гроздове са били напълно премахнати и унищожени;
iii)
използвания метод; всеки селскостопански производител, който подава заявление за събиране на реколта на зелено, запазва доказателства за разходите по дейността.
С оглед да бъде гарантирано, че в парцела, за който се получава помощ, не е останало годно за търгуване грозде, всички проверки се провеждат между 15 юни и 31 юли за всяка година, като при всяко положение те се приключват в началото на узряването на гроздето (Baggiolini етап M, BBCH етап 83) във всяка отделна площ.
2. Събирането на реколтата на зелено не се прилага за един и същи парцел през две последователни години.
3. В случай на пълно или частично увреждане на насажденията, по-специално вследствие на природно бедствие по смисъла на член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (13), преди датата на събирането на реколтата на зелено, не се предоставя помощ.
4. В случай на пълно или частично увреждане, настъпило във времето между заплащането на помощта за събиране на реколтата на зелено и периода за събиране на реколтата, по отношение на подпомаганата вече площ не може да се изплаща финансово обезщетение по застраховка на реколтата за загуби на доход.
Член 13
Процедура за подаване на заявленията
1. Държавите-членки определят процедурата за подаване на заявленията, която предвижда по-специално приложимата премия за съответния производител и необходимата информация, придружаваща заявлението. Заявлението съдържа подробна информация за площите, за средния добив, за метода, който ще бъде използван, както и за сорта грозде и за вида вино, произвеждан от него.
2. Държавите-членки проверяват дали заявленията са добре обосновани. За тази цел те могат да предвидят производителят да представи писмена декларация при подаването на заявлението. В случай на оттегляне на заявлението без надлежно обоснована причина те могат да предвидят съответният производител да поеме разходите, извършени за обработката на неговото заявление.
Член 14
Компенсации
1. Всяка година държавите-членки изчисляват преките разходи за събиране на реколтата на зелено при различните ръчни, механични или химически методи, които те допускат във връзка с член 12, параграф 1, буква а), точка iii). При използване на повече от един метод на една и съща площ, компенсацията се изчислява на базата на най-евтиния метод.
2. Държавите-членки следва да определят загубата на доход, произтичаща от събиране на реколтата на зелено, на базата на обективни и недискриминационни критерии.
В съответствие с член 12, параграф 4 от Регламент № 479/2008 държавите-членки определят равнището на помощта, уредена в член 12, параграф 3 от същия регламент на базата стандартни разходи и стандартни предположения за загуба на доход. Държавите-членки следят за това изчисленията:
а)
да съдържат само проверими елементи;
б)
да са основани на стойности, установени посредством съответна експертиза;
в)
да посочват ясно източника на стойностите;
г)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия според случая;
Премията се изплаща за засадена площ, определена в съответствие с член 75, параграф 1 от настоящия регламент.
Раздел 4
Взаимоспомагателни фондове
Член 15
Размер на помощта
Мярката, посочена в член 13 от Регламент (ЕО) № 479/2008 може да бъде въведена от държавите-членки в техните програми за подпомагане съгласно следните правила:
а)
периодът на подпомагане не трябва да надвишава три години;
б)
през първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове е ограничено до следния дял от вноската на производителите във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
i)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Общността на 1 май 2004 г. или по-късно;
ii)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки;
в)
Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове;
г)
Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тази мярка.
Раздел 5
Застраховане на реколтата
Член 16
Условия за участие в схемата
Мярката, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 може да бъде въведена от държавите-членки в техните програми за подпомагане съгласно следните правила:
а)
Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар;
б)
Производителите, кандидатстващи по схемата, предоставят своята застрахователна полица на националните органи, с оглед да се позволи на държавите-членки да спазят условието, посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
Държавите-членки определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получавани за подпомагане, с оглед спазването на условията, посочени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Когато е приложимо държавите-членки определят равнището на базата на стандартни разходи и стандартни предположения за загубата на доход. Държавите-членки следят за това изчисленията:
i)
да съдържат само проверими елементи;
ii)
да са основани на стойности, установени посредством съответна експертиза;
iii)
да посочват ясно източника на стойностите;
iv)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия според случая.
За целите на член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията.
Когато държавите-членки предоставят национална помощ за застраховане на реколта, те трябва да съобщят за това в съответната част на приложения I, V и VII към настоящия регламент.
Раздел 6
Инвестиции
Член 17
Мерки, отговарящи на условията за финансиране
Подпомаганите инвестиции спазват стандартите на Общността, приложими към въпросната инвестиция.
Разходите, отговарящи на условията за финансиране са:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество;
б)
закупуването или ползването под наем с последващо изкупуване на нови машини и оборудване, включително компютърни програмни продукти до пазарната стойност на актива; други разходи, свързани с договора за лизинг, като марж на лизингодателя, лихвени разходи за рефинансиране, разходи за организация и управление, както и за застраховка, не могат да бъдат разходи, отговарящи на условията за финансиране;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за проучвания за осъществимост, придобиването на патентни права и лицензии.
Чрез дерогация от разпоредбите на буква б) и единствено за микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (14), държавите-членки могат в оправдани случаи да определят условията, при които закупуването на употребявано оборудване може да се счита за разход, отговарящ на условията за финансиране.
Прости заместващи инвестиции не са инвестиции, отговарящи на условията за финансиране, които да гарантират, че целта на мярката, т.е. подобрението по отношение на приспособяването към търсенето на пазара и нарастналата конкурентоспособност, е постигната при тези инвестиции за мярката в производствената верига.
Член 18
Мерки, отговарящи на условията за финансиране при разработката на нови продукти
Разходите за разработване на нови продукти, процеси и технологии, съгласно член 15, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отнасят за подготвителни операции, като проектиране, производство, преработка или технологично развитие и изпитания, както и материални и/или нематериални инвестиции, свързани с тях, преди използването на новоразработените продукти, процеси и технологии за търговски цели.
Прости заместващи инвестиции не са инвестиции, отговарящи на условията за финансиране, които да гарантират, че целта на мярката, т.е. подобрението по отношение на приспособяването към търсенето на пазара и нарастналата конкурентоспособност, е постигната при тези помощи.
Член 19
Финансово управление
Освен в случаите на непреодолима сила или на извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, настъпили по време на периода, през който трябва да бъде извършена инвестицията, помощта се изплаща след като бъде установено, че всички инвестиции, обхванати от заявлението за подпомагане, са били извършени и контролирани на място.
Бенефициерите на подпомагането за инвестиции могат да поискат извършването на авансово плащане от компетентната разплащателна агенция, ако тази възможност е включена в националната програма за подпомагане.
Размерът на авансовото плащане не следва да надхвърля 20 % от публичната помощ, свързана с инвестицията, и неговото изплащане се извършва при условие на издаването на банкова или еквивалентна на нея гаранция в размер на 110 % от сумата на авансовото плащане.
Гаранцията се освобождава когато компетентната разплащателна агенция установи, че размерът на реалния разход, който съответства на публичната помощ, свързана с инвестицията, надхвърля размера на авансовото плащане.
Член 20
Съвместимост и съгласуваност
Не се предоставя подпомагане за пазарни операции, които са получили помощ по член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Когато държавите-членки предоставят национална помощ за инвестиции, те трябва да съобщят за това в съответната част на формулярите, предвидени в приложения I, V и VII към настоящия регламент.
Раздел 7
Реализация на вторични продукти
Член 21
Определяне на минималния процент алкохол
1. Според точка 1 от приложение VI Г към Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки определят количеството алкохол, което трябва да се съдържа във вторичните продукти, по отношение на алкохола, който се съдържа в произведеното вино. Държавите-членки могат да променят минималния процент алкохол на базата на обективни и недискриминационни критерии.
2. В случай че съответният процент, определен от държавите-членки в приложение на първи параграф, не бъде достигнат, тези, спрямо които съществува това задължение, трябва да доставят количество вино от собствената си продукция, за да се гарантира достигането на този процент.
3. За да се определи количеството алкохол, което се съдържа във вторичните продукти по отношение на това, което се съдържа в произведеното вино, стандартното естествено алкохолно съдържание на виното, прилагано в различните лозарски зони, се равнява на:
а)
8,0 % за зона A;
б)
8,5 % за зона B;
в)
9,0 % за зона C I;
г)
9,5 % за зона C II;
д)
10,0 % за зона C III.
Член 22
Реализация на вторични продукти
От производителите се изисква да изтеглят вторичните продукти от производството на вино или каквато и да е друга форма на преработка на грозде, под контрол и според следните условия:
а)
вторичните продукти се изтеглят без забава и не по-късно от края на лозарската година, в която са били добити; Държавите-членки могат да определят по-ранен срок; изтеглянето, заедно с индикацията на разчетените количества се вписва в регистрите, водени в съответствие с член 112, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 или се удостоверява от компетентните органи;
б)
изтеглянето е в съответствие с приложимото законодателство на Общността, по-специално по отношение на екологията.
Изтеглянето на въпросната винена утайка се счита за осъществено едва след като утайката е денатурирана, при което използването й за винификация става невъзможно, и когато предаването на денатурираната утайка на трети лица е вписано в регистрите, водени в съответствие с член 112, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Държавите-членки вземат необходимите мерки за проверка на подобни сделки. Те могат да имат система за предварително признаване на съответните трети лица.
Държавите-членки може да решат, че производителите, които през въпросната лозарска година не произвеждат повече от 25 хектолитра вино или мъст в собствени помещения, не е необходимо да изтеглят вторичните си продукти.
Член 23
Реализация на вторични продукти от дестилация
1. Производителите може да изпълнят задължението за реализация на част или на цялото количество от вторични продукти от производството на вино или от каквато и да е друга форма на преработка на грозде чрез предаване на вторичните продукти за дестилация.
2. Държавите-членки може да изискат предаването за дестилация на част или на цялото количество от вторични продукти от производството на вино или от каквато и да е друга форма на преработка на грозде да бъде задължително за част или за всички техни производители, на базата на обективни и недискриминационни критерии. Това задължение може също така да бъде изпълнено чрез предаване на виното на индустрията за производство на оцет.
3. Съответните държави-членки могат да въведат система за сертифициране на дестилаторите, според процедура, която те определят.
Член 24
Цел на помощта
1. Помощта съгласно член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се изплаща според условието на параграф 3 и в границите на втора алинея от параграф 1 от същия член на дестилатори, които преработват продуктите, предоставени за дестилация в суров алкохол с алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
2. Съответната помощ включва обща сума, предназначена да компенсира разходите за събиране на тези продукти, която се превежда от дестилатора на производителя, ако съответните разходи се поемат от последния.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
4. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 25
Размер на помощта
1. Размерът на помощта, посочена в член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008, която се изплаща на дестилатори, се установява в об. % алкохолно съдържание на хектолитър по следния начин:
а)
за суров алкохол, получен от джибри: 1,1 EUR/об. %/hl.;
б)
за суров алкохол, получен от вино и винена утайка: 0,5 EUR/об. %/hl.
2. Държавите-членки определят в границите, установени в параграф 1, на базата на обективни и недискриминационни критерии, сумата за помощта и общата сума за компенсация на разходите за събиране по член 24, параграф 2 и ги съобщават на Комисията с формулярите от съответната част на приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени към различни производствени типологии на базата на обективни и недискриминационни критерии.
Раздел 8
Получаване на спиртни напитки чрез дестилация
Член 26
Цел на помощта
1. Помощта, посочена в член 17 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предоставя според условията по същия член на базата на обективни и недискриминационни критерии на производители, чиято продукция има като крайна употреба продукцията на винени дестилати за сектора на спиртните напитки.
2. Помощта може да бъде изплатена на производители на вино, които не са производители на грозде.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
4. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 27
Размер на помощта
Държавите-членки определят сумите за помощ на хектар и ги съобщават на Комисията с формулярите в съответната част на приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени, по-специално в съответствие с производствения район и производствените условия на базата на обективни и недискриминационни критерии.
Раздел 9
Кризисна дестилация
Член 28
Определение на мярката
1. При изпълнение на условието по член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и в рамките на наличния бюджет, според параграфи 4 и 5 от същия член, държавите-членки, които откриват кризисна дестилация за част от или за цялата своя територия, за една или повече категории вино на базата на обективни и недискриминационни критерии, информират за това Комисията чрез изменение на своите програми за подпомагане.
2. Държавите-членки могат да изискват тази дестилация да бъде задължителна за част или за всички техни производители на базата на обективни и недискриминационни критерии.
3. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 29
Условия на помощта
1. Помощта съгласно член 18 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се изплаща според условията на параграф 3 на същия член на дестилатори, които преработват вино в суров алкохол с алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
2. Помощта може да включва минимална цена, която се превежда от дестилаторите на производителите на вино.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
Член 30
Размер на помощта
1. Държавите-членки установяват сумата на помощта и, където е приложимо, минималната цена за производителите на вино, посочена в член 29 на настоящия регламент и ги съобщават на Комисията в съответната част на формулярите, предвидени в приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени, по-специално в съответствие с производствения район и категорията вино на базата на обективни и недискриминационни критерии. При всяко положение помощта се определя по начин, така че цената, която се заплаща на производителите на вино не надхвърля пазарната цена за съответния производствен район и категория вино.
2. Когато е приложимо, държавите-членки съответно намаляват минималната цена за производителите за вина, чието алкохолно съдържание е било увеличено чрез добавяне на захароза или мъст, и които производители са се възползвали от помощта, посочена в член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 31
Национално подпомагане
Когато държавите-членки предоставят национално подпомагане за кризисна дестилация, те водят записи за всяко заявление и неговия резултат. Те съобщават за това в съответното място на формулярите по приложения II, III и IV.
Раздел 10
Използване на концентрирана гроздова мъст
Член 32
Цел на помощта
1. Помощта, посочена в член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отпуска на производители на вино, които използват концентрирана гроздова мъст и концентрирана ректифицирана гроздова мъст, произведена в Общността за увеличаване на естественото алкохолно съдържание на продуктите, посочени в приложение V, буква А към Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
3. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 33
Размер на помощта
1. Максималният размер на помощта, посочена в член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се определя според потенциалното алкохолно съдържание (об.%) на хектолитър за следните категории продукти както следва:
а)
концентрирана гроздова мъст: 1,699 EUR/об.%/hl,
б)
ректифицирана концентрирана гроздова мъст: 2,206 EUR/об.%/hl.
2. Държавите-членки определят в границите, установени в параграф 1, на базата на обективни и недискриминационни критерии, сумата за помощта за всяка категория продукти и я съобщават на Комисията в съответната част на формулярите от приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени към различни райони или площи с лозя на базата на обективни и недискриминационни критерии.
3. Потенциалното алкохолно съдържание на продуктите, изброени в параграф 1, се определя чрез прилагане на цифрите в таблицата за съответствие в приложение I към Регламент (ЕО) № 1623/2000 към показанията при 20° C, получени с помощта на рефрактометър, използван в съответствие с метода, посочен в приложението към Регламент (ЕИО) № 558/93 на Комисията (15). Допуска се толеранс от 0,2 об.% при проверките от страна на компетентните органи.
Член 34
Проверки
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки за да гарантират извършването на необходимите проверки за удостоверяване по-конкретно на идентичността и обема на използвания продукт за повишаване на алкохолното съдържание и спазването на разпоредбите по букви А и Б от приложение V към Регламент (ЕО) № 479/2008.
ГЛАВА III
Докладване, оценка и общи разпоредби
Член 35
Докладване и оценка
1. Докладът съгласно член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се представя от държавите-членки на Комисията с формуляра, установен в приложение V и VI към настоящия регламент. Информацията от съответните таблици се отнася до мерките на програмата за подпомагане за всяка година:
а)
отчет за разходите за финансова година, които вече са осъществени за програмния период, които в никакъв случай няма да надхвърлят границата на общата финансова сума, предоставена на държавата-членка, съгласно приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
прогнози за подпомагане за следващите финансови години до края на предвидения период за изпълнение на програмата за подпомагане, до границата на общата финансова сума, предоставена на държавата-членка, в съответствие с приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008 и в съответствие с най-актуалното представяне на програмата за подпомагане, изпратено в приложение на член 3 от настоящия регламент.
2. Със същото съобщение държавите-членки представят с формуляра от приложение VII технически данни, свързани с изпълнението на мерките от програмата за подпомагане. Държавите-членки представят с формуляра от приложение VIII данни за изпълнението на мярката за популяризиране.
3. Справките за дадена финансова година се отнасят до плащания, фактически извършени от държавите-членки между 16 октомври и 15 октомври от следващата година.
4. Докладът съгласно член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се представя от държавите-членки на Комисията със същия формуляр, установен в приложения V и VI към настоящия регламент. В допълнение към заключението се включват следните точки:
-
В1: Оценка на разходите и ползите от програмата за подпомагане;
-
В2: Начини за увеличаване на ефективността на програмата за подпомагане.
5. Държавите-членки съобщават на Комисията за предприетите мерки за изпълнение на разпоредбите, предвидени в член 9, параграф 1 и член 12, параграф 1, буква г). Съобщението се извършва с формуляра от приложение VIIIа и VIIIб.
6. Държавите-членки, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 не са задължени да представят формулярите, установени в приложение V, VI, VII, VIII, VIIIа и VIIIб към настоящия регламент.
7. Държавите-членки регистрират данните за всички програми за подпомагане, независимо дали са изменени или не, както и за всички мерки, взети в рамките на изпълнението на програмите.
Член 36
Изключване
Не може да се предоставя финансова помощ по националните програми за подпомагане на производители, относно площи с незаконни насаждения, посочени в членове 85 и 86 от Регламент (ЕО) № 479/2008 както и за лозов посадъчен материал, посочен в член 60, параграф 3 от настоящия регламент.
Член 37
Отложено плащане на бенефициерите
За всяка мярка, с изключение на член 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки:
а)
установяват краен срок за подаване на заявления;
б)
заплащат на бенефициерите след датата на подаване на валидно и пълно заявление в рамките на:
i)
седем месеца за мерки, които могат да бъдат изпълнени и контролирани в рамките на една година;
ii)
разумен срок, определен от държавата-членка и съобщен на Комисията в съответните части на приложение I, за мерки, които не могат да бъдат изпълнени и контролирани в рамките на една година.
ДЯЛ III
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Режим на входните цени за гроздов сок и мъст
Член 38
Определение
За целите на настоящия дял „партида“ означава количеството от даден продукт, изпращано от изпращач до получател, представено в една митническа декларация за допускане до свободно обращение. Всяка декларация може да обхваща само стоки от един и същи произход, както са определени в членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (16), спадащи към един и същ код на Комбинираната номенклатура.
Член 39
Проверяване по партиди
1. За продукти, които спадат към кодове 2009 61, 2009 69 и 2204 30 по КН, вписани в приложение I, част трета, раздел I, приложение 2 към Общата митническа тарифа, които са подложени на режим на входните цени, действителната митническа стойност се удостоверява чрез проверка на всяка партида.
2. Входната цена в приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (17) за продукти, посочени в параграф 1 се определя на базата на митническата стойност.
ГЛАВА II
Сертификати и доклади за ивършен анализ при внос на вино, гроздов сок и мъст
Раздел 1
Общи положения
Член 40
Изисквани документи
Сертификатът и докладът за извършен анализ, посочени съответно в член 82, параграф 3, буква a) и буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008, представляват един документ, в който:
а)
частта „сертификат“ се изготвя от орган на третата страна, от която пристигат продуктите;
б)
частта „доклад за извършен анализ“ се изготвя от официална лаборатория, призната от третата страна, от която пристигат продуктите.
Член 41
Съдържание на доклада за извършен анализ
Докладът за извършен анализ включва следната информация:
а)
в случаите на вина и гроздова мъст в процес на ферментация:
i)
общо алкохолно съдържание по обем;
ii)
действителното алкохолно съдържание по обем;
б)
в случаите на гроздова мъст и гроздов сок, плътността;
в)
в случаите на вина, гроздова мъст и гроздов сок:
i)
общият сух екстракт;
ii)
общата киселинност;
iii)
съдържанието на летлива киселина;
iv)
съдържанието на лимонена киселина;
v)
общото съдържание на серен диоксид;
vi)
наличието на сортове, получени чрез интерспецифично кръстосване (директни производителски хибриди или други сортове, които не принадлежат към вида Vitis vinifera).
Член 42
Освобождавания
1. Не се изисква представянето на сертификат или доклад за извършен анализ за продукти, произхождащи и изнесени от трети страни в етикетирани съдове от не повече от пет литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба, когато общото транспортирано количество, съставено или не от отделни партиди, не надхвърля 100 литра.
2. Когато продуктите не изпълняват условията, предвидени в параграф 1, не се изисква представянето на сертификат и доклад за извършен анализ за:
а)
вино, гроздова мъст и гроздов сок, които не надвишават 30 литра на пътуващо лице, съдържащи се в личния багаж на пътници по смисъла на член 45 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета (18);
б)
количества вино, изпратени в пратки от едно физическо лице на друго по смисъла на член 29 от Регламент (ЕИО) № 918/83, които не надвишават 30 литра за една пратка;
в)
вино и гроздов сок, представляващи част от лично имущество на физически лица, които преместват обичайното си пребиваване от трета страна в Общността, по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 918/83;
г)
вино и гроздов сок за търговски изложения, както последните са определени в член 95 от Регламент (ЕИО) № 918/83, при условие че въпросните продукти са в етикетирани съдове с обем не повече от два литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба;
д)
количества вино, гроздова мъст и гроздов сок в други съдове, внесени за целите на научни и технически експерименти, които не надвишават 100 литра;
е)
вино и гроздов сок, внесени в съответствие с разпоредбите на Виенската конвенция за дипломатически отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулски отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Ню Йоркската конвенцията от 16 декември 1969 г. за специалните дипломатически мисии;
ж)
вина и гроздов сок, държани на борда на кораби и самолети, които осъществяват международни превози.
з)
вина и гроздов сок, произхождащи от и бутилирани в Европейската общност, изнесени в трети страни, върнати в митническата територия на Общността и допуснати до свободно обращение.
Раздел 2
Изисквания и подробни правила за съставянето и използването на сертификата и доклада за извършен анализ при вноса на вино, гроздов сок и гроздова мъст
Член 43
Документ V I 1
1. Сертификатът и докладът за извършен анализ за всяка партида, предназначена за внасяне в Общността, се изготвят на един и същ V I 1 документ.
Документът, посочен в първа алинея се изготвя върху V I 1 формуляр, съответстващ на показания в приложение IX образец. Той се подписва от служител на официален орган и от служител на призната лаборатория, както е посочено в член 48.
2. В случаите, когато въпросният продукт не е предназначен за пряка консумация от човека, не е необходимо попълването на частта „доклад за извършен анализ“ от формуляра V I 1.
В случаите, когато виното се съдържа в етикетирани съдове с капацитет по-малък от 60 литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба, и при условие че виното произхожда от страна, фигурираща в приложение XII и предоставила специални гаранции, приети от Общността, частта „доклад за извършен анализ“ във формуляра V I 1 се попълва само по отношение на:
а)
действителното алкохолно съдържание по обем,
б)
общата киселинност,
в)
общото съдържание на серен диоксид.
Член 44
Описание на документите
1. Формулярите V I 1 се състоят от напечатан или попълнен на ръка оригинал и едновременно съставено копие, в този ред.
2. Формулярът V I 2 е извлечение, изготвено в съответствие с образеца, посочен в приложение Х, съдържащо данните от документ V I 1 или друго извлечение V I 2, и подпечатано от митническо бюро на Общността. Формулярите V I 2 се състоят от оригинал и две копия, в този ред.
3. Документите V I 1 и извлеченията V I 2 отговарят на техническите правила, установени в приложение XI.
4. Както оригиналът, така и копието придружават продукта. Формулярите V I 1 и V I 2 трябва да бъдат попълнени или печатно, или на ръка, или чрез еквивалентно техническо средство, признато от официален орган. Попълнените на ръка формуляри се попълват с мастило и с печатни букви. Не се допускат изтриване или писане върху вече написаното. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка промяна, извършена по този начин, трябва да бъде одобрена от своя автор и подпечатана, според случая, от официален орган, лабораторията или митническите органи.
5. Документите V I 1 и извлеченията V I 2 имат сериен номер, който се определя за документи V I 1 - от официалния орган, чийто служител подписва сертификата, а за извлечения V 1 2 - от митническото бюро, което го подпечатва в съответствие с член 47, параграфи 2 и 3.
6. Без да се засягат разпоредбите на членове 2, 3, 4 и 5, V I 1 и V I 2 могат да се издават и използват, посредством компютъризирани системи в съответствие с подробните правила, установени от компетентните органи на държавите-членки. Съдържанието на електронните V I 1 и V I 2 трябва да бъде идентично с това на хартия.
Член 45
Опростена процедура
1. Документите V I 1, изготвени от винопроизводителите в третите страни, изброени в приложение XII, които са дали специални гаранции, приети от Общността, се считат за сертификати или доклади за извършен анализ, изготвени от органите или лабораториите, включени в предвидения в член 48 списък, при условие че производителите са получили индивидуално одобрение от компетентните органи на тези трети страни и подлежат на проверки от тези органи.
2. Одобрените производители, посочени в параграф 1, използват формуляра V I 1, като в клетка 9 попълват името и адреса на официалния орган на третата страна, който е предоставил одобрението. Производителите попълват формуляра, като записват допълнително:
а)
в клетка 1, своите имена и адреси, както и регистрационните си номера в третите страни, изброени в приложение XII,
б)
в клетка 10, най-малко данните, предвидени в член 43, параграф 2.
Производителите подписват в отделеното в клетки 9 и 10 място, след като зачеркнат думите „име и длъжност на служителя“.
Не се изискват нито печатите, нито наименованието и адреса на лабораторията.
Член 46
Дерогации
Прилагането на член 43, параграф 2 и на член 45 от настоящия регламент може да бъде спряно, ако се установи, че продуктите, за които се отнасят тези мерки, са били подложени на фалшификация, която вероятно може да доведе до риск за здравето на потребителите, или на използване на енологични практики, различни от посочените в член 82, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 47
Използване
1. Оригиналът и копието на документите V I 1 или извлеченията V I 2 се предават на компетентните органи на държавата-членка, в която са изпълнени митническите формалности, изисквани за пускането на партидата в свободно обращение, след изпълнението на тези формалности.
Когато е необходимо, органите заверяват гърба на документ V I 1 или извлечението V I 2. Те връщат оригинала на съответното лице и съхраняват копието в продължение на поне пет години.
2. Когато дадена партида се реекспедира изцяло преди пускането й в свободно обращение, новият изпращач предоставя на митническите органи, контролиращи партидата, документ V I 1 или извлечението V I 2, отнасящи се до партидата, както и попълнен впоследствие формуляр V I 2, когато е подходящо.
Органите потвърждават, че вписаните в документ V I 1 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, или че вписаните в извлечението V I 2 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, попълнен впоследствие, след което подпечатват последния, който става еквивалентен на извлечението V I 2, и заверяват съответно документа или предишното извлечение. Те връщат извлечението и оригинала на документ V I 1 или предишното извлечение V I 2 на новия изпращач и съхраняват копието на документа или предишното извлечение в продължение на поне пет години.
Не е необходимо обаче попълването на формуляр V I 2, когато дадена партида продукт се реекспортира за трета страна.
3. Когато дадена партида се разделя преди да влезе в свободно обращение, съответното лице предоставя оригинала и копието на документ V I 1 или извлечението V I 2, отнасящи се до партидата, която следва да се раздели, на митническите органи, контролиращи партидата, заедно с формуляр V I 2 и две копия, попълнени впоследствие за всяка нова партида.
Органите потвърждават, че вписаните в документ V I 1 или извлечение V I 2 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, попълнен впоследствие за всяка нова партида, след което подпечатват последния, който става еквивалентен на извлечението V I 2, и заверяват по съответния начин гърба на документ V I 1 или извлечението V I 2, на който то се основава. Те връщат извлечението V I 2 заедно с документ V I 1 или предварително попълненото извлечение V I 2 на съответното лице и съхраняват копие на всеки от тези документи в продължение на поне пет години.
Член 48
Списък на компетентните органи
1. Комисията съставя и актуализира списъци с наименованията и адресите на органите и лабораториите, както и на винопроизводителите, упълномощени да изготвят документ V I 1, въз основа на съобщенията от компетентните органи на трети страни. Комисията осигурява публикуването на имената и адресите на тези органи и лаборатории в интернет.
2. Съобщенията от компетентните органи на трети страни, предвидени в параграф 1, съдържат:
а)
наименованията и адресите на официалните органи и лабораториите, одобрени или определени с цел изготвяне на документи V I 1;
б)
имената, адресите и официалните регистрационни номера на винопроизводителите, упълномощени да изготвят документи V I 1.
Списъците по параграф 1 включват само органите и лабораториите, предвидени в буква а) от първата алинея на настоящия параграф, които са били упълномощени от компетентните органи на съответната трета страна да предоставят на Комисията и на държавите-членки, при поискване, всякаква информация, необходима за оценяване на фигуриращите в документа данни.
3. Списъците се актуализират, по-специално за да се отбележат промените на адресите и/или наименованията на органите и лабораториите.
Член 49
Непряк внос
В случаите, когато се изнася вино от трета страна, на чиято територия то е било произведено (по-нататък наричана „страна на произход“) в друга трета страна (по-нататък наричана „изнасяща страна“), от която след това се изнася за Общността, компетентните органи на изнасящата страна могат да изготвят документ V I 1 за въпросното вино въз основа на документ V I 1 или еквивалентен документ, изготвен от компетентните органи на страната на произход, без да се налага да провеждат допълнителен анализ на виното, ако виното:
а)
вече е бутилирано и етикетирано в страната на произход и остава такова; или
б)
се изнася в наливно състояние от страната на произход и се бутилира и етикетира в изнасящата страна без допълнителна преработка.
Компетентните органи на изнасящата страна удостоверяват на документ V I 1, че за въпросното вино се отнася първи параграф, и че то отговаря на условията, определени в него.
Оригиналът или завереното копие на документ V I 1 или на негов еквивалент от страната на произход се прилага към документ V I 1 на изнасящата страна.
Единствените страни на произход за целите на настоящия член са страните, чиито имена са вписани в списъка, публикуван съгласно член 48, параграф 1, на органи и лаборатории, упълномощени от трети страни да попълват документите, които трябва да придружават всяка партида вносно вино.
Член 50
Специални правила за определени вина
1. В случаите на ликьорни вина и вина, подсилени за дестилация, документите V I 1 се признават за валидни, само когато посоченият в член 48 официален орган е вписал следното в клетка 14:
„ удостоверява се, че алкохолът, добавен към това вино, е от винен произход“.
Това вписване се придружава от следните данни:
а)
пълното наименование и адреса на издаващия орган;
б)
подпис на служител на органа;
в)
печат на органа.
2. Документът V I 1 може да бъде използван за удостоверяване, че внасяното вино притежава географско указание в съответствие със споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуална собственост (TRIPS) на Световната търговска организация (WTO) или в съответствие със законодателството на Общността за географските указания, или в съответствие със споразумение за признаване и защита на географските указания между Европейската общност и третата страна, от която произхожда виното.
В такъв случай в клетка 14 се посочва следното:
„удостоверява се, че виното, предмет на настоящия документ, е произведено в … лозарски район и е получило географското указание, посочено в клетка 6, в съответствие с разпоредбите на страната на произход“.
Това вписване се придружава от данните, предвидени във втора алинея на параграф 1.
Член 51
Съответствие на внасяните вина
Когато компетентните органи на дадена държава-членка предполагат, че даден продукт с произход от трета страна не съответства на член 82, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008, те незабавно уведомяват за това Комисията.
ГЛАВА III
Специфични разпоредби за износа
Член 52
Уведомяване на официални органи
1. Държавите-членки изпращат до Комисията списъци на предложените от тях официални или официално признати органи, които да издават атестациите, с които се доказва, че въпросното вино отговаря на условията, за да бъде допуснато до отстъпките, предвидени в споразуменията с трети страни.
2. Комисията действа от името на Общността, като съставя и разпространява, съвместно със съответната трета страна, списъка на официалните органи, оправомощени да попълнят атестациите, посочени в параграф 1, както и еквивалентния сертификат, издаден от съответната трета страна.
3. Комисията осигурява публикуването на списъка, предвиден в параграф 2, както и периодичната му актуализация.
ГЛАВА IV
Преходни разпоредби
Член 53
Съответствие на V I 1 и V I 2
Документите V I 1 и V I 2, които бяха в съответствие с приложимите разпоредби към момента на тяхното пускане в обращение, но които вече не съответстват на въпросните разпоредби след влизането в сила на настоящия регламент, могат да бъдат използвани до 31 декември 2008 г.
Член 54
Освобождаване на гаранции
По искане на заинтересованите страни, внесените гаранции за издаването на лицензии за внос и износ се освобождават от 1 август 2008 година, ако валидността на лицензиите не е изтекла преди тази дата.
ДЯЛ IV
ПРОИЗВОДСТВЕН ПОТЕНЦИАЛ
ГЛАВА I
Незаконни насаждения
Член 55
Санкции в случай на неспазване на задължението за изкореняване
1. Санкциите, посочени в член 85, параграф 3 и член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят така, че да осигурят подходяща санкция за онези, които нарушават въпросните разпоредби.
Без да се засягат по-рано наложените санкции от държавите-членки, когато е приложимо, държавите-членки определят санкциите, посочени в член 85, параграф 3 и член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, на базата на следните принципи:
а)
основната финансова санкция, която се налага, е в размер най-малко 12 000 EUR/ha,
б)
държавите-членки могат да увеличат санкцията, въз основа на търговската стойност на виното, произведено от въпросните лозя.
2. Държавите-членки налагат санкцията, посочена в член 85, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
за незаконни насаждения, съществуващи по време на влизането в сила на настоящия регламент, за първи път на 1 януари 2009 г.;
б)
за незаконни насаждения след влизането в сила на настоящия регламент, за първи път от датата на засаждането.
Санкцията се налага отново на всеки 12 месеца, считано от тези дати и в съответствие с критериите, установени в параграф 1 от настоящия член, до изпълнение на задължението за изкореняване.
3. Държавите-членки налагат санкцията, посочена в член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 за първи път на 1 юли 2010 г. за неизпълнение на задължението за изкореняване и след това на всеки 12 месеца до изпълнение на задължението, в съответствие с критериите, установени в параграф 1 от настоящия член.
4. Събраните санкции по смисъла на този член се задържат от съответната държава-членка.
Член 56
Санкции в случай на неспазване на забраната за пускане в обращение
1. Санкциите, посочени в член 87, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят така, че да бъдат подходяща санкция за онези, които нарушават въпросните разпоредби.
2. Санкциите, посочени в параграф 1 се налагат ако съответният производител, притежаващ повече от 0,1 хектара площи с лозя, в конкретния случай:
а)
не представи договор за дестилация до края на срока, определен във втора алинея на член 57, параграф 1 или ако съответните договори не обхващат изцяло съответната продукция, както е декларирана в декларацията за реколтата или за производството; или
б)
не уведоми компетентния орган за предвидено събиране на реколтата на зелено в рамките на срока, определен в трета алинея на член 57, параграф 1, или не проведе събирането на реколтата на зелено по задоволителен начин.
3. Държавите-членки налагат санкциите, посочени в параграф 1:
а)
в случай на непредставяне на договор за дестилация, един месец след изтичане на срока, установен във втора алинея на член 57, параграф 1;
б)
в случай на неспазване на правилата за събиране на реколтата на зелено, на 1 септември от съответната календарна година.
4. Събраните санкции по смисъла на този член се задържат от съответната държава-членка.
Член 57
Непускане в обращение или дестилация
1. В случая на член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, гроздето или продуктите, произведени от грозде, могат да имат само едно от следните предназначения:
а)
дестилация изключително за сметка на производителя;
б)
събиране на реколтата на зелено съгласно определението в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, за сметка на съответния производител;
в)
семейна консумация; тази възможност е приемлива единствено ако площите с лозя на производителя не надхвърлят 0,1 ha.
При дестилация, предвидена в точка а) на първа алинея:
-
производителите представят договора за дестилация, предвиден в член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, до края на лозарската година, през която са произведени продуктите;
-
продуктите, произведени преди узаконяването на лозята в съответствие с член 86, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, са предмет на задължението за дестилация.
В случай на събиране на реколтата на зелено, както е предвидено в точка б) на първа алинея, производителите предварително информират компетентните органи за техните намерения преди датата, определена от държавите-членки съгласно член 12, параграф 1, буква б). Държавите-членки контролират събирането на реколтата на зелено съгласно член 12, параграф 1, буква г) от настоящия регламент.
2. Без да се засяга параграф 1, с оглед на улесняване на контрола, държавите-членки могат да предвидят задължение за производителите да уведомят компетентния орган на държавата-членка преди датата, определена от държавите-членки съгласно член 12, параграф 1, буква б), за избраните от тях възможности, споменати в точки а) до в) на първа алинея на параграф 1 от настоящия член.
Държавите-членки могат също така да ограничат избора на производителите до само една или две от възможностите, споменати в точки а) до в) на първа алинея на параграф 1.
3. В случай, че даден производител притежава лозя, чиито продукти могат да бъдат предлагани на пазара, компетентните органи са отговорни да обезпечат продуктите от незаконни насаждения да не бъдат прибавяни към продуктите от тези други лозя, които се предлагат на пазара.
Член 58
Информиране
1. Държавите-членки информират Комисията до 1 март всяка година за площите, за които е била заплатена санкция, както и за размера на действително наложената санкция с формуляра, предвиден в таблица 1 от приложение XIII. Те съобщават също така на Комисията за своето законодателство, свързано с тези санкции.
2. Освен ако не е посочено друго в съответните таблици на приложение XIII към настоящия регламент, съобщенията по член 85, параграф 4, член 86, параграф 5 и член 87, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се отнасят до предходната лозарска година.
Когато съобщенията по член 85, параграф 4 и член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се извършват за първи път, до 1 март 2009 г. най-късно, информацията, съдържаща се в съответните таблици се отнася до следното:
а)
всички незаконни насаждения, засадени след 31 август 1998 г., разкрити след тази дата до края на 2007/2008 лозарска година, и които все още не са изкоренени до 31 юли 2008 г., ако подобна информация е налице;
б)
всички незаконни насаждения, засадени преди 1 септември 1998 г., заявлението за чието узаконяване съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 е било прието или отхвърлено от държавата-членка между 1 август 2007 г. и 31 юли 2008 г.
За целта на съобщението, посочено в точка а) на втора алинея, се използва таблица 2 от приложение XIII към настоящия регламент.
За целта на съобщението, посочено в точка б) на втора алинея, се използва таблица 4 от приложение XIII към настоящия регламент.
Комисията запазва правото да изисква информация за въпросните незаконни насаждения на базата на действителни преди време, но неизпълнени задължения за информиране, въз основа на член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1227/2000.
По-нататъшните годишни съобщения се извършват с формулярите в таблици 3, 5, 6 и 7 на приложение XIII към настоящия регламент.
3. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в съобщенията, споменати в параграфи 1 и 2.
Член 59
Налагани намаления на държавите-членки
В случай, че държавите-членки не представят която и да е таблица до изтичането на съответния краен срок, с изключение на таблица 2, посочена в член 58 във формуляра, установен в приложение XIII към настоящия регламент, съдържащ информацията, определена в член 85, параграф 4, член 86, параграф 5 и член 87, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и попълнен съответно, определените за тях средства за мерки за подпомагане, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 479/2008 могат да бъдат намалени, както е предвидено в член 89, буква а) от Регламент (ЕО) № 479/2008. Комисията може да реши, в зависимост от обхвата на неизпълнението, за всеки месец закъснение да бъде задържана сума от общо до 1 % от определените средства за мерки за подпомагане на дадената държава-членка, като се започне от началото на лозарската година, следваща тази, през която съобщението е следвало да бъде направено.
ГЛАВА II
Преходен режим на правата на засаждане
Член 60
Права на ново засаждане
1. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за ново засаждане, проведено съгласно мерки за комасация на земя или мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес, приети съгласно националното законодателство, те гарантират тези права да не се предоставят за площ, по-голяма по отношение на чиста реколта от 105 % от площта с лозя, която е подлежала на мерки за комасация на земя или на мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес.
2. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за експерименти, продуктите, произведени от грозде от такива площи, не могат да бъдат предлагани на пазара през експерименталния период.
3. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за лозов посадъчен материал, гроздето от тези лози или не се събира, или ако е събрано се унищожава през периода на производство на лозов посадъчен материал.
4. Правата на ново засаждане, предоставени съгласно параграфи 2 и 3, се прилагат единствено по време на експерименталния период или съответно на периода за производство на лозов посадъчен материал.
След края на периода, посочен в първа алинея:
а)
производителят използва права на презасаждане или права на засаждане, предоставени от резерв, с оглед да позволи съответната площ да произвежда вино, което може да бъде предлагано на пазара; или
б)
лозята, засадени на такива площи, се изкореняват; разходите по изкореняването се покриват от съответния производител; докато площта не бъде изкоренена, продуктите, произведени от грозде от тази площ, могат да бъдат пускани в обращение само за целите на дестилацията за сметка на производителя; тези продукти не могат да се използват за приготовлението на алкохол с действително алкохолно съдържание 80 об. % или по-малко.
5. Правата на ново засаждане, както и условията за ползването на такива права или площи, засадени съобразно с тях, предоставени преди 1 август 2000 г. по отношение на площите, предназначени за експерименти или за лозов посадъчен материал, продължават да важат съответно по време на експерименталния период или на периода за отглеждане на лозов посадъчен материал. Правилата по втора алинея на параграф 4 се прилагат за такива площи след края на експерименталния период или съответно на периода за отглеждане на лозов посадъчен материал.
6. В случая, предвиден в член 91, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 479/2008, за да се избегне налагането на прекомерни административни усложнения, държавата-членка може вместо да предостави права на ново засаждане да предвиди, че площите, от които виното или лозаро-винарските продукти са предназначени само за консумация от семейството на лозаря, да не подлежат на изискването за изкореняване от член 85, параграф 1 от посочения регламент. Държавите-членки могат да направят това, само при условие че:
а)
площта на лозаря не надхвърля максималния размер, установен от държавата-членка, който при всяко положение не може да бъде по-голям от 0,1 хектара; и
б)
лозарят не се занимава с производство на вино с търговска цел.
7. Забранява се търговията с вино или с лозаро-винарски продукти от площите, посочени в параграф 6. Държавите-членки прилагат подходяща система за мониторинг на спазването на тази забрана. В случай че се установи нарушение на забраната, в допълнение към санкциите, наложени от държавата-членка, се прилага параграф 4, втора алинея, точка б). Държавите-членки регистрират всеки случай, разглеждан по този параграф.
Член 61
Задължения на държавите-членки за регистриране и информираневъв връзка с права на ново засаждане
Държавите-членки регистрират всеки случай на предоставяне на права на ново засаждане съгласно член 60.
Държавите-членки предоставят следната информация на Комисията за всяка лозарска година:
а)
общите площи, за които са били предоставени права на ново засаждане по всеки от параграфите 1, 2 и 3 на член 60; и
б)
общата площ, за която са предоставени права на ново засаждане съгласно член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008; ако обаче една държава-членка се възползва от правото на дерогация, предвидено в член 60, параграф 6 от настоящия регламент, тя вместо това съобщава приблизителния размер на общата площ въз основа на резултатите от проведения мониторинг.
Съобщението се извършва с формуляра от таблица 8 на приложение XIII. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в него. Съобщението се изпраща на Комисията най-късно до 1 март всяка година за предишната лозарска година.
Член 62
Изкореняване без създаване на право на презасаждане
В случаите когато една площ се изкоренява съгласно член 24, параграф 4, член 85, параграф 1 или член 86, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 или член 60, параграф 4, втора алинея, буква б) от настоящия регламент, не се предоставят права на презасаждане. Освен това не се предоставят права на презасаждане в случаите на изкореняване на:
а)
всяка площ с лозя при изпълнението на мерки за комасация на земя или мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес, когато са били предоставени права на ново засаждане по отношение на такива площи по член 60, параграф 1 от настоящия регламент;
б)
площи, предназначени за експерименти в областта на лозарството, по време на експерименталния период;
в)
площи, предназначени за лозов посадъчен материал, през периода на производство на лозов посадъчен материал;
г)
площи, предназначени само за консумация от семейството на лозаря; или
д)
площи, за които е предоставена премия за изкореняване, съгласно член 92, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 63
Предварителни права на презасаждане
1. Съгласно член 92, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да предоставят права на презасаждане на производители, които са поели задължение за изкореняване на площи с лозя преди края на третата лозарска година, след засаждане на площта. Това може да бъде направено само когато производителят може да покаже, че не разполага с права на засаждане или разполага с недостатъчно такива права, които биха могли да бъдат използвани да позволят цялата съответна площ да бъде засадена с лози. Държавата-членка не предоставя на производителя повече права, отколкото са необходими, за да е възможно засаждането с лозя на цялата площ, като се вземат предвид правата, които производителят вече притежава. Производителят уточнява конкретната площ за изкореняване.
2. При поемане на задължението, посочено в параграф 1, производителят депозира гаранция. Задължението за изкореняване на съответната площ е „главно изискване“ по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85. Размерът на гаранцията се определя от съответната държава-членка на базата на обективни критерии. Гаранцията се определя в пропорционален размер, достатъчен да предотврати неизпълнение на задължението от страна на производителя.
3. Докато бъде завършено изкореняването, държавите-членки вземат мерки да осигурят в една лозарска година да няма едновременно търговско производство на вино от площта, която предстои да бъде изкоренена, и от новозасадената площ, като гарантират, че продуктите, произведени от грозде от една от тези площи, могат да бъдат пуснати в обращение само за целите на дестилацията, за сметка на производителя. Тези продукти не могат да се използват за приготовлението на алкохол с действително алкохолно съдържание 80 об. % или по-малко.
4. Ако изкореняването не бъде извършено в определения срок, въпросната площ, която не е била изкоренена, се разглежда като площ, засадена в нарушение на ограничението за засаждане в член 90, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
5. Държавите-членки извършват мониторинг на засаждането и изкореняването на съответните площи.
6. Държавите-членки водят регистър за всички случаи, разглеждани по параграфи от 1 до 5.
Член 64
Прехвърляния на права на презасаждане
1. При прилагането на член 92, параграф 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки могат да приложат равностоен коефициент на намаление при прехвърляния на права на презасаждане между стопанства.
2. Държавите-членки водят регистър за всички прехвърляния между стопанства на права на презасаждане.
Член 65
Резерв от права на засаждане
1. Държавите-членки вземат мерки да осигурят прехвърлянето на права чрез национален резерв и/или регионални резерви да не води до общо увеличаване на производствения потенциал на територията им. Ако е необходимо държавите членки прилагат коефициент за намаление.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за създаването на национален резерв и/или на регионални резерви за права на засаждане или, в зависимост от случая, за решението си да не използват повече системата на резерви.
3. Когато една държава-членка реши да не въвежда системата на резерви, тя представя пред Комисията доказателство, че на нейната територия съществува ефективна система за управление на правата на засаждане.
4. Държавите-членки водят регистър за всички случаи на предоставяне на права на засаждане от резерви, на всички случаи на прехвърляне на права на засаждане между резерви и на всички случаи на предоставяне на права на засаждане на резерви. Регистрират се също така всякакви плащания, извършени в замяна за предоставяне на права на резерв или за отпускане на права от резерв.
5. Държавите-членки предоставят следната информация на Комисията за всяка лозарска година с формуляра от таблица 9 от приложение XIII:
а)
правата на засаждане, предоставени на резервите;
б)
правата на засаждане, предоставени от резерва, със или без заплащане.
Член 66
Запазване на системата от права на засаждане
Държавите-членки, които желаят да запазят забраната за засаждане на тяхна територия или на части от тяхната територия, както е посочено в член 90, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 след 31 декември 2015 година, съгласно възможността, предвидена в член 90, параграф 6 от същия регламент, уведомяват Комисията за тяхното намерение до 1 март 2015 година.
ГЛАВА III
Схема за изкореняване
Член 67
Условия за участие
1. Премията за изкореняване може да се предостави само ако са налице доказателства, че съответната площ с лозя е надлежно поддържана. Без да се засяга контрола, предвиден в член 81, параграф 3 от настоящия регламент, декларацията за реколта, съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 на Комисията (19) се изисква за тази цел за най-малко за двете лозарски години, предхождащи влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008, и за трите лозарски години, предхождащи изкореняването.
2. Независимо от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят производителите, които са освободени от задължението за представяне на декларация за реколта, съгласно член 2, параграф 2, буква в) или член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1282/2001, да могат да докажат своето производство на грозде на базата на декларация, установена в член 2, параграф 2, буква в) или на декларация за производството, установена в член 4, параграф 1 от същия регламент.
В случай, че нито декларацията за реколтата, нито декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 са налице поради извинителни причини, държавите-членки могат да предвидят алтернативни средства за установяване на надлежното поддържане на лозята. Държавите-членки са отговорни за цялостната проверка на надеждността на тези алтернативни средства.
3. Преди приемането на заявление за плащане, държавите-членки гарантират, че условията за участие в схемата по член 100, точки а), б), г), д) и е) от Регламент (ЕО) № 479/2008 са изпълнени.
Член 68
Причини за изключване
1. Районите с планински и стръмни склонове, които могат да бъдат обявени за несъответстващи на условията на схемата за изкореняване съгласно член 104, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са следните:
а)
планински площи, които са разположени на над 500 m надморска височина, с изключение на високо разположените полета,
б)
площи с наклон от най-малко 25 %,
в)
площи с тераси.
2. Уведомяването съгласно член 104, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа указваща информация за размера на тези площи и се извършва с формуляра, установен в приложение XIV към настоящия регламент.
Член 69
Размер на премиите
1. Без да се засягат националните помощи, които могат да бъдат отпуснати съгласно член 106 на Регламент (ЕО) № 479/2008, размерите на премията, предвидена в член 101 от същия регламент се определят в приложение XV към настоящия регламент.
2. Добивът в исторически план, посочен в член 101, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се установява на базата на средния добив за стопанството, или ако е налице, средния добив на парцел или средния добив за определена категория вино, в рамките на даденото стопанство, за което е поискана премия за изкореняване. Средният добив се изчислява на базата на средния добив за пет години между 2003/2004 г. и 2007/2008 г., като се изключат годините с най-нисък и най-висок добив.
Чрез дерогация от първа алинея:
а)
държавите-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 година и не са имали система за декларации на реколта за целия период между 2003/2004 г. и 2007/2008 г., изчисляват добива в исторически план въз основа на средния добив в годините между 2005/2006 г. и 2007/2008 г.;
б)
производител, чието производство е неблагоприятно засегнато по време на референтния период за повече от една година от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, възникнали по време на същия този референтен период, може да поиска добивът в исторически план да се основава на базата на средните добиви за лозарските години през периода, посочен в първа алинея, или ако е приложимо, в точка а) от настоящата алинея, които не са били засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
3. Средният добив се определя на базата на декларациите за реколтите.
Независимо от първа алинея, държавите-членки могат да предвидят производителите, които са освободени от задължението за представяне на декларация за реколта, съгласно член 2, параграф 2, буква в) или член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1282/2001, да могат да докажат тяхното производство на грозде на базата на декларация, установена в член 2, параграф 2, буква в) или на декларация за производството, посочена в член 4, параграф 1 от същия регламент.
Държавите-членки могат да предвидят за членове на кооперации или на други групи, в които те членуват или с които те са асоциирани, и които нямат декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1282/2001, средният добив на кооператива или на групата да могат да бъдат отчетени при условие, че кооперативът или групата удостовери, че даденият производител в действителност им е доставил грозде през въпросните години. В този случай, ако е налице, се взема предвид средния добив за определена категория вино за даден кооператив или група, за които е поискана премия за изкореняване.
Държавите-членки могат да предвидят в случай, че нито декларацията за реколтата, нито декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 са налице поради извинителни причини, които трябва да бъдат потвърдени от държавите-членки, добивът в исторически план е, освен споменатият във втора и трета алинея, средният добив във въпросния регион.
Държавите-членки са отговорни за цялостната проверка на надеждността на декларациите и на алтернативните източници, използвани за установяването на добива в исторически план, представен в съответствие с настоящия член.
4. Премията се изплаща за засадената площ, определена в съответствие с член 75.
Член 70
Процедура за подаване на заявленията
1. Държавите-членки установяват процедурата за подаване на заявления, която по-конкретно предвижда:
а)
информацията, която се изисква да придружава заявлението;
б)
последващо съобщаване на приложимата премия за съответния производител;
в)
датата, преди която трябва да бъде извършено изкореняването.
2. Държавите-членки проверяват дали заявленията са добре обосновани. За тази цел те могат да предвидят въпросният производител да направи писмена декларация при подаването на заявлението. В случай на оттегляне на заявлението без надлежно обоснована причина те могат да предвидят съответният производител да поеме разходите, извършени за обработката на неговото заявление.
Член 71
Процедура при прилагане на единен процент за приемане
1. Когато прилагат процента за приемане, посочен в член 102, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки спазват всяка година следната процедура:
а)
доколкото наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка позволяват, се приемат всички заявления на производител за изкореняване на всичките лозови насаждения, без да се прилага намаление към заявленията; ако наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка не са достатъчни за приемането на всички такива заявления, държавите-членки разпределят наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби;
б)
след приспадането от наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка, на сумите, споменати в точка а) от настоящия параграф, доколкото останалите налични бюджетни ресурси позволяват се приемат всички заявления на заявителите, от не по-малко от 55 години или по-възрастни, когато държавите-членки са предвидили това съгласно член 102, параграф 5, буква б), точка ii) от Регламент (ЕО) № 479/2008, без прилагане на намаление към тези заявления; ако наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка не са достатъчни за приемането на всички такива заявления, държавите-членки разпределят наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби;
в)
след приспадането от наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка на сумите от точки а) и б), държавите-членки разпределят остатъка от наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби.
2. Обективните и недискриминационни критерии, посочени в член 102, параграф 5, буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят от държавите-членки така, че да не позволят прилагане на намаление към заявленията, които могат да бъдат приети. Държавите-членки съобщават на Комисията критериите, посочени в параграф 1 до 15 октомври всяка година, в таблица 10 от приложение XIII към настоящия регламент.
Член 72
Изплащане на премията
Изплащането на премията за изкореняване се извършва след потвърждение, че изкореняването е било извършено и най-късно до 15 октомври в годината, в която заявлението е било прието от държавата-членка, съгласно член 102, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 73
Информиране
1. Съобщенията, посочени в член 102, параграфи 2, 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се извършват във формат, даден в таблици 10 до 12 от приложение ХIII към настоящия регламент. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в тези таблици.
2. Когато държавите-членки предоставят национална помощ за изкореняване, те включват тази информация в таблиците, посочени в параграф 1.
3. Когато държава-членка реши съгласно член 104, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, да отхвърли последващи заявления, тя съобщава своето решение на Комисията.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията за предприетите мерки за изпълнение на разпоредбите, предвидени в член 104, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Съобщението се извършва във формат, даден в таблица 12 на приложение XIII към настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 1 декември всяка година годишен отчет за резултатите от извършения контрол на схемата за изкореняване през предшестващата финансова година. Съобщението се извършва във формат, даден в таблица 13 на приложение XIII.
ГЛАВА IV
Опис и измерване на засадената площ
Член 74
Опис
Информацията, предоставена с описа, съгласно член 109 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отнася към 31 юли от предходната лозарска година.
Той съдържа информацията, посочена в таблици 14 до 16 от приложение XIII към настоящия регламент. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в тези таблици.
Член 75
Засадени площи
1. За целите на преструктурирането и конверсията на лозята, на мерките за събиране на реколтата на зелено и изкореняването, посочени в членове 11, 12 и 98 от Регламент (ЕО) № 479/2008, площ засадена с лозя се определя от външния периметър на лозовите насаждения с прибавяне на буфер, чиято широчина отговаря на половината от разстоянието между редовете. Засадената площ се определя в съответствие с член 30, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (20).
2. В случай, че добивът в исторически план, посочен в член 101, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 е определен на базата на площ, която не съответства на определението, дадено в параграф 1 от настоящия член, държавите-членки могат да прибегнат до преизчисляване на добива, посредством разделяне на продукцията от дадено стопанство или парцел или категория вино на площта, засадена с лозя, която произвежда определено количество вино, според определението в параграф 1.
ДЯЛ V
КОНТРОЛ В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР
ГЛАВА I
Принципи на контрола
Член 76
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, държавите-членки гарантират, че:
а)
всички критерии за допустимост, установени от Общността, националното законодателство или националната рамка, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходяща квалификация и опит, за да извършат ефективно проверките;
в)
се предвижда разпоредба за проверките, за да се избегне нередовно дублирано финансиране на мерки в рамките на настоящия регламент и други общностни или национални схеми;
г)
проверките и мерките съответстват на характера на съответната мярка за подпомагане. Държавите-членки определят методи и средства за проверка и уточняват обекта на проверките;
д)
проверките се извършват системно или чрез случайни извадки. В случай на проверки чрез случайна извадка, държавите-членки гарантират, че с оглед на техния брой, характер и честота проверките са представителни за цялата им територия и отговарят, когато е приложимо, на обема на лозаро-винарските продукти, предлагани на пазара или държани с цел предлагане на пазара;
е)
операциите, допуснати до общностно финансиране са действителни и са съобразени със законодателството на Общността.
Член 77
Общи принципи
1. Проверката се извършва чрез административни проверки и където е подходящо чрез проверки на място.
2. Административните проверки следва да бъдат систематични и да включват кръстосани проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
3. Освен в случаите на предвидени систематични проверки на място в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, компетентните органи извършват проверки на място посредством извадка на подходящ процент от бенефициери/производители на базата на анализ на риска съгласно член 79 от настоящия регламент.
4. Относно мерките, предвидени в членове 16, 17, 18 и 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, размерът на извадката е най-малко 5 % от заявленията за подпомагане. Извадката освен това трябва да представлява най-малко 5 % от сумите, които се покриват от помощта.
5. По отношение на мерките, предвидени в член 15 от Регламент (ЕО) № 479/2008, членове 26, 27 и 28 от Регламент (ЕО) № 1975/2006 (21) се прилагат mutatis mutandis.
6. За предвидените в настоящия член проверки на място се прилага член 26, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Във всички подходящи случаи държавите-членки използват интегрираната система за администриране и контрол (IACS).
Член 78
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват предварително. Въпреки това, при условие че проверката няма да бъде лишена от смисъл, може да се отправи предварително предупреждение, строго ограничено до необходим минимум. Такова уведомление не може да превишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи или при мерки, за които са предвидени систематични проверки на място.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват във връзка с всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността.
3. Заявлението за помощ или съответните заявления се отхвърлят, ако бенефициерите или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 79
Избор на контролна извадка
1. Контролните извадки за проверки на място съгласно настоящия регламент се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и - където проверките специално се отнасят до общностно финансиране - на представителност на представените молби за помощ. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите от съобразените с риска и произволно избрани извадки, посочени във втора алинея;
в)
чрез съобразяване с конкретната ситуация в държавата-членка.
За да се осигури елемент на представителност, държавите-членки извършват подбора на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери/производители, които да бъдат подложени на проверки на място.
2. Компетентният орган съхранява архив с причините за подбора на конкретните бенефициери/производители за проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, трябва да е информиран за тези причини преди започване на проверката.
Член 80
Контролен доклад
1. Всяка проверка на място е предмет на контролен доклад, който прави възможен прегледа на различните аспекти на проведената проверка.
Доколкото проверките засягат общностно финансиране, докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъстващите лица;
в)
където е приложимо, проверените земеделски площи, измерените земеделски площи, резултатите от измерванията за измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
проверката дали дадена площ е била надлежно поддържана в случай на схема за изкореняване;
д)
количествата, обхванати от проверката и техните резултати;
е)
дали бенефициерът/производителят е бил предварително уведомен за посещението, и ако да, колко време предварително;
ж)
други допълнително извършени мерки за контрол.
2. При откриване на несъответствия между информацията в заявлението и конкретната ситуация, установена по време на извършването на проверката на място или чрез дистанционната форма на отчитане, производителят получава копие на контролния доклад и разполага с възможността да го подпише, преди компетентният орган да формулира своите заключения за установеното, по отношение на произтичащите от това намаления или изключвания.
Член 81
Контрол свързан с производствения потенциал
1. За целите на контрола за спазване на разпоредбите относно производствения потенциал, установени в дял V на Регламент (ЕО) № 479/2008, включително и на спазването на забраната за ново засаждане, установена в член 90, параграф 1 от същия регламент, държавите-членки използват лозарския регистър.
2. При предоставянето на права за презасаждане, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕО) № 479/2008, площите се проверяват систематично преди и след извършването на изкореняването. Проверените парцели са тези, за които трябва да се предостави право на презасаждане.
Контролът преди изкореняването включва потвърждение на съществуването на въпросните лозя.
Този контрол се осъществява посредством класическа проверка на място. Ако държавата-членка разполага обаче с надежден актуален компютъризиран лозарски регистър, контролът може да бъде извършен административно и задължението за контрол на място преди изкореняването може да бъде ограничено до 5 % от заявленията (на годишна основа), с оглед да бъде потвърдена надеждността на административната контролна система. Ако проверките на място установят значителни нередности или отклонения в даден регион или в част от регион, компетентният орган съответно увеличава броя на проверките на място през въпросната година, както и през следващата година.
3. Площите, за които се получава премия за изкореняване, се проверяват систематично преди и след извършването на изкореняването. Контролираните парцели са тези, за които е подадено заявление за помощ.
Проверката преди изкореняването включва потвърждение на съществуването на въпросните лозя, на определената съгласно член 75 засадена площ, както и дали дадената площ е надлежно поддържана.
Този контрол се осъществява посредством класическа проверка на място. Ако държавата-членка разполага обаче с графичен инструмент в компютъризирания лозарски регистър, който да позволява измерване на парцела в съответствие с член 75, както и с надеждна актуална информация за надлежно поддържания парцел, контролът може да бъде извършен административно и задължението за контрол на място преди изкореняването може да бъде ограничено до 5 % от заявленията, с оглед да бъде потвърдена надеждността на административната контролна система. Ако проверките на място установят значителни нередности или отклонения в даден регион или в част от регион, компетентният орган съответно увеличава броя на проверките на място през въпросната година.
4. Потвърждението, че изкореняването е било действително извършено, се извършва посредством класическа проверка на място или чрез дистанционна форма на отчитане в случай на изкореняване на всички лозови насаждения в парцела или ако разделителната способност на дистанционното отчитане е равна на или по-добра от 1 m2.
5. В случай на площи, за които се получава премия за изкореняване, без да се засяга параграф 3, трета алинея и параграф 4, се провеждат най-малко две проверки, споменати в първа алинея на параграф 3, посредством класическата проверка на място.
Член 82
Контролни органи
1. Когато държава-членка определя няколко компетентни органа да проверяват спазването на правилата, отнасящи се до лозаро-винарския сектор, тя координира работата на тези органи.
2. Всяка държава-членка определя един орган за връзка, който отговаря за контактите с органите за връзка на другите държави-членки и с Комисията. По-специално, този орган за връзка получава и изпраща молби за сътрудничество с оглед прилагането на този дял и представлява държавата-членка пред другите държави-членки или Комисията.
Член 83
Правомощия на служителите, извършващи контрол
Всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да улесни работата на служителите на своите компетентни органи. Тя гарантира по-специално, че такива служители, при необходимост, съвместно със служители от други ведомства, които тя упълномощава за целта:
а)
имат достъп до лозята, съоръженията за производство на вино и съхранение, съоръженията за преработка на лозаро-винарски продукти и превозните средства за превозване на тези продукти;
б)
имат достъп до търговските помещения (или складове) и превозните средства на всеки, който има намерение да продава, предлага на пазара и транспортира лозаро-винарски продукти или продукти, които могат да бъдат използвани в лозаро-винарския сектор;
в)
могат да изготвят списък на лозаро-винарските продукти и на веществата или продуктите, които биха могли да се използват за изготвянето на такива продукти;
г)
могат да вземат проби от лозаро-винарски продукти, вещества или продукти, които биха могли да бъдат използвани за приготвянето на такива продукти и продукти, държани с цел продажба, предлагане на пазара или транспортиране;
д)
могат да преглеждат счетоводните данни и други документи при проверките и да правят копия или извлечения от тях;
е)
могат да вземат съответни защитни мерки по отношение на подготовката, държането, транспортирането, описанието, представянето и предлагането на пазара на лозаро-винарски продукт или продукт, който е предназначен за използване при подготовката на такъв продукт, ако има основание да се счита, че е имало сериозно нарушаване на разпоредбите на Общността, особено в случай на измамни манипулации или рискове за здравето.
ГЛАВА II
Помощ между контролните органи
Член 84
Помощ при поискване
1. Когато компетентен орган на държава-членка предприема контролни дейности на своята територия, той може да поиска информация от компетентен орган на друга държава-членка, която може да бъде засегната пряко или косвено. Когато е отправено подобно искане, помощта се предоставя своевременно.
Комисията се уведомява когато продуктът, предмет на контролните дейности, посочени в първата алинея, произхожда от трета страна и ако продажбата на този продукт може да бъде от специален интерес за други държави-членки.
Органът-адресат на молбата предоставя всякаква информация, която дава възможност на органа, отправил молбата, да изпълни своите задължения.
2. Когато е отправена мотивирана молба от съответния орган, органът-адресат на молбата, извършва специално наблюдение или проверки с оглед постигане на поставените цели или предприема необходимите стъпки, за да осигури осъществяването на подобно наблюдение или проверки.
3. Органът-адресат на молбата действа така, както би действал за своя сметка.
4. Със съгласието на органа-адресат на молбата, органът, отправил молбата, може да определи служители:
а)
за да получат в помещенията на административните органи, които са част от администрацията на държавата-членка, към която принадлежи органът-адресат на молбата, информация, отнасяща се до прилагането на правилата в лозаро-винарския сектор или до контролни дейности, включително копия на транспортни и други документи или извлечения от регистри,
б)
или за да присъстват по време на провеждането на дейностите, изискани съгласно параграф 2, след като е информирал органа-адресат на молбата в разумен срок преди началото на тези дейности.
Копията, посочени в буква а) на първа алинея, могат да бъдат направени само със съгласието на органа-адресат на молбата.
5. Служителите на органа-адресат на молбата осигуряват провеждането на контролните дейности през цялото време.
6. Служителите на органа, отправил молбата:
а)
издават писмена заповед, в която се посочва тяхната самоличност и служебно положение;
б)
разполагат, без да се засягат ограниченията, които държавата-членка на органа-адресат на молбата е наложила на своите собствени служители при извършването на съответните проверки:
i)
с правата на достъп, предвидени в букви а) и б) на член 83;
ii)
с правото да бъдат информирани за резултатите от проверките, извършени от служителите на органа-адресат на молбата, в съответствие с букви в) и д) на член 83,
в)
по време на проверките се държат по начин, съвместим с правилата и професионалните практики, които служителите от държавата-членка трябва да следват, както и са обвързани от задължението за професионална тайна.
7. Молбите, посочени в този член, се изпращат до органа-адресат на молбата в съответната държавата-членка чрез органа за връзка на тази държава-членка. Същата процедура се прилага по отношение на:
а)
отговори на такива молби;
б)
съобщения относно прилагането на параграфи 2 и 4.
Независимо от първа алинея и с цел по-бързо и по-ефективно сътрудничество между тях, държавите-членки могат да разрешат на компетентен орган да:
а)
отправя своите молби или съобщения директно до компетентния орган на друга държава-членка;
б)
отговаря директно на молби или съобщения, получени от компетентния орган на другата държава-членка.
Член 85
Помощ, за която не е отправена молба
Компетентен орган на държава-членка, чрез посредничеството на съответния му орган за връзка, уведомява незабавно органа за връзка на съответната държава-членка ако има основания за съмнение или узнае, че:
а)
продукт, посочен в член 1, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 479/2008, не съответства на правилата на лозаро-винарския сектор или е бил предмет на измамно действие за получаване на такъв продукт или на търговия със същия; и
б)
това неспазване на правилата е от специален интерес за една или повече други държави-членки и е от характер да доведе до административни мерки или съдебни процедури.
Член 86
Общи разпоредби
1. Информацията, посочена в член 84, параграф 1 и член 85 се придружава и допълва възможно най-скоро, от съответните документи и други доказателства, както и справка за всички административни мерки или съдебни процедури, и се отнася по-специално до:
а)
състава и органолептичните характеристики на съответния продукт,
б)
описанието и представянето на продукта,
в)
спазването или неспазването на правилата, определени за производството и търговията с продукта.
2. Органите за връзка, до които се отнася случай, за който е предприета процедура за оказване на помощ, се информират взаимно и незабавно относно:
а)
напредъка на разследването,
б)
всяко административно или съдебно действие, предприето в резултат на тези дейности.
3. Направените пътни разходи при прилагането на член 84, параграфи 2 и 4 се поемат от:
а)
държавата-членка, която е назначила служител за мерките, посочени в тези параграфи, или
б)
бюджета на Общността по искане на органа за връзка на тази държава-членка, ако Комисията официално е признала предварително интереса на Общността от въпросната контролна дейност.
ГЛАВА III
Аналитична база данни
Член 87
Цел на базата данни
1. Аналитичната база данни за продукти от лозаро-винарския сектор се управлява от Съвместния изследователски център (СИЦ).
2. Базата данни съдържа данни, получени от изотопен анализ на компонентите етанол и вода в лозаро-винарските продукти, съгласно референтните методи за анализ, посочени в член 31 на Регламент (ЕО) № 479/2008.
3. Базата данни трябва да спомага за хармонизирането на интерпретацията на резултатите, получени от официалните лаборатории на държавите-членки, при прилагане на референтните методи за анализ, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 88
Проби
1. За създаването на аналитичната база данни държавите-членки осигуряват вземането на проби от прясно грозде за анализ, както и за тяхната обработка и преработка във вино в съответствие с инструкциите в приложение XVI.
2. Пробите от прясно грозде се вземат от лозя, които се намират в лозарска област с ясно определен тип почва, местоположение, система за обучение по лозарството, сорт, възраст и културни практики.
3. Броят на пробите, които се вземат всяка година за базата данни е определен в приложение XVII. При подбора на пробите трябва да се вземе предвид географското положение на лозята в държавите-членки, изброени в приложение XVII. Всяка година поне 25 % от пробите се вземат от същите парцели, както предходната година.
4. Пробите се анализират с методите, посочени в член 31 на Регламент (ЕО) № 479/2008 от лаборатории, определени от държавите-членки. Определените лаборатории трябва да отговарят на общите критерии за работа на изследователските лаборатории, посочени в ISO/IEC 17025, и по-специално трябва да вземат участие в система от тестове за професионална квалификация, свързани с методи за изотопен анализ. Доказателството за съответствие с тези критерии се изпраща в писмена форма до СИЦ с цел качествен контрол и потвърждаване на предоставената информация.
5. Докладът за извършен анализ се изготвя в съответствие с приложение XIX. За всяка проба се изготвя фиш с описание в съответствие с въпросника от приложение XVIII.
6. Копие от доклада с резултатите и интерпретацията на анализите, заедно с копие на фиша с описанието се изпращат на СИЦ.
7. Държавите-членки и СИЦ гарантират:
а)
съхраняването на данните в аналитичната база данни,
б)
запазването на всяка една проба в продължение на най-малко три години от датата на вземането ѝ,
в)
че базата данни се използва само за наблюдение на прилагането на законодателството на Общността и на националното законодателство в областта на винаро-лозарството или за статистически или научни цели,
г)
прилагането на мерки за защита на данните, особено срещу кражба и вмешателство,
е)
че досиетата се предоставят, без ненужно закъснение или разходи, на тези, за които се отнасят, така че всяка една неточност да може да бъде коригирана.
Член 89
Изотопни анализи
За период, приключващ на 31 юли 2010 г., в очакване на изграждането на подходящо аналитично оборудване, произвеждащите вино държави-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 г., които нямат необходимото оборудване за извършване на изотопни анализи, изпращат своите проби от вино на СИЦ за анализ.
В този случай те могат да определят компетентен орган, който е упълномощен да има достъп до информацията, отнасяща се до пробите, взети на тяхна територия.
Член 90
Съобщаване на резултатите
1. Информацията, която се съдържа в базата данни, се предоставя при поискване на лабораториите, определени от държавите-членки за тази цел.
2. СИЦ съставя и актуализира на годишна основа списъка на лабораториите на държавите-членки, определени за изготвянето на проби и за измерванията за аналитичната база данни.
3. В надлежно обосновани случаи, информацията, посочена в параграф 1, когато е представителна, може да се предоставя при поискване на други официални органи в държавите-членки.
4. Съобщаването на информация се отнася само до съответните аналитични данни, необходими за интерпретирането на анализ, извършен на проба със съпоставими характеристики и произход. Всяко съобщаване на информация се придружава от напомнящо писмо за минималните изисквания за използване на базата данни.
Член 91
Съблюдаване на процедурите
Държавите-членки гарантират, че резултатите от изотопните анализи, съдържащи се в техните собствени бази данни, са получени чрез анализиране на проби, които са взети и обработени в съответствие с тази глава.
ГЛАВА IV
Вземане на проби за контролни цели
Член 92
Молба за вземане на проби
1. В контекста на прилагането на глава II, служителите на компетентен орган на държава-членка могат да отправят молба до компетентен орган на друга държава-членка да вземе проби съгласно съответните разпоредби на тази държава-членка.
2. Органът, отправящ молбата, съхранява събраните проби и определя наред с другото лабораторията, където те следва да бъдат анализирани.
3. Пробите се вземат и обработват в съответствие с инструкциите в приложение XX.
Член 93
Разходи, свързани с вземането, изпращането и анализа на проби
1. Разходите, направени във връзка с вземането, обработването и изпращането на проба и провеждането на аналитични и органолептични изследвания, се поемат от компетентния орган на държавата-членка, която е отправила молбата за вземането на пробата. Подобни разходи се изчисляват съгласно приложимите тарифи в държавата-членка, на чиято територия се извършват операциите.
2. Разходите, направени за изпращането на пробите, посочени в член 89, се поемат от Общността.
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Член 94
Доказателствена сила
Констатациите на служителите на компетентен орган от държава-членка в рамките на прилагането на тази глава, могат да бъдат поискани от компетентните органи на други държави-членки или от Комисията. В такива случаи те нямат по-малка стойност, поради факта, че не произхождат от съответната държава-членка.
Член 95
Лица, подлежащи на контрол
1. Физически или юридически лица и групи от такива лица, чиито професионални дейности могат да бъдат обект на проверките, посочени в настоящия регламент, не трябва да възпрепятстват извършването на тези проверки и са длъжни да ги улесняват по всяко време.
2. Лицата, отглеждащи лозя, от които се вземат проби от служителите на компетентен орган:
а)
не трябва да възпрепятстват по никакъв начин осъществяването на вземането на пробите, и
б)
предоставят на тези служители цялата необходима информация съгласно настоящия регламент.
ДЯЛ VI
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 96
Плащане на бенефициерите
Плащанията по дял II, с изключение на член 9, и по дял V на Регламент (ЕО) № 479/2008, се изплащат изцяло на бенефициерите.
Чрез дерогация от първия параграф държавите-членки може да решат да изплащат помощта, посочена в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, чрез застрахователни дружества като посредници, при условие че:
а)
условията, посочени в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са спазени;
б)
сумата на помощта е преведена в пълен размер на производителя;
в)
застрахователното дружество изплаща помощта на производителя или авансово, или с банков или пощенски превод в рамките на петнадесет дни след получаване на плащането от държавата-членка.
Използването на такива посредници за плащания се извършва така, че да не нарушава условията на конкуренцията на застрахователния пазар.
Плащанията, освен авансовите плащания, обезпечени с гаранция, са обект на предварителни проверки, както е предвидено в настоящия регламент.
Член 97
Възстановяване на недължими плащания
Недължими плащания се възстановяват заедно с лихва от съответните бенефициери. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004, се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяването на неправомерно изплатени суми не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (22).
Член 98
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 и в настоящия регламент, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 99
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, не се извършват никакви плащания в полза на бенефициерите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната мярка.
Член 100
Информиране
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, съобщенията, които трябва да се извършват според настоящия регламент са във формат, определен в приложенията, в таблична форма, създадена от компютърна програма за електронни таблици. Те се изпращат на Комисията също и в електронна форма. Когато държава-членка събира данни на регионална основа, тя изпраща на Комисията също таблица, която обобщава данните от регионите.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 4.
2. Когато по отношение на определена таблица държава-членка би трябвало да съобщава само нулеви стойности, тя може да избере да не попълва таблицата, а просто да съобщи на Комисията, че дадената таблица не е относима към нея. Това опростено информиране се осъществява в рамките на същия краен срок, както определения краен срок за съответната таблица.
3. Без да се засягат специфичните разпоредби в настоящия регламент, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за съобщенията, посочени в настоящия регламент.
4. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 по отношение на лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде правилно подадена.
5. Държавите-членки съхраняват информацията, регистрирана съгласно настоящия регламент, в продължение на поне 10 лозарски години след лозарската година, през която информацията е била регистрирана.
6. Съобщенията, които се изискват в настоящия регламент не засягат задълженията на държавите-членки, установени в Регламент (ЕИО) № 357/79 на Съвета относно статистическите изследвания на площите с лозя (23).
Член 101
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 102
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент трябва да бъде наложена санкция, санкцията не се налага в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 103
Отмяна и позовавания
1. Регламенти (ЕО) № 1227/2000, (ЕО) № 1623/2000, (ЕО) № 2729/2000 и (ЕО) № 883/2001 се отменят.
Въпреки това
а)
съответните правила, установени в Регламенти (ЕО) № 1227/2000 и (ЕО) № 1623/2000 продължават да се прилагат, доколкото мерките, допустими по Регламент (ЕО) № 1493/1999 са започнали да се прилагат или са били предприети преди 1 август 2008 г.;
б)
Таблица 10 от приложението към Регламент (ЕО) № 1227/2000 продължава да се прилага, освен ако не е предвидено друго в регламента за прилагане относно етикетирането и представянето на вино, който трябва да бъде приет въз основа на член 63 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
Приложение I към Регламент (ЕО) № 1623/2000 остава в сила до 31 юли 2012 година.
2. Позоваванията на отменените регламенти, в съответствие с параграф 1, се смятат за позовавания на настоящия регламент и следва да се четат съгласно таблицата на съответствие в приложение XXII.
Член 104
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 август 2008 година.
Член 2 и глава III от дял IV обаче се прилагат от 30 юни 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юни 2008 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 555/2008 DE LA COMMISSION
du 27 juin 2008
fixant les modalités d’application du règlement (CE) no 479/2008 du Conseil portant organisation commune du marché vitivinicole, en ce qui concerne les programmes d’aide, les échanges avec les pays tiers, le potentiel de production et les contrôles dans le secteur vitivinicole
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 479/2008 du Conseil du 29 avril 2008 portant organisation commune du marché vitivinicole, modifiant les règlements (CE) no 1493/1999, (CE) no 1782/2003, (CE) no 1290/2005, (CE) no 3/2008, et abrogeant les règlements (CEE) no 2392/86 et (CE) no 1493/1999 (1), et notamment ses articles 22, 84, 89, 97, 107, 117, 121, point b) et 121, point c),
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 479/2008 a modifié le précédent régime établi pour le secteur vitivinicole par le règlement (CE) no 1493/1999 du Conseil du 17 mai 1999 portant organisation commune du marché vitivinicole (2) et abrogé ce règlement avec effet au 1er août 2008.
(2)
Les modalités d’application actuelles des règles régissant le secteur vitivinicole sont établies dans plusieurs règlements qui ont été modifiés à plusieurs reprises. En ce qui concerne les mécanismes de marché, les échanges avec les pays tiers, le potentiel de production et les contrôles dans le secteur vitivinicole, ces modalités d’application doivent être modifiées à la suite des changements introduits par le règlement (CE) no 479/2008 dans le régime vitivinicole et à la lumière de l’expérience acquise. Il convient d’adopter les modalités d’application du règlement (CE) no 479/2008.
(3)
Il convient dès lors d’abroger et de remplacer par un nouveau règlement les règlements de la Commission dont la liste suit:
-
le règlement (CE) no 1227/2000 du 31 mai 2000 fixant les modalités d’application du règlement (CE) no 1493/1999 du Conseil portant organisation commune du marché vitivinicole, en ce qui concerne le potentiel de production (3),
-
le règlement (CE) no 1623/2000 du 25 juillet 2000 fixant les modalités d’application du règlement (CE) no 1493/1999 portant organisation commune du marché vitivinicole, en ce qui concerne les mécanismes de marché (4),
-
le règlement (CE) no 2729/2000 du 14 décembre 2000 portant modalités d’application relatives aux contrôles dans le secteur vitivinicole (5),
-
le règlement (CE) no 883/2001 du 24 avril 2001 fixant les modalités d’application du règlement (CE) no 1493/1999 du Conseil en ce qui concerne les échanges des produits du secteur vitivinicole avec les pays tiers (6).
(4)
Le titre II du règlement (CE) no 479/2008 contient des dispositions relatives à un nouveau programme d’aide à élaborer au niveau des États membres afin de financer des mesures d’aide spécifiques visant à soutenir le secteur vitivinicole. Il convient de compléter ce cadre par des modalités d’application.
(5)
Il convient d’élaborer une procédure pour la première présentation du programme d’aide. Il convient également de prévoir une procédure permettant de modifier annuellement les programmes d’aide pour l’année suivante, de manière à pouvoir les adapter afin de tenir compte de tout nouvel élément impossible à prévoir au moment de la présentation initiale des programmes. Il importe que tous ces changements respectent certaines limites et conditions, afin de garantir le maintien des objectifs généraux des programmes approuvés.
(6)
En vertu de l’article 5, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres peuvent établir les programmes d’aide au niveau géographique qu’ils jugent le plus approprié. Étant donné qu’ils sont responsables de l’approbation des plans, il convient que, dans ce cas, ils fixent des modalités quant à la présentation et à l’approbation des plans, ainsi qu’à leur teneur minimale.
(7)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 10 une nouvelle mesure d’aide en faveur de la promotion sur les marchés des pays tiers; il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette nouvelle mesure.
(8)
Afin d’éviter tout risque de distorsion de concurrence, il y a lieu d’établir les règles à suivre en matière de référence à l’origine particulière des produits faisant l’objet de campagnes d’information et de promotion.
(9)
Dans un but de sécurité juridique, il convient que les messages diffusés dans le cadre de la campagne de promotion soient conformes à la législation des pays tiers ciblés.
(10)
Il y a lieu d’établir les critères de sélection et d’examen des demandes par les États membres, de manière à garantir le respect des règles communautaires et l’efficacité des actions à réaliser dans le cadre du régime d’aide.
(11)
En vue de garantir l’efficacité des actions communautaires, il est nécessaire que les États membres veillent à la cohérence et à la complémentarité de la campagne de promotion approuvée par rapport à leurs programmes de promotion nationaux ou régionaux. En vue de construire des synergies, les États membres peuvent élaborer une campagne de promotion conjointe et il convient de prévoir des dispositions permettant la coopération entre les États membres concernés. Il convient d’accorder la préférence aux micro-, petites et moyennes entreprises, qui ont plus besoin d’une aide communautaire que les entreprises de taille supérieure.
(12)
Pour éviter tout double paiement au titre des mesures financées en vertu du règlement (CE) no 3/2008 du Conseil du 17 décembre 2007 relatif à des actions d’information et de promotion en faveur des produits agricoles sur le marché intérieur et dans les pays tiers (7) ou du règlement (CE) no 1698/2005 du Conseil du 20 septembre 2005 concernant le soutien au développement rural par le Fonds européen agricole pour le développement rural (Feader) (8), il convient d’établir des règles d’exclusion mutuelle.
(13)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 11 une mesure d’aide en faveur de la restructuration et de la reconversion des vignobles. En particulier, l’article 11, paragraphe 3, deuxième alinéa, du règlement prévoit que le régime de restructuration et de reconversion des vignobles ne couvre pas le remplacement normal de vignobles parvenus au terme de leur cycle de vie naturel.
(14)
En outre, les États membres peuvent adopter des règles relatives à la superficie minimale des parcelles considérées, afin que le système ait un effet réel sur le potentiel de production.
(15)
Dans l’application de l’article 11 du règlement (CE) no 479/2008, les États membres disposent d’une large marge d’appréciation en ce qui concerne le champ d’application détaillé et l’importance du soutien, notamment au travers du paiement de montants forfaitaires, de la fixation de niveaux maximaux de soutien par hectare et de la modulation du soutien sur la base de critères objectifs, dans les limites des règles établies au titre II, chapitre I, de ce règlement, et de leurs modalités d’application. Il y a cependant lieu de fixer des règles communes. Il y a lieu d’arrêter des mesures et de prévoir des délais pour leur exécution, ainsi qu’un contrôle approprié. Il convient que les règles régissent également l’utilisation des droits de replantation qui résultent de l’arrachage, s’il est prévu dans le projet, afin de permettre l’octroi d’un niveau de soutien plus important compte tenu du niveau plus élevé des coûts.
(16)
Pour des raisons de contrôle, le paiement de l’aide doit normalement intervenir après l’exécution d’une mesure spécifique ou d’un train complet de mesures. Le paiement peut néanmoins être effectué avant l’exécution de la mesure ou du train complet de mesures dès lors qu’une garantie d’exécution a été constituée.
(17)
Il y a lieu d’établir des modalités détaillées quant à la participation au financement du régime de restructuration et de reconversion. Il convient d’arrêter des mesures visant à garantir l’utilisation effective des crédits réservés au régime, et, en particulier, de prévoir le versement d’avances.
(18)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 12 une nouvelle mesure d’aide en faveur de la vendange en vert. En vertu du principe de subsidiarité, il convient que les États membres soient responsables des modalités administratives de la procédure de demande en ce qui concerne la vendange en vert. Il convient à cet égard qu’ils soient libres de déterminer le délai de rigueur imposé aux producteurs pour l’achèvement des opérations, en tenant compte de la nécessité de disposer de délais suffisants, eu égard aux contraintes de temps et à la proximité de la période de récolte, pour procéder aux contrôles qui s’imposent avant d’effectuer les paiements.
(19)
Compte tenu des fonds investis dans le régime de vendange en vert, il convient de prévoir une vérification systématique sur place des zones concernées après l’exécution. Cette vérification doit établir que les raisins ont bien été entièrement détruits et que toutes les exigences en matière phytosanitaire et environnementale ont été dûment respectées. Dans l’intérêt de la procédure de vérification, il convient que le paiement de la prime intervienne après que l’exécution de la vendange en vert a été contrôlée.
(20)
En outre, il convient de fixer des plafonds pour les aides afin de s’assurer qu’elles ne deviennent pas pour les produits un débouché de substitution permanent à la mise sur le marché.
(21)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 13 une nouvelle mesure d’aide en faveur de la constitution de fonds de mutualisation. Il y a lieu d’établir les modalités applicables à cette nouvelle mesure. Dans la mesure du possible, il convient que ces dispositions soient souples et rapidement applicables en cas de crise, de manière à ce que les États membres et les organisations de producteurs puissent eux-mêmes prendre des décisions. Toutefois, il importe de prévenir les abus et de fixer des limites, y compris sur le plan financier. Le degré d’organisation des producteurs étant généralement moindre dans les nouveaux États membres, il convient de prévoir dans leur cas un plafond de soutien plus élevé.
(22)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 14 une nouvelle mesure d’aide en faveur de l’assurance-récolte. Il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette nouvelle mesure. Dans la mesure du possible, il convient que ces dispositions soient souples; toutefois, il importe de prévenir les abus et de fixer des limites, y compris sur le plan financier.
(23)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 15 une nouvelle mesure d’aide en faveur des investissements matériels ou immatériels dans les entreprises. Il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette nouvelle mesure, en veillant à la cohérence avec la mesure du même ordre prévue dans le cadre du développement rural. Il y a lieu de définir les types d’investissements admissibles, y compris en ce qui concerne la conception de nouveaux produits et processus et de nouvelles technologies, et de fixer un barème indicatif des coûts admissibles.
(24)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 16 une mesure d’aide en faveur de la distillation de sous-produits. Il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette nouvelle mesure et, en particulier, les conditions d’élimination des sous-produits, l’objectif de l’aide à la distillation des marcs, des lies et du vin, ainsi que le montant maximal de cette aide.
(25)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 17 une mesure provisoire d’aide en faveur de la distillation d’alcool de bouche. Il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette nouvelle mesure, notamment en ce qui concerne l’objectif et les éventuels ajustements de l’aide.
(26)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 18 une mesure provisoire d’aide en faveur de la distillation de crise. Il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette mesure et, en particulier, la procédure et les règles correspondantes, ainsi que les critères à prendre en compte pour en établir le montant.
(27)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 19 une mesure provisoire d’aide en faveur de l’utilisation des moûts à des fins d’enrichissement. Il y a lieu d’établir les modalités de mise en œuvre de cette mesure, notamment en ce qui concerne l’objectif et le montant maximal de l’aide, et de prévoir des contrôles spécifiques du produit utilisé pour augmenter le titre alcoométrique.
(28)
En vue d’assurer le suivi de la mise en œuvre du titre II du règlement (CE) no 479/2008 et la bonne gestion du marché, il est impératif que la Commission dispose des données appropriées disponibles en ce qui concerne la réalisation du programme d’aide. Dans ce contexte, il est nécessaire de fixer dans le détail les informations qui doivent figurer dans les rapports et les évaluations des programmes d’aide, afin d’en apprécier l’efficience et l’efficacité.
(29)
Il convient que les règles générales relatives à la discipline budgétaire, et en particulier celles qui concernent les déclarations incomplètes ou incorrectes de la part d’États membres, s’appliquent en complément des règles spécifiques établies par le présent règlement.
(30)
Il convient que les modalités de gestion financière du régime soient régies par les modalités d’application du règlement (CE) no 1290/2005 du Conseil du 21 juin 2005 relatif au financement de la politique agricole commune (9).
(31)
L’article 76, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 prévoit qu’en ce qui concerne les jus et les moûts pour lesquels l’application des droits de douane dépend du prix à l’importation du produit, la réalité de ce prix est vérifiée soit sur la base d’un contrôle lot par lot, soit à l’aide d’une valeur forfaitaire à l’importation. Les particularités actuelles du système d’importation des jus et des moûts de raisins dans la Communauté, et notamment l’absence de régularité dans ces importations, tant au niveau du volume et de la périodicité qu’en ce qui concerne les lieux d’importation et l’origine de ces produits, ne permettent pas de calculer de valeurs forfaitaires à l’importation représentatives de nature à refléter la réalité du prix à l’importation. Dans ces circonstances, il est approprié de vérifier ce prix lot par lot.
(32)
Le prix à l’importation sur la base duquel les produits importés sont classés dans le tarif douanier commun doit être égal au prix fob des produits concernés augmenté des frais d’assurance et de transport jusqu’au lieu d’introduction dans le territoire douanier de la Communauté.
(33)
L’article 82, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008 prévoit que les produits importés visés à cet article doivent être accompagnés d’une attestation et d’un bulletin d’analyse établis par un organisme ou service désigné par le pays tiers au départ duquel les produits sont exportés. Il y a lieu de préciser les conditions auxquelles doit répondre le bulletin d’analyse.
(34)
Pour simplifier les contrôles, il convient d’exonérer de l’attestation et du bulletin d’analyse les produits importés de pays tiers en quantités limitées et conditionnés dans de petits récipients.
(35)
L’exemption de la présentation de l’attestation et du bulletin d’analyse pour des produits vitivinicoles à importer dans la Communauté doit se rapprocher, dans un souci d’harmonisation, des règles de franchise en vigueur dans la réglementation douanière et dans le régime des documents accompagnant le transport de produits vitivinicoles à l’intérieur de la Communauté.
(36)
L’utilisation des procédés informatiques, dans les différents domaines de l’activité administrative, remplace progressivement les saisies manuelles des données. Il est donc souhaitable de pouvoir également utiliser les procédés informatiques et électroniques lors de la délivrance et de l’utilisation des V I 1 et V I 2.
(37)
Certains pays tiers, ayant soumis leurs producteurs de vin à un système efficace de contrôle exercé par leurs organismes ou services visés à l’article 82, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008, ont exprimé l’intérêt de pouvoir autoriser les producteurs à établir eux-mêmes l’attestation et le bulletin d’analyse. En vue de faciliter les échanges avec ces pays tiers, dans la mesure où ils ont conclu avec la Communauté des engagements comportant des clauses relatives au renforcement de la collaboration en matière de prévention des fraudes et entretiennent de bonnes relations commerciales avec la Communauté, il convient de permettre que, de façon analogue à ce qui est prévu pour les vins d’origine communautaire, les documents établis par les producteurs eux-mêmes puissent être considérés comme des documents émis par lesdits organismes ou services des pays tiers; il convient dans ce cas que ces derniers fournissent des garanties appropriées et exercent un contrôle rigoureux sur l’émission de ces documents.
(38)
Il importe de publier les listes reprenant les noms et adresses des organismes et laboratoires habilités dans les pays tiers à établir l’attestation et le bulletin d’analyse afin que les autorités qui, dans la Communauté, surveillent l’importation des produits vitivinicoles puissent, si besoin est, procéder aux vérifications nécessaires.
(39)
Pour faciliter le contrôle par les autorités compétentes des États membres, il convient de prescrire la forme et, dans la mesure nécessaire, le contenu de l’attestation et du bulletin d’analyse prévus, ainsi que les conditions de leur utilisation.
(40)
Afin d’éviter les fraudes, il est nécessaire de contrôler l’attestation et, le cas échéant, le bulletin d’analyse concernant chaque lot du produit importé. À cet effet, il y a lieu que ce ou ces documents accompagnent chacun des lots jusqu’à ce qu’il soit placé sous le régime de contrôle communautaire.
(41)
Il est nécessaire, pour tenir compte des pratiques commerciales, de donner aux autorités compétentes le pouvoir, en cas de fractionnement du lot de vin, de faire établir, sous leur contrôle, un extrait de l’attestation et du bulletin d’analyse qui doivent accompagner chaque nouveau lot constitué par le fractionnement.
(42)
Au vu de la nécessité d’assurer une protection rapide et efficace des consommateurs, il apparaît indispensable de prévoir la possibilité de suspendre l’application de ces nouvelles dispositions en cas de fraude ou de risque pour la santé des consommateurs.
(43)
Il y a lieu de prévoir également des règles simples en matière de documentation à fournir dans le cas des importations provenant d’un autre pays tiers que le pays d’origine du produit vitivinicole, lorsque le produit n’a pas subi de transformation substantielle.
(44)
Il convient de simplifier la charge des exportateurs et des autorités en exigeant l’apposition sur les documents V I 1 d’une mention indiquant que l’alcool ajouté aux vins de liqueur et aux vins vinés est d’origine vinique, au lieu d’imposer que cette attestation soit présentée dans un document séparé. Dans le même but, il y a lieu de prévoir la faculté que le document V I 1 puisse être utilisé pour l’attestation certifiant l’appellation d’origine nécessaire pour l’importation des vins bénéficiant d’une réduction tarifaire. Toutefois, certains vins sont exemptés de la présentation d’une attestation et d’un bulletin d’analyse dès lors qu’un certificat d’appellation d’origine est fourni. Il convient d’autoriser l’utilisation du document V I 1 en tant que certificat pour attester l’appellation d’origine desdits vins de liqueur sans qu’il soit nécessaire de remplir la case relative au bulletin d’analyse.
(45)
Les importations de vin dans le cadre des concessions prévues par des accords avec certains pays tiers sont subordonnées à la présentation d’une attestation délivrée par un organisme officiel ou officiellement reconnu par les deux parties contractantes et figurant sur les listes établies conjointement, certifiant que le vin en question est conforme aux conditions d’accès aux concessions.
(46)
Il est souhaitable que les États membres communiquent à la Commission la liste des organismes officiels ou officiellement reconnus qu’ils proposent pour délivrer ces attestations, afin que la Commission puisse dresser et échanger la liste conjointement avec le pays tiers concerné. Pour faciliter la tâche de ces organismes, il convient que cette liste soit fournie sous la forme et sur un support appropriés.
(47)
Le règlement (CE) no 479/2008 établit en ses articles 85 et 86 la procédure applicable en cas de plantations illégales. Il y a lieu de fixer les modalités relatives aux pénalités applicables aux producteurs qui ne respectent pas la nouvelle obligation de régularisation ou d’arrachage concernant les superficies qui ont été plantées en vigne sans droit de plantation correspondant avant le 1er septembre 1998, ainsi que les modalités relatives aux communications que les États membres doivent adresser à cet égard à la Commission. Sans préjudice de toute sanction imposée précédemment par les États membres, la sanction à appliquer aux producteurs qui n’ont pas respecté l’obligation d’arrachage des superficies plantées illégalement doit être suffisamment lourde pour inciter ces derniers à s’y conformer. Il convient en conséquence que ladite sanction corresponde au minimum au double de la valeur moyenne de la prime à l’arrachage.
(48)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 87, paragraphe 1, qu’il y a lieu d’exiger une preuve de non-circulation lorsque la mise en circulation de produits issus d’une surface plantée illégalement n’est autorisée qu’à des fins de distillation. Dans le but de renforcer les contrôles, il convient de limiter les modes admissibles de non-circulation à trois cas, à savoir la livraison aux fins de la distillation, de la vendange en vert aux frais du producteur et de la consommation familiale, dès lors que la superficie totale plantée en vigne dont dispose le producteur ne dépasse pas 0,1 hectare. Il est opportun de fixer un délai de rigueur pour la présentation des contrats de distillation prévus à cet article. Dans l’intérêt d’une gestion efficace des contrôles, il convient que les producteurs effectuant des opérations de vendange en vert fassent connaître leurs intentions en temps opportun aux autorités compétentes. Dans l’intérêt d’une meilleure contrôlabilité, il convient que les États membres puissent prévoir d’imposer aux producteurs de notifier au préalable lequel des trois modes de non-circulation ils entendent employer et de limiter plus encore le choix des producteurs quant aux modes admissibles de non-circulation.
(49)
Pour garantir une utilisation équitable et contrôlable du budget communautaire, il convient de prévoir des sanctions à caractère financier en cas de non-respect par les États membres des obligations relatives aux communications à effectuer en rapport avec les plantations illégales.
(50)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 91, paragraphe 1, l’octroi de droits de plantation nouvelle en cas de mesures de remembrement ou de mesures d’expropriation pour cause d’utilité publique. Il convient que ces droits de plantation nouvelle ne dépassent pas ce qui est nécessaire pour planter une superficie équivalente à 105 % de la superficie perdue pour les producteurs dans le cadre de ces mesures, afin d’éviter que l’interdiction de plantation prévue à l’article 90, paragraphe 1, du règlement ne soit compromise.
(51)
L’article 91, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 prévoit aussi l’octroi de droits de plantation nouvelle en cas d’expérimentations et de culture de vignes mères de greffons. Il convient que les parcelles plantées en vertu de l’octroi de tels droits de plantation nouvelle soient utilisées aux seules fins indiquées et que les produits vitivinicoles obtenus à partir de raisins provenant de ces parcelles ne soient pas commercialisés. Il convient que les cultures expérimentales et les cultures de vignes mères de greffons qui sont en cours puissent se poursuivre, dans le respect des règles en vigueur.
(52)
L’article 91, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 prévoit également l’octroi de droits de plantation nouvelle au titre des superficies dont les produits vitivinicoles sont destinés uniquement à la consommation du ménage du viticulteur. Cette disposition pourrait cependant parfois entraîner une charge administrative excessive dans certains États membres en raison du grand nombre de viticulteurs concernés. Il convient dès lors que les États membres soient aussi autorisés à admettre l’existence de telles parcelles même si elles n’ont pas fait l’objet de l’octroi de droits de plantation, pourvu que, afin d’éviter toute perturbation de l’équilibre du marché, lesdites parcelles soient de faible superficie et que le viticulteur ne soit pas engagé dans la production de vin à des fins commerciales. Il convient que les parcelles et les producteurs concernés fassent l’objet d’un contrôle approprié et que des sanctions, comportant notamment l’arrachage des parcelles, leur soient appliquées en cas de non-respect des conditions.
(53)
Il convient de n’octroyer aucun droit de replantation en ce qui concerne les surfaces ayant fait l’objet d’un arrachage obligatoire pour infraction aux dispositions du règlement (CE) no 479/2008. De même, il convient de n’octroyer aucun droit de replantation au titre de l’arrachage de surfaces ayant donné lieu à l’octroi de nouveaux droits de plantation à des fins autres que la production commerciale de vin.
(54)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 92, paragraphe 2, l’octroi de droits de replantation aux producteurs qui prennent l’engagement de procéder ultérieurement à l’arrachage d’une superficie plantée en vignes. Il y a lieu de limiter cette mesure aux cas où le producteur concerné ne dispose pas de droits suffisants pour la plantation d’une surface équivalente à celle qu’il entend arracher. L’octroi de droits de replantation sur la base dudit engagement doit s’accompagner de la constitution d’une garantie d’exécution de l’arrachage. Durant la période de coexistence d’une surface nouvellement plantée et d’une surface à arracher, il convient, afin d’éviter de perturber l’équilibre du marché, que seule l’une des deux bénéficie d’une autorisation de produire du vin destiné à la commercialisation.
(55)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 93 la création ou le maintien de réserves nationales et/ou régionales en vue d’améliorer la gestion du potentiel de production. Afin d’éviter de perturber l’équilibre du marché, le transfert de droits par le truchement d’un système de réserve ne doit pas conduire à une augmentation globale du potentiel de production sur le territoire des États membres. Une interdiction semblable d’augmenter le potentiel de production a déjà été prévue à l’article 92, paragraphe 5, dudit règlement dans le cas des transferts de droits entre exploitations. En pareil cas, les États membres peuvent affecter le transfert de droits d’un coefficient de réduction.
(56)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 93, paragraphe 5, qu’un État membre peut ne pas appliquer le système de réserve dès lors qu’il est en mesure de prouver l’existence, sur l’ensemble de son territoire, d’un système efficace de gestion des droits de plantation. Dans le cadre de cette disposition, l’État membre peut prévoir la mise en œuvre concomitante du système de réserve sur certaines parties de son territoire et d’un autre système efficace dans d’autres parties de son territoire. Il convient que les États membres souhaitant faire usage de la faculté prévue audit article soient à même de prouver l’existence d’un tel système et de démontrer la nécessité d’éventuelles dérogations aux dispositions du titre V, chapitre I, du règlement.
(57)
Le règlement (CE) no 479/2008 dispose en son article 90, paragraphe 6, que les États membres peuvent décider de maintenir l’interdiction frappant la plantation de vigne des variétés à raisins de cuve jusqu’au 31 décembre 2018 au plus tard. Il convient de prévoir que les États membres qui ont l’intention de faire usage de cette possibilité en avisent la Commission en temps opportun.
(58)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 100 que la prime à l’arrachage peut être octroyée uniquement si la superficie concernée est entretenue. Pour que les autorités puissent vérifier si les parcelles sont correctement entretenues, il convient de prévoir, en plus des contrôles sur place obligatoires, l’obligation de fournir des preuves de la production des vignobles concernés. Ces preuves doivent consister en des déclarations de récolte portant sur l’année précédente ou, si celles-ci ne sont pas disponibles pour des raisons légitimes, en tout autre élément prévu à cet effet par les États membres et dont il leur appartient de vérifier scrupuleusement la fiabilité.
(59)
En vertu de l’article 104, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres peuvent exclure du régime d’arrachage les superficies situées en zone de montagne ou de forte déclivité. Il convient que cette exemption s’applique aux terrasses mises en place lorsque la déclivité des sols rendrait trop difficiles les cultures en l’absence de terrasses ou provoquerait de graves problèmes d’érosion. Il est opportun d’établir des critères de définition des surfaces susceptibles de rentrer dans le cadre des exclusions, sur la base des normes professionnelles généralement admises. En outre, en vertu de l’article 104, paragraphes 5 et 6, du règlement, les États membres peuvent également exclure des superficies du régime d’arrachage en raison de préoccupations environnementales, et la Grèce peut exclure du régime d’arrachage les superficies plantées en vignes des îles de la mer Égée et des îles ioniennes, à l’exception de la Crète et de l’Eubée. Il convient que ces exemptions soient dûment justifiées et régulièrement communiquées à la Commission.
(60)
Au vu de l’expérience acquise dans l’application de la précédente mesure d’abandon définitif, il convient de maintenir le système de barème qui s’applique au régime de primes. Le rapport entre le nouveau barème applicable à la prime à l’arrachage et celui qui s’appliquait jusqu’à l’entrée en vigueur du règlement (CE) no 479/2008 s’établit comme suit: + 20 % en 2009, + 10 % en 2010 et 0 % en 2011.
(61)
En vertu du principe de subsidiarité, il convient que les États membres soient responsables des modalités administratives de la procédure applicable à la prime à l’arrachage. Il convient à cet égard qu’ils soient libres de déterminer le délai de rigueur imposé aux producteurs pour l’achèvement des opérations d’arrachage, en tenant compte de la nécessité de disposer de délais suffisants pour procéder aux contrôles qui s’imposent avant d’effectuer les paiements, lesquels doivent intervenir au plus tard le 15 octobre.
(62)
Pour permettre une utilisation efficiente des fonds réservés à la mesure d’arrachage, il convient que les États membres prévoient un système permettant de vérifier si les demandes de primes sont bien fondées, assorti, le cas échéant, d’un engagement signé du producteur et de l'obligation de rembourser les frais de traitement de sa demande en cas de retrait sans raison valable.
(63)
Dans l’intérêt de la procédure de vérification, il convient que le paiement de la prime n’intervienne qu’après l’exécution de l’arrachage.
(64)
Le règlement (CE) no 479/2008 prévoit en son article 104, paragraphe 1, qu’un État membre peut rejeter toute nouvelle demande au titre du régime d’arrachage, pour l’ensemble de son territoire ou pour une région donnée, une fois que la superficie arrachée cumulée a atteint, respectivement 8 % et 10 %. Il est opportun d’exiger des États membres qu’ils communiquent à la Commission toute décision en ce sens.
(65)
En vue d’assurer le suivi de la mise en œuvre des titres II et V du règlement (CE) no 479/2008 et la bonne gestion du marché, il est impératif que la Commission dispose des données appropriées en ce qui concerne le potentiel de production. Dans ce contexte, il est nécessaire de préciser les informations à réunir dans l’inventaire visé à l’article 109 dudit règlement.
(66)
En vue de créer une base plus uniforme pour les paiements de l’aide à la restructuration et à la reconversion des vignobles, de l’aide à la vendange en vert et de la prime à l’arrachage, il est opportun d’établir, au niveau communautaire, des règles de mesurage des parcelles permettant notamment de déterminer les surfaces plantées en vigne.
(67)
Il y a lieu d’arrêter des mesures relatives aux contrôles nécessaires afin de garantir une application correcte du règlement (CE) no 479/2008 et du présent règlement, ainsi que les sanctions applicables dans les cas où des irrégularités sont décelées. Il convient que ces mesures couvrent à la fois les contrôles et sanctions spécifiques établis au niveau communautaire et les contrôles et sanctions supplémentaires prévus à l’échelle nationale. Il importe que ces mesures soient dissuasives, efficaces et proportionnées.
(68)
Il convient que tout contrôle portant sur le potentiel de production se fonde en premier lieu sur le casier viticole.
(69)
Compte tenu des fonds investis dans le régime d’arrachage et de l’importance de contrôler le potentiel de production, il convient de prévoir une vérification systématique, sur place, des zones concernées, tant avant qu’après l’exécution des opérations d’arrachage. Dans le cas des États membres disposant d’un outil graphique fiable et de données actualisées sur la surface concernée, il convient toutefois que les vérifications avant arrachage puissent consister en un contrôle administratif. En ce qui concerne le contrôle après arrachage, il est possible de recourir à la télédétection pour vérifier que l’arrachage des vignes a bel et bien été effectué; il convient par conséquent d’en autoriser l’utilisation pour cette étape (ex post) du contrôle. Étant donné les difficultés que pose le calcul des superficies au moyen de la télédétection, il y a lieu de n’autoriser cette méthode que si l’arrachage concerne des partielles entières de vignes ou que la résolution de la télédétection est supérieure ou égale à 1 m2. Dans tous les cas, il importe que l’un au moins des deux contrôles, soit avant, soit après l’arrachage, ait effectivement lieu sur place.
(70)
Aux fins de l’application uniforme des dispositions relatives au secteur vitivinicole, il convient d’arrêter des règles visant, d’une part, à préciser les procédures de contrôle déjà en vigueur sur le plan national et communautaire et, d’autre part, à assurer la collaboration directe entre les instances chargées des contrôles dans le secteur vitivinicole.
(71)
Il convient d’établir les règles selon lesquelles les instances nationales et la Commission doivent se prêter mutuellement assistance en vue d’assurer la bonne application de la réglementation vitivinicole. Ces règles ne doivent pas faire obstacle à l’application des dispositions spécifiques en matière de dépenses communautaires, en matière pénale ou en matière de pénalités administratives nationales.
(72)
Il convient que chaque État membre assure l’efficacité d’action des instances chargées des contrôles dans le secteur vitivinicole. À cet effet, il convient qu’il désigne une instance chargée d’assurer les contacts entre États membres et avec la Commission. Il est par ailleurs indispensable que les actions de contrôle soient coordonnées entre les instances compétentes dans tous les États membres où les contrôles vitivinicoles sont dévolus à plusieurs instances compétentes.
(73)
Pour contribuer à une application uniforme de la réglementation dans toute la Communauté, il convient que les États membres prennent les mesures nécessaires pour faire en sorte que le personnel des instances compétentes dispose des pouvoirs d’investigation appropriés pour assurer le respect de la réglementation.
(74)
Le développement des échanges entre les différents États membres, et notamment la progression constante du nombre des sociétés multinationales dans cette branche d’activité, ainsi que les possibilités prévues par les règles de gestion de faire exécuter ou de transférer des opérations, aidées ou non, en un lieu différent de celui dont est issu le produit reflètent l’interdépendance des marchés viticoles. Cette situation rend nécessaires une plus grande harmonisation des méthodes de contrôle et une collaboration plus étroite entre les différentes instances chargées des contrôles.
(75)
Dans l’intérêt d’une collaboration efficace entre États membres pour l’application des dispositions relatives au secteur vitivinicole, il importe que l’instance compétente d’un État membre puisse collaborer, sur demande, avec la ou les instances compétentes d’un autre État membre. Il y a lieu d’établir les règles régissant ce type de collaboration et d’assistance.
(76)
Eu égard au caractère complexe de certaines affaires et à l’urgence de leur règlement, il apparaît indispensable qu’une instance compétente ayant introduit une demande d’assistance puisse, en accord avec l’instance compétente requise, faire assister au déroulement des enquêtes des agents habilités qu’elle désigne.
(77)
En cas de risque grave de fraude ou en cas de fraude intéressant un ou plusieurs État(s) membre(s), les différentes instances concernées doivent être en mesure de mettre en œuvre d’office une procédure d’assistance spontanée.
(78)
Eu égard à la nature des informations échangées en application du présent règlement, il importe que leur caractère confidentiel soit couvert par le secret professionnel.
(79)
Dans le but de contribuer à l’harmonisation des contrôles analytiques dans l’ensemble de la Communauté, le règlement (CE) no 2729/2000 établit auprès du Centre commun de recherche (CCR) une banque de données analytiques destinée à rassembler les échantillons et les bulletins d’analyse reçus des États membres.
(80)
Le recours aux méthodes d’analyse de référence isotopique permettra d’assurer un contrôle plus efficace de l’enrichissement des produits vitivinicoles ou de mettre en évidence toute adjonction d’eau à ces produits, ou contribuera, en association avec les résultats de l’analyse d’autres caractéristiques isotopiques de ceux-ci, à la vérification de la conformité avec l’origine indiquée dans la désignation des produits. Dans le but de faciliter l’interprétation des résultats obtenus par ces méthodes d’analyse, il y a lieu de pouvoir comparer les résultats obtenus avec les résultats obtenus antérieurement par ces mêmes méthodes lors de l’analyse de produits dont les caractéristiques sont similaires et dont l’origine et l’élaboration sont authentifiées.
(81)
L’analyse isotopique du vin ou des produits dérivés du vin est réalisée par les méthodes d’analyse de référence prévues à l’article 31 du règlement (CE) no 479/2008.
(82)
Dans le but de faciliter l’interprétation des résultats obtenus par ces analyses effectuées dans les laboratoires de la Communauté équipés pour la faire et d’assurer la comparabilité des résultats d’analyse obtenus par ces laboratoires, il convient d’établir des règles uniformes pour le prélèvement des échantillons de raisins ainsi que pour la vinification et la conservation de ces échantillons.
(83)
Pour garantir la qualité et la comparabilité des données analytiques, il y a lieu d’appliquer un système de normes de qualité reconnues aux laboratoires chargés par les États membres de l’analyse isotopique des échantillons pour la banque de données.
(84)
L’analyse isotopique est une méthode utilisée à des fins de contrôle et de lutte contre la fraude dans le secteur vitivinicole; elle requiert des connaissances scientifiques et un équipement technique hautement spécifiques. La plupart des États membres ayant adhéré à la Communauté en 2004 ou en 2007 ne sont pas équipés pour utiliser cette méthode d’analyse. Afin de garantir une application uniforme des procédures de contrôle, il convient que le Centre commun de recherche effectue les analyses pour le compte desdits États membres jusqu’à ce qu’ils disposent de tous les équipements et compétences nécessaires pour s’en acquitter eux-mêmes.
(85)
L’analyse isotopique des produits vitivinicoles et l’interprétation de ses résultats sont des procédures délicates; c’est pourquoi il y a lieu de prévoir, pour permettre une interprétation cohérente des résultats d’analyse, que la banque de données du CCR soit accessible aux laboratoires officiels qui pratiquent cette méthode d’analyse et, sur demande, à d’autres instances officielles des États membres, dans le respect des principes de la protection des données privées.
(86)
Le règlement (CE) no 2729/2000 contient des règles relatives au prélèvement des échantillons à envoyer à un laboratoire officiel dans un autre État membre, ainsi que des règles communes applicables au prélèvement d’échantillons à analyser par les méthodes isotopiques. Il convient que ces règles soit reprises en considérant le prélèvement d’échantillons au profit de la banque de données communautaire comme un cas particulier du prélèvement d’échantillons d’un produit vitivinicole dans le cadre de la collaboration directe entre les instances concernées.
(87)
Pour garantir le caractère objectif des contrôles, il convient que les agents d’une instance compétente d’un État membre donné puissent demander à une instance compétente d’un autre État membre de procéder à un prélèvement d’échantillons. Il importe que l’agent requérant puisse disposer des échantillons prélevés et déterminer le laboratoire où ils seront analysés.
(88)
Il convient d’établir les modalités du prélèvement officiel d’échantillons dans le cadre de la collaboration entre instances compétentes des États membres et de l’utilisation de ces échantillons, en ayant soin que ces modalités garantissent la représentativité des analyses officielles et la possibilité d’en vérifier les résultats dans toute la Communauté.
(89)
Afin de simplifier la gestion administrative des frais relatifs au prélèvement et à l’expédition des échantillons, aux examens analytiques et organoleptiques et aux prestations des experts, il y a lieu d’établir le principe selon lequel ces frais sont pris en charge par l’instance qui a ordonné le prélèvement de l’échantillon ou l’engagement de l’expert.
(90)
Il convient de préciser la force probante des constatations effectuées lors des contrôles menés en application du présent règlement.
(91)
Afin d’assurer le bon déroulement des contrôles et du prélèvement des échantillons de raisins dans les vignes, il convient d’adopter des dispositions prévoyant que les intéressés ne doivent pas faire obstacle aux contrôles les concernant et sont tenus de faciliter les prélèvements et de fournir les renseignements requis en application du présent règlement.
(92)
Il convient d’arrêter des dispositions relatives aux moyens de communication nécessaires à la mise en œuvre du présent règlement, ainsi qu’au type et au format des communications, notamment en ce qui concerne les communications des États membres à la Commission.
(93)
Pour garantir une utilisation équitable et contrôlable du budget communautaire, il convient de prévoir des sanctions à caractère financier en cas de non-respect par les États membres de leurs obligations en matière de communication.
(94)
Il convient que les informations nécessaires pour le contrôle et l’audit de l’application du présent règlement soient conservées par les États membres aux fins d’inspection pendant une période appropriée.
(95)
Il convient que les paiements réalisés en vertu des titres II et V du règlement (CE) no 479/2008 soient effectués intégralement au profit des bénéficiaires. Afin de ne pas alourdir inutilement la charge administrative, il convient que les États membres soient autorisés à verser l’aide à l’assurance aux producteurs par l’intermédiaire des compagnies d’assurance, moyennant le respect de certaines conditions.
(96)
Afin de garantir un traitement équitable des producteurs, il convient de prévoir des dispositions pour les cas relevant d’erreurs manifestes, de la force majeure et d’autres circonstances exceptionnelles. Il convient d’établir des règles relatives aux situations créées artificiellement, de sorte qu’il soit impossible d’en tirer avantage.
(97)
Il convient d’arrêter des dispositions visant à faciliter le passage du système précédent au nouveau système prévu par le présent règlement, ainsi que la mise en œuvre des dispositions transitoires énoncées à l’article 128 du règlement (CE) no 479/2008.
(98)
Le comité de gestion de l’organisation commune des marchés agricoles n’a pas émis d’avis dans le délai imparti par son président,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
DISPOSITIONS PRÉLIMINAIRES
Article premier
Champ d’application et emploi des termes
1. Le présent règlement établit les modalités d’application des dispositions du règlement (CE) no 479/2008 relatives:
a)
aux mesures de soutien (titre II);
b)
aux échanges avec les pays tiers (titre IV);
c)
au potentiel de production (titre V);
d)
à l’inventaire prévu à l’article 109;
e)
aux contrôles applicables dans le secteur vitivinicole (article 117);
f)
au mesurage des surfaces prévu à l’article 121, point c).
Le présent règlement n’affecte pas l’application:
a)
des dispositions spécifiques régissant les relations entre États membres dans le domaine de la lutte contre la fraude vitivinicole, dans la mesure où elles sont de nature à faciliter l’application du présent règlement;
b)
des règles relatives:
i)
à la procédure pénale ou à l’entraide judiciaire entre États membres en matière pénale;
ii)
à la procédure en matière de pénalités administratives.
2. Les termes utilisés dans le règlement (CE) no 479/2008 ont le même sens lorsqu’ils sont utilisés dans le présent règlement.
TITRE II
PROGRAMMES D’AIDE
CHAPITRE I
Procédure de soumission des programmes
Article 2
Première soumission des programmes d’aide
1. La soumission du projet de programme d’aide visé à l’article 5, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 se rapporte aux cinq exercices financiers de la période 2009-2013.
Les États membres transmettent leur projet de programme d’aide à la Commission par voie électronique et en utilisant le formulaire type présenté à l’annexe I du présent règlement.
De même, les États membres soumettent à la Commission le plan financier correspondant au projet de programme d’aide visé au premier alinéa au moyen du formulaire présenté à l’annexe II.
2. Les États membres notifient à la Commission les textes de leur législation en rapport avec les projets de programmes d’aide visés au paragraphe 1 après leur adoption ou leur modification.
3. Les États membres qui décident de transférer la totalité de leur enveloppe nationale au profit du régime de paiement unique à compter de l’exercice financier 2010 et pour la totalité de la période visée à l’annexe II du règlement (CE) no 479/2008 soumettent le formulaire présenté à l’annexe II du présent règlement après avoir dûment rempli la ligne correspondante, cette démarche unique étant à accomplir avant le 30 juin 2008.
4. Les États membres qui décident de soumettre un programme d’aide comportant des particularités régionales peuvent également en fournir le détail région par région en utilisant le formulaire présenté à l’annexe III du présent règlement.
5. Les États membres assument la responsabilité des dépenses entre la date de la réception de leur programme d’aide par la Commission et celle de son applicabilité au sens de l’article 5, paragraphe 2, premier alinéa, du règlement (CE) no 479/2008.
Article 3
Modifications des programmes d’aide
1. Les programmes révisés visés à l’article 5, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008 sont soumis à la Commission au moyen du formulaire présenté à l’annexe I du présent règlement et accompagnés, le cas échéant, d’un plan financier révisé établi sur le formulaire présenté à l’annexe IV du présent règlement.
Les États membres visés à l’article 5, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008 sont dispensés de l’obligation de soumettre le formulaire présenté à l’annexe IV.
Les États membres assument la responsabilité des dépenses entre la date de la réception par la Commission de leur programme d’aide révisé et celle de son applicabilité au sens de l’article 5, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008.
2. Sauf en cas de mesures d’urgence arrêtées à la suite d’une catastrophe naturelle, les modifications aux programmes d’aide sont communiquées une fois seulement par exercice financier. Si un État membre estime nécessaire de modifier son programme d’aide, il soumet son projet pour le 1er mars ou pour le 30 juin de l’année, accompagné, le cas échéant:
a)
des versions actualisées du programme d’aide et du tableau financier, établies sur les formulaires figurant respectivement à l’annexe I et à l’annexe IV;
b)
d’un exposé des motifs justifiant les modifications proposées.
Tout transfert concernant la mesure visée à l’article 9 du règlement (CE) no 479/2008 est notifié avant le 1er décembre précédant l’année civile d’application du régime de paiement unique.
CHAPITRE II
Mesures admissibles
Section 1
Promotion sur les marchés des pays tiers
Article 4
Actions et marchés admissibles
Les vins visés à l’article 10, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008 sont admissibles au titre de la promotion sur les marchés des pays tiers dès lors:
a)
qu’il s’agit de produits destinés à la consommation directe pour lesquels il existe des potentialités d’exportation ou de débouchés nouveaux dans les pays tiers ciblés et qui présentent une forte valeur ajoutée;
b)
que l’origine des produits est mentionnée dans le cadre d’une action d’information ou de promotion et sous la forme, dans le cas du vin, d’une indication géographique;
c)
que l’action bénéficiant du soutien est clairement définie, au travers, notamment, de la mention des produits entrant en ligne de compte, d’un descriptif de l’action de marketing et de l’indication d’un montant prévisionnel des coûts correspondants;
d)
la durée du soutien à la promotion et à l’information n’excède pas trois ans pour un bénéficiaire donné dans un même pays tiers;
e)
que les messages d’information et/ou de promotion se fondent sur les qualités intrinsèques du vin et sont conformes à la législation applicable dans les pays tiers ciblés;
f)
les bénéficiaires disposent de capacités suffisantes pour faire face aux contraintes spécifiques des échanges avec les pays tiers, ainsi que des ressources nécessaires pour faire en sorte que la mesure soit mise en œuvre de la manière la plus efficace possible. Les États membres vérifient en particulier à cet égard que la disponibilité des produits, en qualité comme en quantité, sera suffisante pour répondre à la demande du marché sur le long terme après la clôture de l’action de promotion.
Les bénéficiaires peuvent être des entreprises privées ou des organisations professionnelles, des organisations de producteurs, des organisations intersectorielles ou, sur décision de l’État membre, des organismes publics. En aucun cas les États membres ne désignent un organisme public comme unique bénéficiaire d’une mesure de promotion.
La préférence est accordée aux micro, petites et moyennes entreprises au sens de la recommandation 2003/361/CE de la Commission (10) et aux marques en nom collectif.
Afin d’éviter tout abus dans l’application du régime, il n’est généralement pas autorisé de modifier les éléments visés aux paragraphes a) et c) au cours de la période de mise en œuvre des actions soutenues, sauf s’il est démontré que les modifications proposées en renforceraient le succès.
Article 5
Procédure de sélection
1. Les États membres arrêtent la procédure de présentation des demandes, qui comporte notamment des modalités relatives:
a)
à la vérification du respect des exigences et des critères établis à l’article 4;
b)
aux délais de rigueur pour la présentation des demandes et pour l’examen de l’opportunité de chacune des actions proposées;
c)
aux règles applicables aux produits concernés et à leur commercialisation, conformément aux dispositions du présent règlement, des législations nationales et des cahiers des charges concernés;
d)
aux règles applicables à la conclusion des contrats, y compris en ce qui concerne l’utilisation éventuelle de formulaires normalisés, la constitution de garanties et les dispositions relatives aux paiements d’avances;
e)
aux règles régissant l’évaluation de toute action bénéficiant d’un soutien.
2. Les États membres sélectionnent les demandes en tenant compte, notamment, des critères suivants:
a)
la cohérence des stratégies proposées avec les objectifs fixés;
b)
la qualité des actions proposées;
c)
leur incidence prévisible sur la croissance de la demande pour les produits concernés;
d)
les assurances fournies par les opérateurs intéressés sur leur efficacité et leur accès aux capacités techniques requises, ainsi que sur le fait que le coût de l’action qu’ils projettent de mener eux-mêmes ne dépasse pas les prix normaux du marché.
3. Après examen des demandes, les États membres sélectionnent celles qui présentent le meilleur rapport qualité/coûts et en dressent la liste dans les limites des fonds disponibles; ils la communiquent ensuite à la Commission au moyen du formulaire présenté à l’annexe VIII, de façon à ce que les autres États membres puissent en prendre connaissance et que la cohérence de la mesure s’en trouve renforcée.
4. Il est possible à deux ou plusieurs États membres de sélectionner une action de promotion conjointe. Dans ce cas, ils s’engagent à contribuer à son financement et se mettent d’accord sur les procédures de collaboration administrative en vue de faciliter le suivi, la mise en œuvre et le contrôle de l’action.
5. Les États membres veillent à ce que toute campagne d’envergure nationale ou régionale bénéficiant d’un soutien soit compatible avec les mesures financées au titre du règlement (CE) no 3/2008 ou du règlement (CE) no 1698/2005, ainsi qu’avec les mesures financées au titre des campagnes nationales et régionales.
6. Aucun soutien n’est octroyé au titre de l’article 10 du règlement (CE) no 479/2008 en faveur d’une action soutenue au titre de l’article 20, point c) iii) du règlement (CE) no 1698/2005 ou de l’article 2, paragraphe 3, du règlement (CE) no 3/2008.
7. Les États membres peuvent prévoir que l’aide soit versée à titre d’avance avant que toute action n’ait été mise en œuvre, pourvu que le bénéficiaire ait constitué une garantie.
8. Si un État membre octroie une aide nationale en faveur de la promotion, il l’indique dans les sections correspondantes des annexes I, V, VII et VIII du présent règlement.
Section 2
Restructuration et reconversion des vignobles
Article 6
Définition
Aux fins de l’article 11, paragraphe 3, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008, on entend par «remplacement normal des vignobles parvenus au terme de leur cycle de vie naturel» la replantation de la même variété sur la même parcelle et selon le même mode de viticulture. Il est loisible aux États membres de prévoir des spécifications complémentaires portant, particulièrement, sur l’âge des vignobles remplacés.
Article 7
Procédure et demandes
1. Les États membres déterminent:
a)
les délais d’exécution des actions de restructuration, dans la limite ultime de cinq ans;
b)
les personnes morales ou physiques qui peuvent présenter des projets de demandes;
c)
les critères objectifs de leur prioritisation, conformément, en particulier, aux dispositions de l’article 104, paragraphe 9, du règlement (CE) no 479/2008;
d)
la teneur des demandes, qui incluent un descriptif détaillé des mesures proposées et des délais proposés pour leur exécution;
e)
la procédure de présentation et d’approbation des demandes, qui prévoit notamment un délai de rigueur pour leur soumission, ainsi que les critères objectifs conditionnant leur ordre de priorité;
f)
l’obligation d’indiquer dans toute demande, pour chaque exercice financier, les mesures à exécuter au cours de l’exercice financier en question et la superficie concernée par chaque mesure, ainsi que les procédures de suivi de cette exécution.
2. Les États membres peuvent imposer une superficie minimale pour les parcelles pouvant prétendre à l’aide à la restructuration et à la reconversion, ainsi que pour les parcelles résultant de la restructuration et de la reconversion, et que toute dérogation à cette exigence soit dûment justifiée et fondée sur des critères objectifs.
Article 8
Niveaux de soutien
Sous réserve des dispositions du présent chapitre et de l’article 11 du règlement (CE) no 479/2008, les États membres établissent des règles régissant dans le détail le champ et le niveau du soutien. Ces règles peuvent notamment prévoir le paiement de montants forfaitaires, les niveaux maximaux de l’aide par hectare et la modulation de l’aide sur la base de critères objectifs. Afin d’éviter toute distorsion de la concurrence, lorsque les droits de plantation utilisés ne résultent pas de l’action de restructuration, l’aide est réduite en conséquence de manière à ce que soit pris en compte le fait que l’utilisation des droits de plantation n’a entraîné aucun coût d’arrachage.
L’aide est payée pour la surface plantée, délimitée comme prévu à l’article 75, paragraphe 1.
Les règles sont conçues de manière à garantir la réalisation des objectifs du régime.
Article 9
Gestion financière
1. L’aide est versée une fois qu’il a été établi qu’une action individuelle ou la totalité des actions couvertes par la demande de soutien, selon le mode de gestion de la mesure choisi par l’État membre, ont été mises en œuvre et contrôlées sur place.
Lorsque l’aide est en principe payable uniquement après l’exécution de la totalité des actions, elle est néanmoins versée au titre des actions individuelles exécutées si les actions restantes n’ont pu être réalisées pour des motifs relevant de la force majeure ou de circonstances exceptionnelles au sens de l’article 40, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003 (11).
Si les contrôles révèlent qu’une action globale faisant l’objet d’une demande d’aide n’a pas été pleinement exécutée pour des motifs autres que la force majeure ou des circonstances exceptionnelles au sens de l’article 40, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, et que l’aide a été versée après l’exécution d’actions individuelles intégrées dans l’action globale visée dans la demande d’aide, les États membres récupèrent le montant de l’aide versée.
2. Par dérogation au paragraphe 1, l’État membre peut prévoir que l’aide soit versée à titre d’avance aux producteurs pour une action donnée ou pour l’ensemble des actions figurant dans la demande d’aide alors qu’aucune action n’a encore été exécutée, à la condition que l’exécution ait commencé et que le bénéficiaire ait constitué une garantie. Aux fins du règlement (CEE) no 2220/85 (12), l’obligation porte sur l’exécution des actions en cause pour la fin de la seconde campagne vitivinicole suivant le paiement de l’avance.
Cette durée peut être adaptée par l’État membre lorsque:
a)
les surfaces concernées sont comprises dans des zones ayant subi une calamité naturelle reconnue par les autorités compétentes de l’État membre concerné;
b)
les actions prévues ne peuvent être exécutées en raison de problèmes sanitaires affectant le matériel végétal qui ont été attestés par un organisme reconnu par l’État membre concerné.
L’aide ne peut être versée à titre d’avance qu’à la condition que toute autre action concernant la même parcelle pour laquelle le producteur concerné aurait reçu précédemment une aide à titre d’avance ait été entièrement exécutée.
Si les contrôles révèlent que l’action visée dans la demande d’aide et ayant fait l’objet d’une avance n’a pas été pleinement exécutée, l’État membre peut décider d’imposer une sanction.
Article 10
Mesures de transition
Les États membres peuvent autoriser la transformation des actions de restructuration déjà planifiées en application de l’article 11 du règlement (CE) no 1493/1999 en une nouvelle demande au titre de l’article 11, paragraphe 3 du règlement (CE) no 479/2008 pourvu que:
a)
le financement de cette transformation soit assuré sur les fonds disponibles dans le cadre du programme d’aide pour l’action concernée conformément aux dispositions de l’article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008;
b)
la poursuite de l’action remplisse, après adaptations s’il y a lieu, les conditions énoncées au présent article.
Section 3
Vendange en vert
Article 11
Définition de la vendange en vert
Aux fins de l’article 12 du règlement (CE) no 479/2008 et de la présente section, le fait de laisser les raisins de qualité commerciale sur les plants au terme du cycle normal de production (non-récolte) est assimilé à la vendange en vert.
En outre, la superficie de toute parcelle bénéficiant de l’aide à la vendange en vert n’entre pas en ligne de compte pour le calcul des limites de rendement fixées dans les spécifications techniques applicables aux vins dotés d’une indication géographique.
Article 12
Conditions de mise en œuvre de la vendange en vert
1. Pour ce qui est de la mesure de vendange en vert, les États membres:
a)
arrêtent les modalités de mise en œuvre de la mesure, notamment en ce qui concerne:
i)
la notification préalable des opérations de vendange en vert;
ii)
le montant à verser à titre de compensation;
iii)
les règles visant à garantir que les surfaces concernées seront maintenues dans de bonnes conditions végétatives, que l’application de la mesure n’aura aucune incidence négative sur l’environnement ni aucune conséquence préjudiciable sur le plan phytosanitaire, et que la bonne exécution de la mesure est possible à vérifier. À cet effet, les États membres peuvent assortir la mesure de restrictions fondées sur des critères objectifs et non discriminatoires concernant notamment le calendrier relatif aux différentes variétés, les risques environnementaux ou phytosanitaires et la méthode à employer;
b)
fixent, pour les demandes relatives à la vendange en vert, un délai de rigueur compris entre le 15 avril et le 31 mai de chaque année;
c)
élaborent pour le 31 mai une analyse prévisionnelle du marché justifiant le recours à la vendange en vert pour restaurer l’équilibre du marché et éviter le déclenchement d’une crise;
d)
veillent à la bonne exécution de la mesure en vérifiant que la vendange en vert se déroule dans les règles de l’art: les surfaces bénéficiant d’une aide à la vendange en vert sont soumises à un contrôle sur place systématique après l’exécution de la mesure et les parcelles contrôlées sont celles qui font l’objet de la demande d’aide.
Le contrôle visé au premier alinéa, point d), consiste notamment à vérifier:
i)
l’existence du vignoble en cause et le bon entretien des surfaces concernées;
ii)
l’élimination ou la destruction intégrale des grappes;
iii)
la méthode employée. Tout exploitant effectuant une demande d’aide à la vendange en vert conserve les justificatifs du coût de l’opération.
Pour garantir qu’il ne reste plus aucun raisin commercialisable sur la parcelle objet du soutien, tous les contrôles ont lieu entre le 15 juin et le 31 juillet de chaque année et sont achevés, pour chacune des surfaces concernées, aux dates normales de la véraison (stade M de Baggiolini ou stade BBCH 83).
2. Il n’est pas autorisé de pratiquer la vendange en vert deux années de suite sur une même parcelle.
3. En cas de destruction totale ou partielle des cultures due notamment à une catastrophe naturelle au sens de l’article 2, paragraphe 8, du règlement (CE) no 1857/2006 de la Commission (13), intervenue avant la date de la vendange en vert, aucune aide n’est octroyée.
4. En cas de destruction totale ou partielle intervenue entre le paiement au titre de l’aide à la vendange en vert et la période des vendanges, aucune compensation financière ne peut être octroyée au titre de l’assurance-récolte pour les pertes de revenues subies en ce qui concerne une surface bénéficiant déjà d’un soutien.
Article 13
Procédure de demande
1. Les États membres établissent la procédure de demande; celle-ci prévoit en particulier la mention de la prime applicable au profit du producteur et des renseignements à fournir dans le dossier de demande. Le dossier de demande doit indiquer la surface concernée, son rendement moyen, la méthode à employer, la variété de vigne et le type de vin qui en est issu.
2. Les États membres vérifient le bien-fondé des demandes. Ils peuvent imposer à cette fin que le producteur joigne à sa demande un engagement écrit. En cas de retrait de la demande sans raison valable, l’État membre peut exiger du producteur le remboursement des frais de traitement de sa demande.
Article 14
Compensation
1. Chaque année, les États membres calculent les coûts directs de la vendange en vert pour les différentes méthodes (manuelles, mécaniques ou chimiques) qu’ils autorisent en rapport avec l’article 12, paragraphe 1, point a) iii). Si plusieurs méthodes sont utilisées sur une même surface, la compensation est calculée sur la base de la moins chère d’entre elles.
2. Les États membres déterminent la perte de revenus engendrée par la vendange en vert sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
Sous réserve de l’article 12, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres fixent le niveau du soutien prévu à l’article 12, paragraphe 3, de ce règlement sur la base des barèmes de coûts et des hypothèses standard relatives aux pertes de revenus. Les États membres veillent à ce que les calculs:
a)
ne contiennent que des éléments vérifiables;
b)
soient fondés sur des chiffres établis au moyen d’une expertise appropriée;
c)
soient assortis d’une indication claire relative à l’origine des chiffres;
d)
soient différenciés de manière à prendre en compte les conditions spécifiques des sites au niveau local ou régional, selon ce qui convient.
La prime est versée pour la surface plantée, délimitée comme prévu à l’article 75, paragraphe 1, du présent règlement.
Section 4
Fonds de mutualisation
Article 15
Niveau de l’aide
La mesure visée à l’article 13 du règlement (CE) no 479/2008 peut être introduite par les États membres dans leurs programmes d’aide aux conditions suivantes:
a)
la durée du soutien ne doit pas dépasser trois ans;
b)
la participation aux frais administratifs liés à la constitution de fonds de mutualisation est limitée, pour la première, la deuxième et la troisième année de fonctionnement du fonds de mutualisation, à une proportion de la contribution des producteurs au fonds de mutualisation s’élevant respectivement, pour la première, la deuxième et la troisième année de son fonctionnement, à:
i)
10 %, 8 % et 4 % dans les États membres ayant adhéré à la Communauté le 1er mai 2004 ou à une date ultérieure;
ii)
5 %, 4 % et 2 % dans les autres États membres;
c)
les États membres peuvent plafonner les montants qui peuvent être versés au titre de la participation aux frais administratifs liés à la constitution de fonds de mutualisation;
d)
les États membres arrêtent les modalités applicables à la mise en œuvre de cette mesure.
Section 5
Assurance-récolte
Article 16
Conditions d’admissibilité
La mesure visée à l’article 14 du règlement (CE) no 479/2008 peut être introduite par les États membres dans leurs programmes d’aide aux conditions suivantes:
a)
les États membres arrêtent les modalités applicables à la mise en œuvre des mesures d’assurance-récolte, y compris les dispositions nécessaires pour garantir que ces mesures n’entraînent aucune distorsion de la concurrence sur le marché de l’assurance;
b)
les producteurs introduisant une demande au titre de ce régime font connaître leur police d’assurance aux autorités nationales afin que l’État membre puisse se conformer à la condition visée à l’article 14, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008;
c)
les États membres plafonnent les montants qui peuvent être versés au titre de l’aide de manière à se conformer aux conditions visées à l’article 14, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008. Le cas échéant, les États membres peuvent fixer le niveau du soutien sur la base des barèmes de coûts et des hypothèses standard relatives aux pertes de revenus. Les États membres veillent à ce que les calculs:
i)
ne contiennent que des éléments vérifiables;
ii)
soient fondés sur des chiffres établis au moyen d’une expertise appropriée;
iii)
soient assortis d’une indication claire relative à l’origine des chiffres;
iv)
soient différenciés de manière à prendre en compte les conditions spécifiques des sites au niveau local ou régional, selon ce qui convient.
Aux fins de l’article 14 du règlement (CE) no 479/2008, l’expression «phénomènes climatiques défavorables assimilables à des catastrophes naturelles» a la même signification que celle donnée à l’article 2, paragraphe 8, du règlement (CE) no 1857/2006 de la Commission.
Si un État membre octroie une aide nationale en faveur de l’assurance-récolte, il l’indique dans les sections correspondantes des annexes I, V, et VII du présent règlement.
Section 6
Investissements
Article 17
Mesures admissibles
Les investissements bénéficiant d’un soutien respectent les normes communautaires applicables à l’investissement concerné.
Sont admissibles les dépenses relatives:
a)
à la construction, à l’acquisition, y compris par voie de crédit-bail, et à la rénovation de biens immeubles;
b)
à l’achat ou à la location-vente de matériels et d’équipements neufs, y compris les logiciels, jusqu’à concurrence de la valeur marchande du bien. Les autres coûts liés aux contrats de location-vente, tels que la marge du bailleur, les coûts de refinancement d’intérêts, les frais généraux et les frais d’assurance, sont exclus des dépenses admissibles;
c)
aux frais généraux liés aux dépenses visées aux points a) et b), à savoir notamment les honoraires d’architectes et rémunérations d’ingénieurs et de consultants, ainsi que les coûts liés aux études de faisabilité, à l’acquisition de brevets et à l’obtention de licences.
Par dérogation au point b), et uniquement dans le cas des micro, petites et moyennes entreprises au sens de la recommandation 2003/361/CE de la Commission (14), les États membres peuvent, dans des circonstances dûment justifiées, définir les conditions auxquelles l’achat de matériel d’occasion peut être considéré comme une dépense admissible.
Les simples investissements de renouvellement sont exclus des dépenses admissibles, afin de garantir que l’objectif de la mesure, à savoir améliorer l’adaptation à la demande du marché et renforcer la compétitivité, soit atteint grâce à ces investissements dans le cadre de la mesure relative à la chaîne de transformation.
Article 18
Mesures admissibles en ce qui concerne l’élaboration de nouveaux produits
Les coûts liés à l’élaboration de nouveaux produits, processus et technologies visés à l’article 15, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 479/2008, concernent les opérations préparatoires, telles que la conception et les tests des produits, processus ou technologies, ainsi que les investissements matériels et/ou immatériels correspondants, intervenant avant toute utilisation à des fins commerciales des produits, processus et technologies nouvellement mis au point.
Les simples investissements de renouvellement sont exclus des dépenses admissibles, afin de garantir que l’objectif de la mesure, à savoir améliorer l’adaptation à la demande du marché et renforcer la compétitivité, soit atteint grâce à ces aides.
Article 19
Gestion financière
Sauf en cas de force majeure ou de circonstances exceptionnelles, au sens de l’article 40, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, intervenant au cours de la période pendant laquelle les investissements doivent être entrepris, l’aide est versée une fois qu’il a été établi que tous les investissements objet de la demande de soutien ont été effectués et vérifiés par un contrôle sur place.
Les bénéficiaires de l’aide à l’investissement peuvent demander le versement d’une avance aux organismes payeurs compétents pourvu que cette possibilité soit prévue dans le programme d’aide national.
Le montant de l’avance ne peut dépasser 20 % de l’aide publique à l’investissement et sa liquidation doit être subordonnée à la constitution d’une garantie bancaire ou d’une garantie équivalente correspondant à 110 % du montant avancé.
La garantie est libérée lorsque l’organisme payeur compétent constate que le montant des dépenses réelles correspondant à l’aide publique liée à l’investissement dépasse le montant de l’avance.
Article 20
Compatibilité et cohérence
Aucune aide n’est consentie en faveur des actions de marketing ayant fait l’objet d’un soutien au titre de l’article 10 du règlement (CE) no 479/2008.
Si un État membre octroie une aide nationale aux investissements, il l’indique dans les sections correspondantes des formulaires figurant aux annexes I, V, et VII du présent règlement.
Section 7
Élimination des sous-produits
Article 21
Établissement d’un pourcentage minimal d’alcool
1. Sous réserve des dispositions de l’annexe VI, section D, point 1, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres fixent le volume d’alcool que doivent contenir les sous-produits en pourcentage du volume d’alcool contenu dans le vin produit. Les États membres peuvent moduler le pourcentage minimal d’alcool sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
2. Si le pourcentage applicable, fixé par l’État membre en application du paragraphe 1, n’est pas atteint, l’assujetti à l’obligation livre une quantité de vin issu de sa propre production afin de parvenir audit pourcentage.
3. Pour la détermination du volume d’alcool contenu dans les sous-produits en proportion du volume d’alcool contenu dans le vin produit, le titre alcoométrique volumique naturel forfaitaire à prendre en considération dans les différentes zones viticoles est fixé:
a)
à 8,0 % pour la zone A;
b)
à 8,5 % pour la zone B;
c)
à 9,0 % pour la zone C I;
d)
à 9,5 % pour la zone C II;
e)
à 10,0 % pour la zone C III.
Article 22
Élimination des sous-produits
Les producteurs sont tenus de procéder au retrait des sous-produits de la vinification ou de toute autre opération de transformation du raisin sous supervision et dans le respect des conditions suivantes:
a)
les sous-produits sont retirés sans délai et au plus tard pour la fin de la campagne au cours de laquelle ils ont été obtenus. Les États membres peuvent avancer cette date. Le retrait, avec indication des quantités estimatives, est soit inscrit dans les registres établis en application de l’article 112, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008, soit certifié par l’autorité compétente;
b)
le retrait est effectué dans le respect de la législation communautaire applicable, particulièrement en matière environnementale.
Le retrait des lies en cause est considéré comme effectif une fois que celles-ci ont été dénaturées de manière à les rendre impropres à toute utilisation pour la vinification et que la livraison à des tiers des lies ainsi dénaturées est inscrite dans les registres établis conformément à l’article 112, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour veiller au contrôle de ces transactions. Ils peuvent à cet effet instituer un système d’enregistrement préalable des tierces parties concernées.
Les États membres peuvent décider que les producteurs ayant produit eux-mêmes et dans leurs propres installations moins de 25 hectolitres de vin ou de moût au cours de la campagne considérée sont dispensés de procéder au retrait de leurs sous-produits.
Article 23
Élimination par distillation des sous-produits
1. Les producteurs peuvent s’acquitter de leur obligation d’élimination pour une partie ou pour la totalité des sous-produits de la vinification ou de toute autre opération de transformation du raisin en livrant les sous-produits concernés aux fins de la distillation.
2. Les États membres peuvent imposer à tous leurs producteurs ou à une partie d’entre eux de livrer aux fins de la distillation une partie ou la totalité des sous-produits de la vinification ou de toute autre opération de transformation du raisin, et ce sur la base de critères objectifs et non discriminatoires. Cette obligation peut également être remplie au travers de la livraison de vin à l’industrie de la vinaigrerie.
3. Les États membres concernés peuvent instituer un régime de certification des distillateurs selon une procédure qu’il leur appartient d’arrêter.
Article 24
Objet de l’aide
1. L’aide visée à l’article 16 du règlement (CE) no 479/2008 est versée, sous réserve de la condition visée au paragraphe 3 et dans les limites fixées au paragraphe 1, deuxième alinéa, de ce même article, aux distillateurs effectuant la transformation des produits livrés aux fins de la distillation en alcool brut présentant un titre alcoométrique minimal de 92 %.
2. L’aide comprend un montant forfaitaire destiné à compenser les coûts de collecte des produits à transférer du distillateur au producteur, pour autant que ce dernier assume les coûts y afférents.
3. Les États membres peuvent prévoir que l’aide soit versée à titre d’avance, pourvu que le bénéficiaire ait constitué une garantie.
4. Les États membres arrêtent les modalités d’application de la mesure prévue au présent article.
Article 25
Montant de l’aide
1. Le montant maximal de l’aide visée à l’article 16 du règlement (CE) no 479/2008 à verser aux distillateurs est déterminé par pourcentage de volume d’alcool et par hectolitre, conformément à la règle suivante:
a)
pour l’alcool brut obtenu à partir de marcs: EUR 1,1 / % vol. /hl;
b)
pour l’alcool brut obtenu à partir de vin et de lies: EUR 0,5 / % vol. /hl.
2. Les États membres fixent, dans les limites établies au paragraphe 1, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires, le montant de l’aide et celui de la compensation forfaitaire au titre des coûts de collecte prévue à l’article 24, paragraphe 2, et les communiquent à la Commission sous les rubriques correspondantes des formulaires présentés aux annexes I, V et VII. Ces montants peuvent être ajustés en fonction des différentes typologies de production, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
Section 8
Distillation d’alcool de bouche
Article 26
Objet de l’aide
1. L’aide visée à l’article 17 du règlement (CE) no 479/2008 est octroyée, aux conditions visées à cet article et sur la base de critères objectifs et non discriminatoires, aux producteurs dont l’activité a pour finalité l’élaboration de distillats de vin destinés au secteur de l’alcool de bouche.
2. L’aide peut être octroyée à des producteurs de vin qui ne sont pas eux-mêmes viticulteurs.
3. Les États membres peuvent prévoir que l’aide soit versée à titre d’avance, pourvu que le bénéficiaire ait constitué une garantie.
4. Les États membres arrêtent les modalités d’application de la mesure prévue au présent article.
Article 27
Montant de l’aide
Les États membres fixent les montants de l’aide à l’hectare et les communiquent à la Commission sous les rubriques correspondantes des annexes I, V et VII. Ces montants peuvent être ajustés en fonction, notamment, des régions et des conditions de production, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
Section 9
Distillation de crise
Article 28
Description de la mesure
1. Sous réserve de la condition visée à l’article 18, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008, et dans la limite du budget disponible, visé aux paragraphes 4 et 5 de ce même article, tout État membre engageant des opérations de distillation de crise sur une partie ou sur l’ensemble de son territoire, pour une plusieurs catégories de vin et sur la base de critères objectifs et non discriminatoires, en informe la Commission par le moyen d’une modification de son programme d’aide.
2. Les États membres peuvent imposer la distillation de crise à tous leurs producteurs ou à une partie d’entre eux, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
3. Les États membres arrêtent les modalités d’application de la mesure prévue au présent article.
Article 29
Montant de l’aide
1. L’aide visée à l’article 18 du règlement (CE) no 479/2008 est versée, sous réserve de la condition visée au paragraphe 3 de ce même article, aux distillateurs effectuant la transformation du vin en alcool brut présentant un titre alcoométrique minimal de 92 %.
2. L’aide peut être assortie d’un prix minimal, qui est répercuté par le distillateur sur le producteur de vin.
3. Les États membres peuvent prévoir que l’aide soit versée à titre d’avance, pourvu que le bénéficiaire ait constitué une garantie.
Article 30
Montant de l’aide
1. Les États membres fixent le montant de l’aide ainsi que, le cas échéant, le prix minimal à payer aux producteurs de vin visé à l’article 29, et ils les communiquent à la Commission sous les rubriques correspondantes des formulaires présentés aux annexes I, V et VII. Ces montants peuvent être ajustés en fonction, notamment, des régions de production et des catégories de vins, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires. Dans tous les cas, l’aide est calculée de telle sorte que le prix payé aux producteurs de vin ne dépasse pas le prix du marché pour la région de production et la catégorie de vin correspondantes.
2. Lorsqu’il y a lieu, les États membres réduisent proportionnellement le prix minimal payé aux producteurs pour les vins dont le titre alcoolémique a été renforcé par l’ajout de saccharose ou de moût et qui ont bénéficié de l’aide visée à l’article 19 du règlement (CE) no 479/2008.
Article 31
Aides nationales
Toute État membre octroyant une aide à la distillation de crise enregistre les données relatives à chaque demande et le résultat de la demande. Il communique ces informations sous la rubrique correspondante des annexes II, III à IV.
Section 10
Utilisation du moût de raisin concentré
Article 32
Objet de l’aide
1. L’aide visée à l’article 19 du règlement (CE) no 479/2008 est octroyée aux producteurs de vins qui utilisent des moûts de raisins concentrés et des moûts de raisins concentrés rectifiés produits dans la Communauté pour augmenter le titre alcoométrique volumique naturel des produits visés à l’annexe V, point A, du règlement (CE) no 479/2008.
2. Les États membres peuvent prévoir que l’aide soit versée à titre d’avance, pourvu que le bénéficiaire ait constitué une garantie.
3. Les États membres arrêtent les modalités d’application de la mesure prévue au présent article.
Article 33
Montant de l’aide
1. Le montant maximal de l’aide visée à l’article 19, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 est fixé comme indiqué ci-après, par titre alcoométrique volumique (% vol.) en puissance et par hectolitre, pour les catégories de produits suivantes:
a)
pour le moût de raisins concentré:
EUR 1,699 / % vol. /hl;
b)
pour le moût de raisin concentré rectifié:
EUR 2,206 / % vol. /hl.
2. Les États membres établissent, dans les limites prévues au paragraphe 1 et sur la base de critères objectifs et non discriminatoires, le montant de l’aide pour chaque catégorie de produits et le communique à la Commission sous la rubrique correspondante des formulaires présentés aux annexes I, V et VII. Ce montant peut être modulé par région ou par zone viticole, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
3. Le titre alcoométrique en puissance des produits visés au paragraphe 1 est déterminé en appliquant les données chiffrées du tableau de correspondance figurant à l’annexe I du règlement (CE) no 1623/2000 aux indications fournies à la température de 20 °C par un réfractomètre utilisé selon la méthode définie à l’annexe du règlement (CEE) no 558/93 de la Commission (15). Une tolérance de 0,2 % vol. est admise lors des contrôles par les autorités compétentes.
Article 34
Contrôles
Les autorités compétentes des États membres prennent toutes les mesures qui s’imposent pour veiller à ce que soient effectués les contrôles nécessaires en vue de vérifier, notamment, l’identité et le volume du produit utilisé aux fins de l’augmentation du titre alcoométrique, ainsi que le respect des dispositions de l’annexe V, points A et B, du règlement (CE) no 479/2008.
CHAPITRE III
Rapports, évaluation et dispositions générales
Article 35
Rapports et évaluation
1. Le rapport visé à l’article 21, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 est présenté à la Commission par les États membres en utilisant les formulaires figurant aux annexes V et VI du présent règlement. Les informations consignées dans les tableaux correspondants se rapportent, pour chaque année, aux actions prévues dans le programme d’aide. Il s’agit:
a)
une déclaration des dépenses déjà encourues au cours de la période de programmation, ventilées par exercice financier, qui ne doivent en aucun cas dépasser le plafond du montant total alloué à l’État membre en application de l’annexe II du règlement (CE) no 479/2008;
b)
des prévisions de dépenses pour les exercices suivants, jusqu’au terme de la période prévue pour la mise en œuvre du programme d’aide, établies à concurrence du montant total alloué à l’État membre en application de l’annexe II du règlement (CE) no 479/2008 et conformément à la version actualisée la plus récente soumise en application de l’article 3 du présent règlement.
2. Les États membres soumettent dans la même communication les données techniques relatives à la mise en œuvre des actions prévues dans le programme d’aide, en utilisant le formulaire présenté à l’annexe VII. Les données détaillées relatives à la mise en œuvre de l’action de promotion sont présentées par les États membres dans le formulaire figurant à l’annexe VIII.
3. Les références à un exercice financier donné se rapportent aux paiements effectivement réalisés par les États membres entre le 16 octobre et le 15 octobre de l’exercice suivant.
4. Le rapport visé à l’article 21, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008 est présenté à la Commission par les États membres en utilisant les mêmes formulaires figurant aux annexes V et VI du présent règlement. En outre, les éléments suivants sont incorporés aux conclusions:
-
C1: l’évaluation des coûts et bénéfices du programme d’aide,
-
C2: une description des moyens de renforcer l’efficacité du programme d’aide.
5. Les États membres communiquent à la Communication les mesures qu’ils ont prises pour se conformer aux dispositions de l’article 9, paragraphe 1, et de l’article 12, paragraphe 1, point d). Ils utilisent pour ce faire les formulaires figurant aux annexes VIII bis et VIII ter.
6. Les États membres visés à l’article 5, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008 sont dispensés de l’obligation de soumettre les formulaires figurant aux annexes V, VI, VII, VIII, VIII bis et VIII ter du présent règlement.
7. Les États membres enregistrent le détail de tous les programmes d’aide, modifiés ou non, et de toutes les actions mises en œuvre dans le cadre de leur application.
Article 36
Exclusion
Aucun soutien financier ne peut être accordé dans le cadre des programmes d’aide nationaux aux producteurs concernés par les dispositions relatives aux plantations illégales visées aux articles 85 et 86 du règlement (CE) no 479/2008 ou au profit des cultures de vignes mères de greffons visées à l’article 60, paragraphe 3, du présent règlement.
Article 37
Délais de paiement aux bénéficiaires
Pour toutes les actions à l’exception de la mesure prévue à l’article 9 du règlement (CE) no 479/2008, les États membres:
a)
fixent une date limite d’exécution;
b)
effectuent les paiements aux bénéficiaires dans les délais suivants, à compter de l’introduction d’une demande valable et complète:
i)
sept mois dans le cas des actions qui peuvent être achevées et contrôlées sur une période d’un an;
ii)
un délai raisonnable établi par l’État membre et communiqué à la Commission sous les rubriques correspondantes de l’annexe I dans le cas des actions qui ne peuvent être achevées et contrôlées sur une période d’un an.
TITRE III
ÉCHANGES AVEC LES PAYS TIERS
CHAPITRE I
Régime des prix d’entrée pour les jus et moûts de raisins
Article 38
Définition
Aux fins du présent titre, on entend par «lot» une quantité d’un produit donné expédiée par un même expéditeur à un même destinataire et présentée sous le couvert d’une même déclaration de mise en libre pratique. Chaque déclaration ne peut couvrir que des marchandises d’une seule et même origine, conformément aux définitions des articles 23 et 24 du règlement (CEE) no 2913/92 (16), relevant d’un même code de la nomenclature combinée.
Article 39
Vérification lot par lot
1. Pour les produits relevant des codes NC 2009 61, 2009 69 et 2204 30, figurant à l’annexe I, troisième partie, section I, annexe 2, du tarif douanier commun et soumis au régime des prix d’entrée, la valeur en douane réelle est vérifiée lot par lot.
2. Pour les produits visés au paragraphe 1, le prix d’entrée prévu à l’annexe 2 du règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil (17) est déterminé sur la base de la valeur en douane réelle.
CHAPITRE II
Attestations et rapports d’analyse des vins, jus de raisins et moûts de raisins à l’importation
Section 1
Dispositions générales
Article 40
Documents exigés
L’attestation et le rapport d’analyse visés respectivement aux points a) et b) de l’article 82, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008 font l’objet d’un même document dont:
a)
le volet «attestation» est établi par un organisme du pays tiers de provenance des produits;
b)
le volet «rapport d’analyse» est établi par un laboratoire officiel reconnu par le pays tiers de provenance des produits.
Article 41
Contenu du rapport d’analyse
Le rapport d’analyse comporte les indications suivantes:
a)
en ce qui concerne les vins et les moûts de raisins partiellement fermentés:
i)
le titre alcoométrique volumique total;
ii)
le titre alcoométrique volumique acquis;
b)
en ce qui concerne les moûts de raisins et les jus de raisins, la densité;
c)
en ce qui concerne les vins, les moûts de raisins et les jus de raisins:
i)
l’extrait sec total;
ii)
l’acidité totale;
iii)
l’acidité volatile;
iv)
l’acidité citrique;
v)
l’anhydride sulfureux total;
vi)
la présence de variétés provenant de croisements interspécifiques (hybrides producteurs directs) ou d’autres variétés n’appartenant pas à l’espèce Vitis vinifera.
Article 42
Exemptions
1. Sont exemptés de la présentation de l’attestation et du rapport d’analyse les produits originaires et exportés de pays tiers qui sont présentés en récipients de 5 litres ou moins, étiquetés et munis d’un dispositif de fermeture non récupérable, lorsque la quantité totale transportée, même si elle est composée de plusieurs lots distincts, n’excède pas 100 litres.
2. Si les conditions énoncées au paragraphe 1 ne sont pas remplies, sont néanmoins exemptés de la présentation de l’attestation et du rapport d’analyse:
a)
le vin, le moût de raisins et le jus de raisin contenus dans les bagages personnels des voyageurs, au sens de l’article 45 du règlement (CEE) no 918/83 du Conseil (18), et dans la limite de 30 litres par voyageur;
b)
le vin faisant l’objet d’envois par lots adressés de particulier à particulier au sens de l’article 29 du règlement (CEE) no 918/83, dans la limite de 30 litres par lot;
c)
le vin et le jus de raisins faisant partie des biens personnels de personnes physiques qui transfèrent leur résidence normale dans la Communauté au sens de l’article 2 du règlement (CEE) no 918/83;
d)
le vin et le jus de raisins destinés aux expositions, telles que définies à l’article 95 du règlement (CEE) no 918/83, sous réserve que les produits concernés soient conditionnés en récipients de 2 litres ou moins, étiquetés et munis d’un dispositif de fermeture non récupérable;
e)
les quantités de vin, de moût de raisins et de jus de raisins conditionnées dans d’autres types de récipients et importées à des fins d’expérimentation scientifique et technique, dans la limite de 100 litres;
f)
le vin et le jus de raisins importés conformément aux dispositions de la convention de Vienne du 18 avril 1961 sur les relations diplomatiques, de la convention de Vienne du 24 avril 1963 sur les relations consulaires ou d’autres conventions consulaires, ainsi que de la convention de New York du 16 décembre 1969 sur les missions spéciales;
g)
le vin et le jus de raisins entreposés à bord de navires et d’aéronefs effectuant des liaisons internationales;
h)
le vin et le jus de raisins originaires de la Communauté et mis en bouteilles dans la Communauté, exportés vers un pays tiers puis renvoyés sur le territoire douanier de la Communauté pour y être mis en libre pratique.
Section 2
Conditions à remplir, modalités d’établissement et utilisation de l’attestation et du rapport d’analyse prévus à l’importation des vins, jus de raisins et moûts de raisins
Article 43
Document V I 1
1. L’attestation et le rapport d’analyse sont établis sur un même document V I 1 pour chaque lot destiné à être importé dans la Communauté.
Le document visé au premier alinéa est établi sur un formulaire V I 1 correspondant au modèle présenté à l’annexe IX; il est signé par un fonctionnaire d’un organisme officiel et par un fonctionnaire d’un laboratoire reconnu visé à l’article 48.
2. Lorsque le produit en cause n’est pas destiné à la consommation humaine directe, il n’y a pas lieu de remplir la section «Rapport d’analyse» du formulaire V I 1.
Lorsqu’il s’agit d’un vin conditionné en récipients étiquetés d’une capacité inférieure ou égale à 60 litres munis d’un dispositif de fermeture non récupérable et que ce vin est originaire d’un pays figurant dans la liste de l’annexe XII ayant offert des garanties particulières qui ont été acceptées par la Communauté, la section «Rapport d’analyse» du formulaire V I 1 ne doit être remplie que pour ce qui concerne:
a)
le titre alcoométrique acquis;
b)
l’acidité totale;
c)
l’anhydride sulfureux total.
Article 44
Description des documents
1. Les formulaires V I 1 sont composés, dans l’ordre, d’un original dactylographié ou manuscrit et d’une copie obtenue simultanément lors de la frappe ou de la rédaction.
2. Le formulaire V I 2 est un extrait établi conformément au modèle figurant à l’annexe X à partir des données figurant sur un document V I 1 ou un autre extrait V I 2, et visé par un bureau de douane dans la Communauté. Les formulaires V I 2 sont composés, dans l’ordre, d’un original et de deux copies.
3. Les documents V I 1 et les extraits V I 2 répondent aux exigences techniques énoncées à l’annexe XI.
4. L’original et la copie accompagnent le produit. Les formulaires V I 1 et V I 2 doivent être remplis à la machine ou à la main ou à l’aide de moyens techniques équivalents reconnus par un organisme officiel. En cas de rédaction manuscrite, les formulaires sont remplis à l’encre et en caractères d’imprimerie. Les formulaires ne comportent ni grattages ni surcharges. Les modifications qui y sont apportées sont effectuées en biffant les indications erronées et en ajoutant, le cas échéant, les indications voulues. Toute modification ainsi réalisée doit être approuvée par son auteur et visée, selon ce qui convient, par l’organisme officiel, le laboratoire ou les autorités douanières.
5. Les documents V I 1 et les extraits V I 2 portent un numéro d’ordre attribué, pour les documents V I 1, par l’organisme officiel dont un responsable signe l’attestation et, pour les extraits V I 2, par le bureau de douane qui les vise conformément à l’article 47, paragraphes 2 et 3.
6. Sans préjudice des dispositions des paragraphes 2, 3, 4 et 5, les formulaires V I 1 et V I 2 peuvent être délivrés et utilisés au moyen de systèmes informatiques selon les modalités arrêtées par les autorités compétentes des États membres. Le contenu des formulaires V I 1 et V I 2 ne varie pas selon qu’il est établi sur support électronique ou sur papier.
Article 45
Procédure simplifiée
1. Sont considérés comme attestation ou rapport d’analyse établis par les organismes et laboratoires figurant dans la liste visée à l’article 48 les documents V I 1 établis par les producteurs de vin installés dans les pays tiers figurant à l’annexe XII dont la Communauté a accepté les garanties particulières, à condition que ces producteurs aient reçu un agrément individuel des autorités compétentes desdits pays tiers et soient soumis à leur contrôle.
2. Les producteurs agréés visés au paragraphe 1 utilisent un formulaire V I 1 et inscrivent, dans la case 9, le nom et l’adresse de l’organisme officiel du pays tiers dont ils ont reçu l’agrément. Ils indiquent en outre:
a)
dans la case 1, outre leur nom et leur adresse, leur numéro d’enregistrement dans le pays tiers figurant à l’annexe XII;
b)
dans la case 10, au minimum les indications prévues à l’article 43, paragraphe 2.
Ils apposent leur signature à l’endroit prévu dans les cases 9 et 10, après avoir biffé les mots «nom et qualité du responsable».
L’apposition des cachets et l’indication du nom et de l’adresse du laboratoire ne sont pas requises.
Article 46
Dérogations
L’application de l’article 43, paragraphe 2, et de l’article 45 du présent règlement peut être suspendue s’il est constaté que les produits auxquels s’appliquent ces mesures ont fait l’objet de falsifications susceptibles d’induire un risque pour la santé des consommateurs, ou de pratiques œnologiques autres que celles qui sont visées à l’article 82, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008.
Article 47
Prescriptions d’utilisation
1. L’original et la copie du document V I 1 ou de l’extrait V I 2 sont remis, lors de l’accomplissement des formalités douanières requises pour la mise en libre pratique du lot auquel ils se rapportent, aux autorités compétentes de l’État membre sur le territoire duquel cette opération est effectuée.
Ces autorités annotent en conséquence, pour autant que de besoin, le verso du document V I 1 ou de l’extrait V I 2. Elles rendent l’original à l’intéressé et conservent la copie pendant cinq ans au moins.
2. Lorsqu’un lot est destiné à être réexpédié dans son intégralité avant d’être mis en libre pratique, le nouvel expéditeur remet aux autorités douanières sous la surveillance desquelles se trouve le lot en question le document V I 1 ou l’extrait V I 2 relatif à ce lot, ainsi que, le cas échéant, un formulaire V I 2 établi consécutivement.
Après avoir vérifié la concordance entre les indications figurant sur le document V I 1 et celles figurant sur le formulaire V I 2 ou, le cas échéant, entre les indications figurant sur l’extrait V I 2 et celles figurant sur le formulaire V I 2 établi consécutivement, lesdites autorités douanières visent ce dernier, qui vaut alors extrait V I 2, et annotent en conséquence le document ou l’extrait précédent. Elles rendent au nouvel expéditeur l’extrait ainsi que l’original du document V I 1 ou de l’extrait V I 2 précédent, et en conservent la copie pendant une période minimale de cinq ans.
Toutefois, il n’y a pas lieu d’établir de formulaire V I 2 en cas de réexportation d’un lot de produit vers un pays tiers.
3. Lorsqu’un lot est fractionné avant sa mise en libre pratique, l’intéressé remet aux autorités douanières sous la surveillance desquelles se trouve le lot à fractionner l’original et la copie du document V I 1 ou l’extrait V I 2 relatif à ce lot ainsi que, pour chaque nouveau lot, l’original d’un formulaire V I 2 ainsi que deux copies établis consécutivement.
Après avoir vérifié la concordance entre les indications figurant sur le document V I 1 ou sur l’extrait V I 2 et celles figurant sur le formulaire V I 2 établi consécutivement pour chaque nouveau lot, lesdites autorités douanières visent ce dernier formulaire, qui vaut alors extrait V I 2, et annotent en conséquence le verso du document V I 1 ou de l’extrait V I 2 à partir duquel ledit extrait a été établi. Elles rendent à l’intéressé l’extrait V I 2, ainsi que le document V I 1 ou l’extrait V I 2 établi précédemment, et conservent une copie de chacun de ces documents pendant cinq ans au moins.
Article 48
Liste des organismes compétents
1. La Commission établit et tient à jour des listes rassemblant les noms et les adresses des organismes et des laboratoires, ainsi que des producteurs de vin habilités à établir des documents V I 1, sur la base des informations notifiées par les autorités compétentes des pays tiers. La Commission publie sur internet les noms et les adresses desdits organismes et laboratoires.
2. Les notifications des autorités compétentes des pays tiers visées au paragraphe 1 contiennent:
a)
les noms et les adresses des organismes et des laboratoires officiels reconnus ou désignés aux fins de l’établissement des documents V I 1;
b)
les noms, les adresses et les numéros d’enregistrement officiels des producteurs de vin autorisés à établir eux-mêmes les documents V I 1.
Ne sont retenus sur les listes visées au paragraphe 1 que des organismes et des laboratoires visés au premier alinéa, point a), qui ont été habilités par les autorités compétentes du pays tiers concerné à fournir à la Commission et aux États membres, sur demande, tout renseignement utile pour permettre l’appréciation des données figurant sur le document.
3. Les listes sont actualisées, notamment pour tenir compte des modifications résultant des changements d’adresse et/ou de dénomination des organismes ou des laboratoires.
Article 49
Règles en cas d’importation indirecte
Dans le cas où un vin est exporté d’un pays tiers sur le territoire duquel il a été élaboré, (ci-après dénommé «pays d’origine») vers un autre pays tiers (ci-après dénommé «pays d’exportation»), d’où il est ensuite exporté vers la Communauté, les autorités compétentes du pays d’exportation peuvent établir le document V I 1 pour le vin en question sur la base d’un document V I 1 ou d’un document équivalent établi par les autorités compétentes du pays d’origine, sans devoir effectuer d’analyses supplémentaires, dès lors que ce vin:
a)
a déjà été embouteillé et étiqueté dans le pays d’origine et est resté ainsi; ou
b)
est exporté en vrac au départ du pays d’origine, puis embouteillé et étiqueté dans le pays d’exportation sans subir de transformation supplémentaire.
L’autorité compétente du pays d’exportation certifie sur le document V I 1 qu’il s’agit d’un vin visé au paragraphe 1 remplissant les conditions qui y sont prévues.
L’original ou une copie certifiée du document V I 1 ou équivalent du pays d’origine est joint au document V I 1 du pays d’exportation.
Sont considérés comme pays d’origine aux fins du présent article les seuls pays figurant dans la liste des organismes et des laboratoires désignés par les pays tiers pour remplir les documents qui doivent accompagner chaque importation de vin, publiée en application de l’article 48, paragraphe 1.
Article 50
Règles particulières applicables à certains vins
1. En ce qui concerne les vins de liqueur et les vins vinés, les documents V I 1 ne sont reconnus valables que lorsque l’organisme officiel visé à l’article 48 a inscrit dans la case 14 la mention:
«Il est certifié que l’alcool ajouté à ce vin est d’origine vinique.»
Cette mention doit être complétée par les indications suivantes:
a)
le nom et l’adresse complets de l’organisme de délivrance;
b)
la signature d’un responsable de cet organisme;
c)
le cachet de l’organisme.
2. Le document V I 1 peut être utilisé pour certifier qu’un vin importé bénéficie d’une indication géographique conformément soit à l’accord sur les aspects des droits de propriété intellectuelle qui touchent au commerce (TRIPS) de l’Organisation mondiale du commerce (OMC), soit à la législation communautaire relative aux indications géographiques ou à une convention sur la reconnaissance et la protection des indications géographiques passée entre la Communauté européenne et le pays tiers d’où le vin est originaire.
Dans ce cas, la mention suivante est inscrite dans la case 14:
«Il est certifié que le vin faisant l’objet du présent document a été produit dans la région viticole … et que l’indication géographique figurant dans la case 6 lui a été attribuée conformément à la réglementation du pays d’origine.»
Cette mention doit être complétée par les indications prévues au paragraphe 1, deuxième alinéa.
Article 51
Conformité des vins importés
Si les autorités compétentes d’un État membre soupçonnent qu’un produit originaire d’un pays tiers ne respecte pas les dispositions de l’article 82, paragraphes 1 et 2 du règlement (CE) no 479/2008, elles en informent la Commission sans délai.
CHAPITRE III
Dispositions spécifiques en matière d’exportations
Article 52
Notification des organismes officiels
1. Les États membres communiquent à la Commission la liste des organismes officiels ou officiellement reconnus qu’ils proposent d’habiliter à délivrer les attestations prouvant que le vin répond aux conditions d’accès aux concessions prévues dans les accords avec les pays tiers.
2. Agissant au nom de la Communauté, la Commission dresse et échange, avec le pays tiers concerné, la liste des organismes officiels autorisés à établir l’attestation visée au paragraphe 1, ainsi que le certificat équivalent délivré par ledit pays tiers.
3. La Commission publie la liste prévue au paragraphe 2 et l’actualise périodiquement.
CHAPITRE IV
Dispositions transitoires
Article 53
Conformité des documents V I 1 et V I 2
Les documents V I 1 et V I 2 qui étaient conformes aux dispositions en vigueur au moment de leur mise en circulation mais ne le sont plus à compter de la date d’application du présent règlement peuvent encore être utilisés jusqu’au 31 décembre 2008.
Article 54
Libération de la garantie
À la demande des parties intéressées, la garantie constituée aux fins de la délivrance d’un certificat d’importation ou d’exportation est libérée à compter du 1er août 2008, pour autant que la validité du certificat n’ait pas expiré avant cette date.
TITRE IV
POTENTIEL DE PRODUCTION
CHAPITRE I
Plantations illégales
Article 55
Sanctions en cas de manquement à l’obligation d’arrachage
1. Les sanctions visées à l’article 85, paragraphe 3, et à l’article 86, paragraphe 4, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008 sont établies de manière à ce qu’une sanction appropriée soit appliquée aux personnes ayant commis une infraction aux dispositions concernées.
Sans préjudice, le cas échéant, des sanctions qu’ils ont imposées précédemment, les États membres établissent les sanctions visées à l’article 85, paragraphe 3, et à l’article 86, paragraphe 4, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008 sur la base des principes suivants:
a)
la sanction financière de base s’élève au moins à 12 000 EUR/ha;
b)
les États membres peuvent augmenter le montant de la sanction en fonction de la valeur commerciale des vins produits par les vignobles concernés.
2. Les États membres appliquent la sanction visée à l’article 85, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008:
a)
pour les plantations illégales existant au moment de l’entrée en vigueur du présent règlement, pour la première fois le 1er janvier 2009;
b)
pour les plantations illégales effectuées après l’entrée en vigueur du présent règlement, pour la première fois avec effet à la date de ces plantations.
Le montant de la sanction est prélevé tous les douze mois à compter des dates susvisées, conformément aux critères définis au paragraphe 1 du présent article, jusqu’à ce que l’intéressé se conforme à l’obligation d’arrachage.
3. Les États membres appliquent la sanction visée à l’article 86, paragraphe 4, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008 pour la première fois le 1er juillet 2010 en cas de manquement à l’obligation d’arrachage et par la suite tous les douze mois, conformément aux critères définis au paragraphe 1 du présent article, jusqu’à ce que l’intéressé se conforme à l’obligation d’arrachage.
4. Le montant des sanctions appliquées au sens du présent article est conservé par l’État membre.
Article 56
Sanctions en cas de manquement à l’interdiction de mise en circulation
1. Les sanctions visées à l’article 87, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008 sont établies de manière à ce qu’une sanction appropriée soit appliquée aux personnes ayant commis une infraction aux dispositions concernées.
2. Les sanctions visées au paragraphe 1 sont appliquées lorsque le producteur dont la superficie plantée en vigne dépasse 0,1 hectare, selon le cas:
a)
ne présente pas le contrat de distillation dans le délai prévu à l’article 57, paragraphe 1, deuxième alinéa, ou que ce contrat ne couvre pas la totalité de la production concernée, déclarée dans la déclaration de récolte ou de production; ou
b)
n’informe pas l’autorité compétente, dans le délai prévu à l’article 57, paragraphe 1, troisième alinéa, de son intention de procéder à une vendange en vert, ou n’effectue pas la vendange en vert de manière satisfaisante.
3. Les États membres appliquent les sanctions visées au paragraphe 1:
a)
en cas de non-présentation du contrat de distillation, un mois après l’expiration du délai prévu à l’article 57, paragraphe 1, deuxième alinéa;
b)
en cas de manquement aux règles relatives à la vendange en vert, le 1er septembre de l’année civile concernée.
4. Le montant des sanctions appliquées conformément au présent article est conservé par l’État membre.
Article 57
Interdiction de mise en circulation ou distillation
1. Dans le cas de l’article 87, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008, les raisins ou les produits issus de raisins ne peuvent avoir qu’une des destinations suivantes:
a)
distillation aux seuls frais du producteur;
b)
vendange en vert au sens de l’article 12, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008, aux frais du producteur concerné;
c)
consommation familiale, cette possibilité étant subordonnée à la condition que la superficie plantée en vigne du producteur ne dépasse pas 0,1 ha.
Dans le cas de la distillation prévue au premier alinéa, point a):
-
les producteurs présentent le contrat de distillation prévu à l’article 87, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 pour la fin de la campagne viticole pendant laquelle les produits ont été obtenus,
-
les produits obtenus avant la régularisation des superficies plantées en vigne prévue à l’article 86, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 sont soumis à l’obligation de distillation.
Dans le cas de la vendange en vert prévue au premier alinéa, point b), les producteurs informent préalablement l’autorité compétente de leur intention, avant une date fixée par les États membres conformément à l’article 12, paragraphe 1, point b). Les États membres contrôlent la bonne exécution de la vendange en vert conformément à l’article 12, paragraphe 1, point d), du présent règlement.
2. Sans préjudice du paragraphe 1, en vue de faciliter le contrôle, les États membres peuvent prévoir l’obligation pour les producteurs de notifier à l’autorité compétente de l’État membre, avant la date fixée par les États membres conformément à l’article 12, paragraphe 1, point b), la possibilité qu’ils entendent choisir parmi celles mentionnées au paragraphe 1, premier alinéa, points a), b) et c), du présent article.
Les États membres peuvent également limiter le choix des producteurs à une ou deux des possibilités mentionnées au paragraphe 1, premier alinéa, points a), b) et c).
3. Lorsque le producteur concerné dispose de vignobles dont les produits peuvent être commercialisés, il incombe aux autorités compétentes de veiller à ce que les produits provenant de plantations illégales ne soient pas ajoutés aux produits commercialisés provenant de ces autres vignobles.
Article 58
Communications
1. Les États membres communiquent à la Commission, chaque année pour le 1er mars, les superficies ayant donné lieu à l’application d’une sanction financière ainsi que le montant effectif de cette sanction, en utilisant le formulaire figurant au tableau 1 de l’annexe XIII. Ils lui communiquent également leurs dispositions nationales relatives à ces sanctions.
2. Sauf indication contraire figurant dans les tableaux correspondants de l’annexe XIII du présent règlement, les communications visées à l’article 85, paragraphe 4, à l’article 86, paragraphe 5, et à l’article 87, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008 portent sur la campagne viticole écoulée.
Lorsque les communications prévues à l’article 85, paragraphe 4, et à l’article 86, paragraphe 5, du règlement (CE) no 479/2008 sont effectuées pour la première fois, au plus tard pour le 1er mars 2009, les informations figurant dans les tableaux correspondants portent sur les éléments suivants:
a)
toute plantation illégale effectuée après le 31 août 1998 constatée entre cette date et la fin de la campagne viticole 2007/2008 et qui n’avait toujours pas fait l’objet d’un arrachage au 31 juillet 2008, si ces données sont disponibles;
b)
toute plantation illégale effectuée avant le 1er septembre 1998 dont la demande de régularisation conformément à l’article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1493/1999 a été acceptée ou rejetée par l’État membre entre le 1er août 2007 et le 31 juillet 2008.
Aux fins de la communication visée au deuxième alinéa, point a), le tableau 2 de l’annexe XIII du présent règlement est utilisé.
Aux fins de la communication visée au deuxième alinéa, point b), le tableau 4 de l’annexe XIII du présent règlement est utilisé.
La Commission conserve le droit de demander des informations sur les plantations illégales concernées en vertu des obligations de communication prévues à l’article 2, paragraphe 7, du règlement (CE) no 1227/2000 qui étaient précédemment applicables et qui n’ont pas été respectées.
Les communications annuelles ultérieures sont effectuées au moyen du formulaire figurant aux tableaux 3, 5, 6 et 7 de l’annexe XIII du présent règlement.
3. Les États membres peuvent décider d’inclure ou de ne pas inclure de renseignements relatifs aux régions dans les communications mentionnées aux paragraphes 1 et 2.
Article 59
Réductions appliquées aux États membres
Lorsque les États membres omettent de communiquer l’un des tableaux dans les délais correspondants, exception faite du tableau 2, visés à l’article 58, au moyen du formulaire prévu à l’annexe XIII du présent règlement, contenant les informations précisées à l’article 85, paragraphe 4, à l’article 86, paragraphe 5 et à l’article 87, paragraphe 3, du règlement (CE) no 479/2008 et dûment rempli, leur dotation au titre des mesures de soutien visées à l’article 7 du règlement (CE) no 479/2008 peut être réduite en application de l’article 89, point a), du règlement (CE) no 479/2008. La Commission peut décider qu’un montant pouvant aller, en fonction de l’ampleur du manquement, jusqu’à 1 % de la dotation au titre des mesures de soutien de l’État membre reste acquis pour chaque mois de retard, à compter du début de la campagne viticole suivant celle pendant laquelle la communication aurait dû être effectuée.
CHAPITRE II
Régime transitoire des droits de plantation
Article 60
Droits de plantation nouvelle
1. Lorsque les États membres accordent des droits de plantation nouvelle pour des superficies destinées à de nouvelles plantations dans le cadre de mesures de remembrement ou de mesures d’expropriation pour cause d’utilité publique prises en application de la législation nationale, ils garantissent que ces droits ne sont pas accordés pour une superficie supérieure, en termes de culture pure, à 105 % de la superficie viticole qui faisait l’objet des mesures de remembrement ou des mesures d’expropriation pour cause d’utilité publique.
2. Lorsque les États membres accordent des droits de plantation nouvelle pour des superficies destinées à l’expérimentation, les produits issus de raisins provenant de ces superficies ne peuvent être commercialisés pendant toute la durée de la période expérimentale.
3. Lorsque les États membres accordent des droits de plantation nouvelle pour des superficies destinées à la culture de vignes mères de greffons, soit les raisins de ces vignes ne sont pas récoltés soit les raisins récoltés dans ces vignes sont détruits au cours de la période de production des vignes mères de greffons.
4. Les droits de plantation nouvelle accordés en vertu des paragraphes 2 et 3 ne s’appliquent que pendant la période expérimentale ou la période de production des vignes mères de greffons, respectivement.
Au terme de la période visée au premier alinéa:
a)
soit le producteur utilise des droits de replantation ou des droits de plantation prélevés sur une réserve afin que la superficie considérée puisse produire du vin destiné à être commercialisé;
b)
soit les vignes plantées sur ces superficies sont arrachées. Les dépenses liées à l’arrachage sont supportées par le producteur concerné. Jusqu’à l’arrachage considéré, les produits issus de raisins provenant de ces superficies ne peuvent être mis en circulation qu’aux fins de la distillation, aux frais du producteur. Ces produits ne peuvent entrer dans l’élaboration d’alcool ayant un titre alcoométrique volumique acquis égal ou inférieur à 80 % vol.
5. Les droits de plantation nouvelle, ainsi que toutes les conditions relatives à l’utilisation de ces droits ou des superficies plantées en vertu de ceux-ci, accordés avant le 1er août 2000 pour des superficies destinées à l’expérimentation ou à la culture de vignes mères de greffons demeurent applicables pendant la période expérimentale ou la période de production des vignes mères de greffons, respectivement. Les règles énoncées au paragraphe 4, deuxième alinéa, s’appliquent à ces superficies au terme de la période expérimentale ou de la période de production de vignes mères de greffons, respectivement.
6. Dans le cas de l’article 91, paragraphe 1, point d), du règlement (CE) no 479/2008, pour éviter d’imposer une charge administrative excessive, un État membre peut, au lieu d’accorder des droits de plantation nouvelle, prévoir que les superficies dont les produits vitivinicoles sont destinés uniquement à la consommation familiale du viticulteur ne sont pas soumises aux dispositions en matière d’arrachage prévues à l’article 85, paragraphe 1, dudit règlement. Les États membres ne peuvent recourir à cette faculté que si:
a)
la superficie ainsi considérée de chaque viticulteur ne dépasse pas un plafond à fixer par l’État membre, plafond qui ne peut, en tout état de cause, être supérieur à 0,1 hectare; et
b)
le viticulteur concerné ne produit pas de vin à des fins commerciales.
7. La commercialisation du vin ou des produits vitivinicoles provenant des superficies visées au paragraphe 6 est interdite. Les États membres mettent en œuvre un système approprié afin de contrôler le respect de cette interdiction. S’il apparaît que cette interdiction n’a pas été respectée, indépendamment de toute pénalité imposée par l’État membre, les dispositions du paragraphe 4, deuxième alinéa, point b), s’appliquent. Les États membres consignent tous les cas traités en application du présent paragraphe.
Article 61
Obligations incombant aux États membres en matière de relevé et de communication en ce qui concerne les droits de plantation nouvelle
Les États membres consignent chaque cas d’octroi de droits de plantation nouvelle conformément à l’article 60.
Les États membres communiquent à la Commission les informations suivantes pour chaque campagne viticole:
a)
les superficies totales pour lesquelles des droits de plantation nouvelle ont été octroyés au titre de chacun des paragraphes 1, 2 et 3 de l’article 60; et
b)
la superficie totale pour laquelle des droits de plantation nouvelle ont été octroyés au titre de l’article 91, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008. Toutefois, lorsqu’il recourt à la dérogation prévue à l’article 60, paragraphe 6, du présent règlement, l’État membre communique une estimation de la superficie totale considérée, fondée sur les résultats du suivi effectué.
Cette communication est effectuée au moyen du formulaire figurant au tableau 8 de l’annexe XIII. Les États membres peuvent décider d’y inclure ou de ne pas y inclure de renseignements relatifs aux régions. Le formulaire est transmis à la Commission chaque année le 1er mars au plus tard, pour la campagne viticole écoulée.
Article 62
Arrachage sans génération de droit de replantation
Lorsqu’une superficie est arrachée en application de l’article 24, paragraphe 4, de l’article 85, paragraphe 1, ou de l’article 86, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008, ou de l’article 60, paragraphe 4, deuxième alinéa, point b), du présent règlement, aucun droit de replantation n’est accordé. En outre, il n’est pas accordé de droits de replantation en cas d’arrachage des superficies suivantes:
a)
toute superficie de vigne dans la mise en œuvre de mesures de remembrement ou de mesures d’expropriation pour cause d’utilité publique lorsque des droits de plantation nouvelle ont été accordés pour ces superficies au titre de l’article 60, paragraphe 1, du présent règlement;
b)
les superficies destinées à l’expérimentation viticole pendant la période expérimentale;
c)
les superficies destinées à des vignes mères de greffons pendant la période de production des vignes mères de greffons;
d)
les superficies destinées exclusivement à la consommation de la famille du viticulteur; ou
e)
les superficies pour lesquelles une prime à l’arrachage est octroyée, conformément à l’article 92, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008.
Article 63
Droits de replantation anticipée
1. Conformément à l’article 92, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres peuvent octroyer des droits de replantation aux producteurs qui s’engagent à procéder à l’arrachage d’une superficie plantée en vigne avant la fin de la troisième campagne viticole suivant celle où cette superficie a été plantée. Cette faculté ne peut être utilisée que si le producteur peut démontrer qu’il ne détient pas, ou pas suffisamment, de droits de plantation susceptibles de permettre la plantation en vigne de toute la superficie considérée. Un État membre n’accorde pas plus de droits à un producteur que nécessaire pour permettre que toute la superficie considérée soit plantée en vigne, compte tenu des droits qu’il détient déjà. Le producteur définit avec précision la superficie à arracher.
2. Le producteur qui prend l’engagement visé au paragraphe 1 constitue une garantie. L’obligation d’arracher la superficie considérée constitue une exigence principale au sens de l’article 20, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2220/85. Le montant de la garantie est fixé par l’État membre concerné sur la base de critères objectifs. La garantie est fixée à un niveau proportionné et suffisant pour dissuader les producteurs de ne pas tenir leur engagement.
3. Jusqu’à ce que l’engagement d’arrachage ait été rempli, les États membres garantissent que, pendant une campagne viticole donnée, il n’y ait pas simultanément production commerciale de vin issu de la superficie à arracher et de vin issu de la superficie nouvellement plantée, en veillant à ce que les produits issus de raisins provenant de l’une quelconque des deux superficies ne puissent être mis en circulation qu’aux fins de la distillation, aux frais du producteur. Ces produits ne peuvent servir à la préparation d’alcool ayant un titre alcoométrique volumique acquis égal ou inférieur à 80 % vol.
4. Si l’engagement d’arrachage n’est pas rempli dans le délai imparti, la superficie qui n’a pas été arrachée est considérée comme ayant été plantée en violation de la restriction des plantations prévue à l’article 90, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008.
5. Les États membres contrôlent la plantation et l’arrachage des superficies considérées.
6. Les États membres consignent chaque cas traité en application des paragraphes 1 à 5.
Article 64
Transferts de droits de replantation
1. Lorsqu’ils appliquent l’article 92, paragraphe 5, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres peuvent appliquer un coefficient équivalent de réduction aux transferts de droits de replantation entre exploitations.
2. Les États membres consignent tout transfert de droits de replantation entre exploitations.
Article 65
Réserves de droits de plantation
1. Les États membres garantissent que le transfert de droits par la voie d’une réserve nationale et/ou de réserves régionales n’entraîne pas d’augmentation globale du potentiel de production sur leur territoire. Si nécessaire, ils peuvent appliquer un coefficient de réduction.
2. Un État membre notifie à la Commission la création de réserves nationales et/ou régionales de droits de plantation ou, selon le cas, il l’informe de son choix de ne plus appliquer le système de réserve.
3. Lorsqu’un État membre choisit de ne pas appliquer le système de réserve, il communique à la Commission la preuve de ce qu’un système efficace de gestion des droits de plantation existe sur tout son territoire.
4. Les États membres consignent tous les cas où des droits de plantation sont prélevés sur des réserves, tous les cas où des droits de plantation sont transférés d’une réserve à une autre et tous les cas où des droits de plantation sont alloués à des réserves. Tout paiement effectué en contrepartie d’allocations de droits à une réserve ou de prélèvements de droits sur une réserve est également consigné.
5. Les États membres communiquent à la Commission, au moyen du formulaire figurant au tableau 9 de l’annexe XIII, et ce pour chaque campagne viticole:
a)
les droits de plantation alloués aux réserves;
b)
les droits de plantation prélevés sur la réserve, à titre onéreux ou gratuit.
Article 66
Maintien du régime des droits de plantation
Les États membres qui souhaitent maintenir sur leur territoire ou des parties de leur territoire l’interdiction de plantation visée à l’article 90, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 au-delà du 31 décembre 2015 en vertu de la possibilité prévue à l’article 90, paragraphe 6, de ce règlement font part de leur intention à la Commission pour le 1er mars 2015.
CHAPITRE III
Régime d’arrachage
Article 67
Admissibilité
1. La prime à l’arrachage ne peut être octroyée qu’à condition que soient disponibles des preuves attestant que les parcelles de vigne sont correctement entretenues. Sans préjudice du contrôle prévu à l’article 81, paragraphe 3, du présent règlement, la déclaration de récolte prévue à l’article 2 du règlement (CE) no 1282/2001 de la Commission (19) est requise à cette fin pour, au moins, les deux campagnes viticoles précédant l’entrée du vigueur du règlement (CE) no 479/2008 et les trois campagnes viticoles précédant l’arrachage.
2. Nonobstant les dispositions du paragraphe 1, les États membres peuvent prévoir que les producteurs exemptés de l’obligation de présenter une déclaration de récolte en application de l’article 2, paragraphe 2, point c), ou de l’article 2, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1282/2001 peuvent justifier de leur production de raisins au moyen de la déclaration mentionnée à l’article 2, paragraphe 2, point c), dudit règlement ou de la déclaration de production visée à l’article 4, paragraphe 1, de ce même règlement.
Au cas où ni la déclaration de récolte ni la déclaration mentionnée à l’article 2, paragraphe 2, point c), ou à l’article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1282/2001 n’est disponible pour des raisons légitimes, les États membres peuvent prévoir d’autres moyens afin de garantir que les parcelles de vigne sont correctement entretenues. Il appartient aux États membres de vérifier scrupuleusement la fiabilité de ces moyens de substitution.
3. Avant d’accepter une demande de paiement, les États membres veillent à ce que les critères d’admissibilité prévus à l’article 100, points a), b), d), e) et f), du règlement (CE) no 479/2008 aient été respectés.
Article 68
Motifs d’exemption
1. Les zones de montagne ou de forte déclivité qui peuvent être déclarées non admissibles au titre du régime d’arrachage en application de l’article 104, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008 sont les suivantes:
a)
les zones de montagne d’une altitude supérieure à 500 m au moins, à l’exclusion des hauts plateaux;
b)
les zones ayant une pente supérieure à 25 % au moins;
c)
les zones comprenant des terrasses.
2. La communication visée à l’article 104, paragraphe 8, du règlement (CE) no 479/2008 contient des informations indicatives sur la superficie de ces zones et est effectuée sous la forme prévue à l’annexe XIV du présent règlement.
Article 69
Montant de la prime
1. Sans préjudice des aides nationales qui peuvent être accordées conformément à l’article 106 du règlement (CE) no 479/2008, les barèmes des primes prévus à l’article 101 de ce règlement sont établis à l’annexe XV du présent règlement.
2. Le rendement historique visé à l’article 101, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008 est déterminé sur la base du rendement moyen de l’exploitation ou, s’ils sont disponibles, du rendement moyen de la parcelle ou du rendement moyen atteint pour une catégorie de vin donnée dans l’exploitation faisant l’objet de la demande de prime à l’arrachage. Le rendement moyen est calculé sur la base du rendement moyen des cinq campagnes qui se sont écoulées entre 2003/2004 et 2007/2008, à l’exclusion des campagnes affichant le rendement le plus faible et le rendement le plus élevé.
Par dérogation au premier alinéa:
a)
les États membres qui ont adhéré à la Communauté en 2004 ou en 2007 et qui ne disposaient pas d’un système de déclarations de récolte pendant toute la période comprise entre les campagnes 2003/2004 et 2007/2008 calculent le rendement historique sur la base du rendement historique des campagnes qui se sont écoulées entre 2005/2006 et 2007/2008;
b)
tout producteur dont la production a été affectée pendant plus d’un an au cours de la période de référence en raison d’un cas de force majeure ou de circonstances exceptionnelles survenus pendant cette période de référence est en droit de demander que le rendement de référence soit déterminé sur la base des rendements moyens des campagnes viticoles de la période visée au premier alinéa ou, le cas échéant, au présent alinéa, point a), qui n’ont pas été affectées par le cas de force majeure ou les circonstances exceptionnelles.
3. Le rendement moyen est déterminé sur la base des déclarations de récolte.
Nonobstant les dispositions du premier alinéa, les États membres peuvent prévoir que les producteurs exemptés de l’obligation de présenter une déclaration de récolte en application de l’article 2, paragraphe 2, point c), ou de l’article 2, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1282/2001 peuvent justifier de leur production de raisins au moyen de la déclaration mentionnée à l’article 2, paragraphe 2, point c), dudit règlement ou de la déclaration de production visée à l’article 4, paragraphe 1, de ce même règlement.
Les États membres peuvent prévoir que dans le cas des membres de coopératives ou d’autres groupes auxquels ils appartiennent ou avec lesquels ils sont associés qui ne disposent pas de la déclaration mentionnée à l’article 2, paragraphe 2, point c), du règlement (CE) no 1282/2001, le rendement moyen de la coopérative ou du groupe peut être pris en compte, à condition que la coopérative ou que le groupe certifie avoir effectivement reçu une livraison de raisins du producteur considéré pendant les campagnes concernées. Dans ce cas, il est tenu compte, s’il est disponible, du rendement moyen atteint pour une catégorie de vin donnée dans la coopérative ou le groupe concernés faisant l’objet de la demande de prime à l’arrachage.
Les États membres peuvent prévoir qu’au cas où ni la déclaration de récolte ni la déclaration mentionnée à l’article 2, paragraphe 2, point c), ou à l’article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1282/2001 n’est disponible pour des raisons légitimes, à vérifier par leurs soins, autres que celles indiquées aux deuxième et troisième alinéas, le rendement moyen correspond au rendement moyen de la région concernée.
Il appartient aux États membres de vérifier scrupuleusement la fiabilité des déclarations et des autres sources utilisées pour déterminer le rendement historique présentées conformément au présent article.
4. La prime est versée pour la superficie plantée, délimitée comme prévu à l’article 75.
Article 70
Procédure de demande
1. Les États membres arrêtent la procédure de présentation des demandes, qui prévoit notamment:
a)
les informations devant accompagner la demande;
b)
la communication ultérieure au producteur considéré de la prime pouvant être accordée;
c)
la date avant laquelle l’arrachage doit avoir lieu.
2. Les États membres vérifient le bien-fondé des demandes. Ils peuvent prévoir à cette fin que le producteur concerné joigne à sa demande un engagement écrit. En cas de retrait de la demande sans raison valable, l’État membre peut exiger du producteur le remboursement des frais de traitement de sa demande.
Article 71
Procédure en cas d’application d’un pourcentage unique d’acceptation
1. Lorsqu’ils appliquent le pourcentage d’acceptation visé à l’article 102, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008, les États membres procèdent comme suit chaque année concernée:
a)
dans la mesure où les ressources budgétaires disponibles allouées à l’État membre le permettent, toutes les demandes d’arrachage portant sur la totalité du vignoble d’un producteur sont acceptées, sans qu’une réduction soit appliquée à ces demandes. Si les ressources budgétaires disponibles allouées à l’État membre ne sont pas suffisantes pour que toutes les demandes soient acceptées, ce dernier répartit le budget disponible sur la base de critères objectifs et non discriminatoires établis dans sa réglementation nationale;
b)
une fois les montants visés au présent paragraphe, point a), déduits des ressources budgétaires disponibles allouées à l’État membre, dans la mesure où le reste des ressources budgétaires disponibles le permettent, toutes les demandes émanant de personnes âgées d'au moins 55 ans, ou plus âgées si les États membres le prévoient en application de l’article 102, paragraphe 5, point b) ii), du règlement (CE) no 479/2008, sont acceptées, sans qu’une réduction soit appliquée à ces demandes. Si les ressources budgétaires disponibles allouées à l’État membre ne sont pas suffisantes pour que toutes ces demandes soient acceptées, ce dernier répartit le budget disponible sur la base de critères objectifs et non discriminatoires établis dans sa réglementation nationale;
c)
une fois les montants concernés par les points a) et b) déduits des ressources budgétaires disponibles allouées à l’État membre, ce dernier répartit le reste du budget disponible sur la base de critères objectifs et non discriminatoires établis dans sa réglementation nationale.
2. Les critères objectifs et non discriminatoires visés à l’article 102, paragraphe 5, point b), du règlement (CE) no 479/2008 sont fixés par les États membres de manière à permettre qu’aucune réduction ne soit appliquée aux demandes recevables. Les États membres communiquent à la Commission les critères visés au paragraphe 1 chaque année pour le 15 octobre, au moyen du formulaire figurant au tableau 10 de l’annexe XIII du présent règlement.
Article 72
Versement de la prime
Le versement de la prime à l’arrachage est effectué après vérification que l’arrachage a effectivement eu lieu et au plus tard pour le 15 octobre de l’année d’acceptation de la demande par l’État membre conformément à l’article 102, paragraphe 5, du règlement (CE) no 479/2008.
Article 73
Communications
1. Les communications visées à l’article 102, paragraphes 2, 5 et 6, du règlement (CE) no 479/2008 sont effectuées sous la forme indiquée aux tableaux 10 à 12 de l’annexe XIII du présent règlement. Les États membres peuvent décider d’y inclure ou de ne pas y inclure de renseignements relatifs aux régions.
2. Lorsque les États membres octroient une aide nationale à l’arrachage, ils indiquent cette information dans les tableaux visés au paragraphe 1.
3. Lorsqu’un État membre décide, en application de l’article 104, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008, de rejeter des demandes ultérieures, il communique sa décision à la Commission.
4. Les États membres communiquent à la Commission les mesures qu’ils ont prises pour se conformer aux dispositions de l’article 104, paragraphe 9, du règlement (CE) no 479/2008. Cette communication est effectuée sous la forme indiquée au tableau 12 de l’annexe XIII du présent règlement.
5. Les États membres communiquent à la Commission, chaque année le 1er décembre au plus tard, un rapport annuel sur les résultats des contrôles réalisés lors de l’exercice écoulé en ce qui concerne le régime d’arrachage. Cette communication est effectuée sous la forme indiquée au tableau 13 de l’annexe XIII.
CHAPITRE IV
Inventaire et mesure de la superficie plantée en vigne
Article 74
Inventaire
Les données communiquées dans l’inventaire conformément à l’article 109 du règlement (CE) no 479/2008 font référence au 31 juillet de la campagne viticole écoulée.
L’inventaire contient les informations précisées aux tableaux 14 et 16 de l’annexe XIII du présent règlement. Les États membres peuvent décider d’inclure ou de ne pas inclure de renseignements relatifs aux régions dans ces tableaux.
Article 75
Superficie plantée en vigne
1. Aux fins de la restructuration et de la conversion des vignobles, de la vendange en vert et des mesures d’arrachage visées aux articles 11, 12 et 98 du règlement (CE) no 479/2008, une superficie plantée en vigne est délimitée par le périmètre extérieur des souches auquel on ajoute une zone tampon dont la largeur correspond à la moitié de la distance qui sépare les rangs. La superficie plantée en vigne est déterminée conformément à l’article 30, paragraphe 1, premier alinéa, du règlement (CE) no 796/2004 de la Commission (20).
2. Lorsque le rendement historique visé à l’article 101, paragraphe 2, du règlement (CE) no 479/2008 est déterminé sur la base d’une superficie qui ne correspond pas à la définition donnée au paragraphe 1 du présent article, les États membres peuvent recalculer le rendement en divisant la production de l’exploitation, de la parcelle ou de la catégorie de vin concernée par la superficie plantée en vigne produisant le volume de vin concerné, définie au paragraphe 1.
TITRE V
CONTRÔLES APPLICABLES DANS LE SECTEUR VITIVINICOLE
CHAPITRE I
Principes du contrôle
Article 76
Contrôles
Sans préjudice des dispositions particulières du présent règlement ou d’autres instruments législatifs communautaires, les États membres instaurent des contrôles et des mesures lorsque ceux-ci sont nécessaires pour garantir la bonne application du règlement (CE) no 479/2008 et du présent règlement. Ces contrôles et mesures revêtent un caractère effectif, proportionné et dissuasif de manière à assurer une protection adéquate des intérêts financiers des Communautés.
Les États membres veillent en particulier à ce que:
a)
tous les critères d’admissibilité établis par la législation communautaire, la législation nationale ou le cadre national puissent être contrôlés;
b)
les autorités compétentes chargées de la réalisation des contrôles disposent d’un personnel suffisamment nombreux, qualifié et expérimenté pour assurer une exécution efficace des contrôles;
c)
des contrôles soient prévus qui permettent d’éviter un double financement irrégulier des mesures au titre du présent règlement et d’autres régimes communautaires ou nationaux;
d)
les contrôles et mesures soient adaptés à la nature du soutien en cause. Les États membres définissent les méthodes et les moyens de vérification ainsi que les personnes à contrôler;
e)
les contrôles soient exécutés soit systématiquement, soit par sondage. Dans le cas des contrôles par sondage, les États membres s’assurent, par le nombre, la nature et la fréquence de ces contrôles, que ceux-ci sont représentatifs de l’ensemble de leur territoire et correspondent à l’importance du volume des produits vitivinicoles commercialisés ou détenus en vue de leur commercialisation;
f)
que les opérations admises au bénéfice d’un financement communautaire soient authentiques et conformes à la législation communautaire.
Article 77
Principes généraux
1. La vérification prend la forme de contrôles administratifs et, le cas échéant, de contrôles sur place.
2. Les contrôles administratifs sont systématiques et comportent des vérifications croisées avec, entre autres, les données du système intégré de gestion et de contrôle prévu au titre II, chapitre 4, du règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil.
3. Sauf lorsque des contrôles sur place systématiques sont prévus par le règlement (CE) no 479/2008 ou par le présent règlement, les autorités compétentes procèdent à des contrôles sur place portant sur un pourcentage approprié de bénéficiaires/producteurs déterminé par échantillonnage sur la base d’une analyse des risques conformément à l’article 79 du présent règlement.
4. En ce qui concerne les mesures prévues aux articles 16, 17, 18 et 19 du règlement (CE) no 479/2008, la taille de l’échantillon représente au moins 5 % des demandes d’aide. L’échantillon doit aussi représenter 5 % au moins des quantités faisant l’objet de l’aide.
5. En ce qui concerne les mesures prévues à l’article 15 du règlement (CE) no 479/2008, les articles 26, 27 et 28 du règlement (CE) no 1975/2006 (21) s’appliquent mutatis mutandis.
6. L’article 26, paragraphes 3 et 4, du règlement (CE) no 796/2004 s’applique aux contrôles sur place prévus au présent article.
7. Dans tous les cas appropriés, les États membres ont recours au système intégré de gestion et de contrôle (SIGC).
Article 78
Contrôles sur place
1. Les contrôles sur place sont effectués de manière inopinée. Un préavis limité au strict nécessaire peut toutefois être donné, pour autant que cela ne nuise pas à l’objectif du contrôle. Le préavis ne dépasse pas 48 heures, sauf dans des cas dûment justifiés ou dans le cas des mesures pour lesquelles des contrôles sur place systématiques sont prévus.
2. Le cas échéant, les contrôles sur place prévus au présent règlement sont effectués conjointement avec d’autres contrôles prévus par la législation communautaire.
3. La demande ou les demandes d’aide concernées sont rejetées si les bénéficiaires ou leur représentant empêchent la réalisation du contrôle sur place.
Article 79
Sélection de l’échantillon de contrôle
1. Les échantillons de contrôle aux fins des contrôles sur place effectués au titre du présent règlement sont sélectionnés par l’autorité compétente sur la base d’une analyse des risques et, lorsque les contrôles portent spécifiquement sur le financement communautaire, sur la base de la représentativité des demandes d’aide introduites. Chaque année, il est procédé à une évaluation et à une actualisation de l’efficacité de l’analyse des risques:
a)
en déterminant la pertinence de chaque facteur de risque;
b)
en comparant les résultats de l’échantillon basé sur le risque et sélectionné de manière aléatoire visé au deuxième alinéa;
c)
en prenant en considération la situation spécifique de l’État membre.
Afin d’assurer la représentativité, les États membres sélectionnent au hasard entre 20 et 25 % du nombre minimal de bénéficiaires/producteurs devant être soumis à un contrôle sur place.
2. L’autorité compétente garde trace des raisons pour lesquelles tel ou tel bénéficiaire/producteur a été choisi aux fins d’un contrôle sur place. L’inspecteur chargé d’effectuer le contrôle sur place en est dûment informé avant le début du contrôle.
Article 80
Rapport de contrôle
1. Chaque contrôle sur place fait l’objet d’un rapport de contrôle rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle.
Lorsque le contrôle concerne le financement communautaire, le rapport indique en particulier:
a)
les régimes d’aide et les demandes contrôlées;
b)
les personnes présentes;
c)
le cas échéant, les parcelles agricoles contrôlées, les parcelles agricoles mesurées et les résultats des mesures par parcelle agricole mesurée, ainsi que les techniques de mesure utilisées;
d)
dans le cas du régime d’arrachage, si la superficie concernée a été correctement entretenue;
e)
les quantités couvertes par le contrôle et les résultats de ce contrôle;
f)
si le bénéficiaire/producteur a été averti de la visite et, dans l’affirmative, quel était le délai de préavis;
g)
toute autre mesure de contrôle mise en œuvre.
2. Lorsque des divergences sont constatées entres les informations figurant dans la demande et la situation réelle observée lors du contrôle effectué sur place ou par télédétection, l’exploitant reçoit une copie du rapport de contrôle et bénéficie de la possibilité de signer le rapport avant que l’autorité compétente ne décide de réductions ou d’exclusions sur la base des constatations effectuées.
Article 81
Contrôle portant sur le potentiel de production
1. Aux fins de la vérification du respect des dispositions relatives au potentiel de production prévues au titre V du règlement (CE) no 479/2008, y compris de l’interdiction des plantations nouvelles établie à l’article 90, paragraphe 1, de ce règlement, les États membres font usage du casier viticole.
2. Lorsque des droits de replantation sont octroyés en vertu de l’article 92 du règlement (CE) no 479/2008, les superficies font l’objet d’un contrôle systématique avant et après l’exécution de l’arrachage. Les parcelles vérifiées sont celles pour lesquelles un droit de replantation doit être octroyé.
Le contrôle effectué avant l’arrachage comporte une vérification de l’existence du vignoble concerné.
Ce contrôle prend la forme d’un contrôle sur place classique. Toutefois, si l’État membre dispose d’un casier viticole informatisé fiable et actualisé, le contrôle peut être effectué au niveau administratif et l’obligation de réaliser un contrôle sur place avant l’arrachage peut être limitée à 5 % des demandes (annuellement), pour confirmer la fiabilité du système de contrôle administratif. Si les contrôles sur place révèlent des irrégularités ou des différences significatives dans une région ou une partie d’une région, l’autorité compétente augmente en conséquence le nombre de contrôles sur place pour l’année concernée et pour l’année suivante.
3. Les superficies donnant lieu au versement de la prime à l’arrachage font l’objet d’un contrôle systématique avant et après l’exécution de l’arrachage. Les parcelles contrôlées sont celles qui font l’objet d’une demande d’aide.
Le contrôle effectué avant l’arrachage comporte une vérification de l’existence du vignoble concerné, de la superficie plantée en vigne déterminée conformément à l’article 75 et du bon entretien de la superficie en cause.
Ce contrôle prend la forme d’un contrôle sur place classique. Toutefois, si l’État membre dispose d’un outil graphique permettant de mesurer la parcelle conformément à l’article 75 dans le casier viticole informatisé, ainsi que d’informations fiables et actualités quant au bon entretien de la parcelle, le contrôle peut être effectué au niveau administratif et l’obligation de réaliser un contrôle sur place avant l’arrachage peut être limitée à 5 % des demandes, pour confirmer la fiabilité du système de contrôle administratif. Si les contrôles sur place révèlent des irrégularités ou des différences significatives dans une région ou une partie d’une région, l’autorité compétente augmente en conséquence le nombre de contrôles sur place pour l’année concernée.
4. Le contrôle destiné à vérifier que l’arrachage a effectivement eu lieu prend la forme d’un contrôle sur place classique. Ce contrôle peut toutefois être effectué par télédétection lorsque l’arrachage porte sur la totalité d’une parcelle de vigne ou que la résolution du système de télédétection est égale ou supérieure à 1 m2.
5. Dans le cas des superficies donnant lieu au versement d’une prime à l’arrachage, sans préjudice du paragraphe 3, troisième alinéa, et du paragraphe 4, au moins l’un des deux contrôles mentionnés au paragraphe 3, premier alinéa, est effectué sous la forme d’un contrôle sur place classique.
Article 82
Instances de contrôle
1. Lorsqu’un État membre désigne plusieurs instances compétentes pour le contrôle du respect de la réglementation vitivinicole, il assure la coordination des actions entre celles-ci.
2. Chaque État membre désigne une seule instance de contact pour assurer la liaison avec les instances de contact d’autres États membres et avec la Commission. En particulier, cette instance transmet et reçoit les demandes de coopération, en vue de l’application du présent titre, et représente l’État membre dont elle relève auprès des autres États membres ou de la Commission.
Article 83
Prérogatives des agents de contrôle
Chaque État membre prend toutes les mesures utiles pour faciliter l’accomplissement des tâches des agents de ses instances compétentes. Il veille notamment à ce que ces agents, le cas échéant en collaboration avec ceux de ses services qu’il habilite à cette fin:
a)
aient accès aux vignobles, aux installations de vinification, de stockage et de transformation de produits vitivinicoles et aux moyens de transport de ces produits;
b)
aient accès aux locaux commerciaux ou entrepôts et aux moyens de transport de quiconque détient en vue de la vente, commercialise ou transporte des produits vitivinicoles ou des produits pouvant être destinés à une utilisation dans le secteur vitivinicole;
c)
puissent procéder au recensement des produits vitivinicoles ainsi que des substances ou produits pouvant être destinés à leur élaboration;
d)
puissent prélever des échantillons des produits vitivinicoles, des substances et produits pouvant être destinés à leur élaboration ainsi que des produits détenus en vue de la vente, commercialisés ou transportés;
e)
puissent prendre connaissance des données comptables ou d’autres documents utiles aux contrôles et en établir des copies ou extraits;
f)
puissent prendre des mesures conservatoires appropriées concernant l’élaboration, la détention, le transport, la désignation, la présentation et la commercialisation d’un produit vitivinicole ou d’un produit destiné à être utilisé pour l’élaboration d’un tel produit lorsqu’il y a lieu de croire qu’une infraction grave aux dispositions communautaires a été commise, en particulier en cas de manipulations frauduleuses ou de risques pour la santé.
CHAPITRE II
Assistance entre les instances de contrôle
Article 84
Assistance sur demande
1. Lorsqu’une instance compétente d’un État membre entreprend, sur son territoire, des actions de contrôle, elle peut requérir des renseignements auprès d’une instance compétente d’un autre État membre susceptible d’être concerné directement ou indirectement. L’assistance demandée est fournie en temps utile.
La Commission est informée de tous les cas où le produit faisant l’objet des actions de contrôle visées au premier alinéa est originaire d’un pays tiers et où la commercialisation de ce produit peut revêtir un intérêt spécifique pour d’autres États membres.
L’instance requise communique tous renseignements de nature à permettre à l’instance requérante d’accomplir sa mission.
2. Sur demande motivée de l’instance requérante, l’instance requise réalise ou prend les initiatives nécessaires pour faire réaliser une surveillance spéciale ou des contrôles permettant d’atteindre les objectifs poursuivis.
3. L’instance requise procède comme si elle agissait pour son propre compte.
4. En accord avec l’instance requise, l’instance requérante peut désigner des agents:
a)
soit pour recueillir, dans les locaux des autorités administratives relevant de l’État membre où l’instance requise est établie, des renseignements relatifs à l’application de la réglementation vitivinicole ou à des actions de contrôle, y compris pour effectuer des copies des documents de transport et autres documents ou des extraits de registres;
b)
soit pour assister aux opérations requises en vertu du paragraphe 2, après en avoir averti l’instance requise en temps utile avant le début de ces opérations.
Les copies visées au premier alinéa, point a), ne peuvent être effectuées qu’en accord avec l’instance requise.
5. Les agents de l’instance requise assurent à tout moment la conduite des opérations de contrôle.
6. Les agents de l’instance requérante:
a)
produisent un mandat écrit qui définit leur identité et leur qualité;
b)
jouissent, sans préjudice des limitations imposées par l’État membre dont relève l’instance requise à ses propres agents dans l’exercice des contrôles en question:
i)
des droits d’accès prévus à l’article 83, points a) et b);
ii)
du droit d’être informés des résultats des contrôles effectués par les agents de l’instance requise au titre de l’article 83, points c) et e);
c)
adoptent, au cours des contrôles, une attitude compatible avec les règles et usages professionnels qui s’imposent dans l’État membre concerné et sont tenus au secret professionnel.
7. Les demandes visées au présent article sont transmises à l’instance requise de l’État membre concerné par l’intermédiaire de l’instance de contact de cet État membre. Il en est de même pour:
a)
les réponses à ces demandes;
b)
les communications relatives à l’application des paragraphes 2 et 4.
Nonobstant les dispositions du premier alinéa, afin de coopérer plus efficacement et plus rapidement, les États membres peuvent autoriser une instance compétente à:
a)
adresser directement ses demandes ou communications à une instance compétente d’un autre État membre;
b)
répondre directement aux demandes ou communications émanant d’une instance compétente d’un autre État membre.
Article 85
Assistance spontanée
Une instance compétente d’un État membre avertit sans délai l’instance de contact de l’État membre concerné, par l’intermédiaire de l’instance de contact dont elle relève, lorsqu’elle a des raisons de croire ou lorsqu’elle prend connaissance du fait:
a)
qu’un produit visé à l’article 1er, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 n’est pas conforme à la réglementation vitivinicole ou fait l’objet d’actions frauduleuses portant sur l’obtention ou la commercialisation d’un tel produit; et
b)
que cette non-conformité présente un intérêt spécifique pour un ou plusieurs autres États membres et est de nature à donner lieu à des mesures administratives ou à des poursuites judiciaires.
Article 86
Dispositions communes
1. Les informations visées à l’article 84, paragraphe 1, et à l’article 85 sont accompagnées et complétées dès que possible par des documents ou autres pièces probantes utiles, ainsi que par l’indication des mesures administratives ou poursuites judiciaires éventuelles, et portent notamment sur:
a)
la composition et les caractéristiques organoleptiques du produit en cause;
b)
sa désignation et sa présentation;
c)
le respect des règles prescrites pour son élaboration et sa commercialisation.
2. Les instances de contact concernées par l’affaire pour laquelle le processus d’assistance a été engagé s’informent réciproquement et sans délai:
a)
du déroulement des investigations;
b)
des suites administratives ou contentieuses réservées aux opérations en cause.
3. Les frais de déplacement occasionnés par l’application de l’article 84, paragraphes 2 et 4, sont pris en charge:
a)
par l’État membre qui a désigné un agent pour les mesures visées aux paragraphes précités; ou
b)
par le budget communautaire, sur demande de l’instance de contact de cet État membre, si la Commission a formellement reconnu au préalable l’intérêt pour la Communauté de l’action de contrôle en question.
CHAPITRE III
Banque de données analytiques
Article 87
Objet de la banque de données
1. Une banque de données analytiques des produits du secteur vitivinicole est gérée par le Centre commun de recherche (CCR).
2. La banque de données comporte les données obtenues grâce à l’analyse isotopique des composants de l’éthanol et de l’eau des produits vitivinicoles selon les méthodes d’analyse de référence visées à l’article 31 du règlement (CE) no 479/2008.
3. La banque de données contribue à l’harmonisation de l’interprétation des résultats obtenus par les laboratoires officiels des États membres au moyen des méthodes d’analyse de référence visées à l’article 31 du règlement (CE) no 479/2008.
Article 88
Prélèvements
1. Aux fins de l’établissement de la banque de données analytiques, les États membres veillent à ce que des échantillons de raisins frais à analyser soient prélevés, traités et transformés en vin conformément aux instructions énoncées à l’annexe XVI.
2. Les échantillons de raisins frais sont prélevés dans des vignobles localisés sur une aire de production bien caractérisée en ce qui concerne le sol, la situation, le mode de conduite, la variété, l’âge et les pratiques culturelles appliquées.
3. Le nombre des échantillons à prélever chaque année pour la banque de données est indiqué à l’annexe XVII. La sélection des échantillons doit tenir compte de la situation géographique des vignobles dans les États membres énumérés à l’annexe XVII. Chaque année, 25 % des prélèvements au moins sont effectués sur les parcelles où ont été effectués les prélèvements de l’année précédente.
4. Les échantillons sont analysés selon les méthodes visées à l’article 31 du règlement (CE) no 479/2008 par les laboratoires désignés par les États membres. Les laboratoires désignés doivent satisfaire aux critères généraux de fonctionnement des laboratoires d’essai énoncés dans la norme ISO/IEC 17025, et notamment participer à un système d’essais d’aptitude portant sur les méthodes d’analyse isotopique. Les éléments de preuve permettant d’établir le respect de ces critères sont fournis par écrit au CCR pour les besoins du contrôle de qualité et de la validation des données communiquées.
5. Un bulletin d’analyse est établi conformément à l’annexe XIX. Pour chaque échantillon, une fiche signalétique est établie en conformité avec le questionnaire figurant à l’annexe XVIII.
6. Une copie du bulletin d’analyse, comprenant les résultats et l’interprétation des analyses, ainsi qu’une copie de la fiche signalétique sont adressées au CCR.
7. Les États membres et le CCR assurent:
a)
la conservation des données figurant dans la banque de données analytiques;
b)
la conservation de chaque échantillon pendant une période de trois ans au moins après la date du prélèvement;
c)
l’utilisation de la banque de données aux seules fins du contrôle de l’application de la réglementation vitivinicole communautaire et nationale, ou à des fins statistiques ou scientifiques;
d)
l’application des mesures garantissant la protection des données, en particulier contre le vol et les manipulations;
f)
l’accès des intéressés, sans délais ou frais excessifs, aux dossiers les concernant en vue, le cas échéant, d’en faire rectifier les données lorsqu’elles sont inexactes.
Article 89
Analyses isotopiques
Pendant une période s’achevant le 31 juillet 2010, en attendant la mise en place de l’équipement analytique approprié, les États membres producteurs de vin qui ont adhéré à la Communauté en 2004 ou 2007 et qui ne sont pas équipés pour effectuer des analyses isotopiques expédient leurs échantillons de vin au CCR afin que celui-ci effectue l’analyse.
Dans ce cas, ils peuvent désigner une instance compétente habilitée à disposer des informations relatives aux échantillons prélevés sur leur territoire.
Article 90
Communication des résultats
1. Les informations figurant dans la banque de données sont mises à la disposition des laboratoires désignés à cette fin par les États membres, sur demande.
2. Le CCR établit et met à jour chaque année la liste des laboratoires des États membres désignés pour la préparation des échantillons et la réalisation des mesures destinées à la banque de données analytiques.
3. Dans des cas dûment justifiés, les informations visées au paragraphe 1, lorsqu’elles sont représentatives, peuvent être mises à la disposition d’autres instances officielles des États membres, sur demande.
4. La communication d’informations ne concerne que les données analytiques pertinentes nécessaires à l’interprétation d’une analyse effectuée sur un échantillon dont les caractéristiques et l’origine sont comparables. Toute communication d’informations est accompagnée d’un rappel des exigences minimales applicables à l’utilisation de la banque de données.
Article 91
Respect des procédures
Les États membres veillent à ce que les résultats d’analyses isotopiques figurant dans leurs propres banques de données soient obtenus par l’analyse d’échantillons prélevés et traités conformément aux dispositions du présent chapitre.
CHAPITRE IV
Prélèvement d’échantillons à des fins de contrôle
Article 92
Demande de prélèvement d’échantillons
1. Dans le cadre de l’application du chapitre II, les agents d’une instance compétente d’un État membre peuvent demander à une instance compétente d’un autre État membre de procéder à un prélèvement d’échantillons conformément aux dispositions applicables de cet État membre.
2. L’instance requérante dispose des échantillons prélevés et détermine notamment le laboratoire où ils seront analysés.
3. Les échantillons sont prélevés et traités conformément aux instructions énoncées à l’annexe XX.
Article 93
Coûts relatifs aux prélèvements, expédition et analyse des échantillons
1. Les coûts relatifs au prélèvement, au traitement et à l’expédition de l’échantillon ainsi qu’aux examens analytiques et organoleptique sont supportés par l’instance de l’État membre qui a demandé le prélèvement de l’échantillon. Ces coûts sont calculés selon les tarifs applicables dans l’État membre sur le territoire duquel les opérations sont effectuées.
2. Les coûts relatifs à l’expédition des échantillons visés à l’article 89 sont supportés par la Communauté.
CHAPITRE V
Dispositions générales
Article 94
Force probante
Les constatations effectuées par les agents d’une instance compétente d’un État membre dans le cadre de l’application du présent chapitre peuvent être invoquées par les instances compétentes des autres États membres. Dans ce cas, il ne peut être attribué à ces constatations une valeur moindre du seul fait qu’elles ne proviennent pas de l’État membre concerné.
Article 95
Personnes soumises aux contrôles
1. Les personnes physiques ou morales ainsi que les groupements de ces personnes dont les activités professionnelles peuvent faire l’objet des contrôles visés par le présent règlement ne font pas obstacle à ces contrôles et sont tenus de les faciliter à tout moment.
2. Les exploitants de vignes dans lesquelles un prélèvement d’échantillons est effectué par des agents d’une instance compétente:
a)
ne peuvent entraver la réalisation de ces prélèvements, et
b)
doivent fournir à ces agents tous les renseignements requis en application du présent règlement.
TITRE VI
DISPOSITIONS GÉNÉRALES, TRANSITOIRES ET FINALES
Article 96
Paiements aux bénéficiaires
Les paiements réalisés en vertu du titre II, exception faite de l’article 9, et du titre V du règlement (CE) no 479/2008 son effectués intégralement au profit des bénéficiaires.
Par dérogation au premier alinéa, les États membres peuvent décider de verser l’aide visée à l’article 14, paragraphe 1, du règlement (CE) no 479/2008 par l’intermédiaire des compagnies d’assurance, pour autant que:
a)
les conditions visées à l’article 14, paragraphe 4, du règlement (CE) no 479/2008 soient respectées;
b)
le montant de l’aide soit transféré intégralement au producteur;
c)
la compagnie d’assurance verse l’aide au producteur soit à l’avance soit par virement bancaire ou postal dans les quinze jours suivant réception du paiement de l’État membre.
Le recours à ce type d’intermédiaires pour les versements n’est pas de nature à fausser la concurrence sur le marché de l’assurance.
Les paiements font l’objet de contrôles préalables comme prévu au présent règlement, à l’exception des avances couvertes par une garantie.
Article 97
Récupération de l’indu
Tout paiement indu est recouvré, avec intérêts, auprès des bénéficiaires concernés. Les règles fixées à l’article 73 du règlement (CE) no 796/2004 s’appliquent mutatis mutandis.
L’application de sanctions administratives et le recouvrement des montants indûment versés ne font pas obstacle à la communication des irrégularités à la Commission en vertu du règlement no 1848/2006 de la Commission (22).
Article 98
Sanctions nationales
Sans préjudice des sanctions décrites dans le règlement (CE) no 479/2008 ou dans le présent règlement, les États membres prévoient l’application de sanctions, au niveau national, pour les irrégularités commises à l’égard des exigences énoncées dans le règlement (CE) no 479/2008 et dans le présent règlement, qui soient effectives, proportionnées et dissuasives de manière à assurer une protection adéquate des intérêts financiers des Communautés.
Article 99
Situations créées artificiellement
Sans préjudice des mesures particulières prévues dans le règlement (CE) no 479/2008 ou le présent règlement, aucun paiement n’est effectué en faveur de personnes dont il est établi qu’elles ont créé artificiellement les conditions requises pour bénéficier de tels paiements et obtenir ainsi un avantage non conforme aux objectifs du régime de soutien concerné.
Article 100
Communications
1. Sans préjudice des dispositions particulières du présent règlement, les communications à effectuer en vertu du présent règlement le sont sous la forme prévue dans ses annexes, au moyen de fichiers créés dans un tableur. Ces fichiers sont transmis à la Commission par voie électronique. Lorsqu’un État membre rassemble des données région par région, il transmet également à la Commission un tableau récapitulatif des données relatives aux différentes régions.
Les communications non effectuées par les moyens et dans le format précisés peuvent être considérées comme n’ayant pas été réalisées, sans préjudice du paragraphe 4.
2. Si, pour un tableau donné, un État membre n’a à communiquer que des valeurs nulles, il peut choisir de ne pas remplir le tableau et d’indiquer simplement à la Commission que ce dernier est sans objet dans son cas. Cette communication simplifiée est effectuée dans le même délai que celui fixé pour le tableau concerné.
3. Sans préjudice des dispositions particulières du présent règlement, les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour être à même de respecter les délais de communication fixés au présent règlement.
4. Lorsqu’un État membre n’effectue pas une communication prévue dans le règlement (CE) no 479/2008 ou dans le présent règlement ou si la communication apparaît incorrecte à la lumière des faits objectifs en possession de la Commission, la Commission peut suspendre tout ou partie des paiements mensuels visés à l’article 14 du règlement (CE) no 1290/2005 en ce qui concerne le secteur vitivinicole, jusqu’à ce que la communication soit effectuée correctement.
5. Les États membres conservent les informations enregistrées en application du présent règlement pendant au moins les dix campagnes viticoles suivant celle où elles ont été enregistrées.
6. Les communications exigées dans le présent règlement ne portent pas atteinte aux obligations qui incombent aux États membres en application du règlement (CEE) no 357/79 du Conseil concernant les enquêtes statistiques sur les superficies viticoles (23).
Article 101
Erreurs manifestes
Toute communication ou demande soumise à un État membre en vertu du règlement (CE) no 479/2008 ou du présent règlement, y compris toute demande d’aide, peut être adaptée à tout moment après avoir été effectuée, en cas d’erreurs manifestes reconnues par l’autorité compétente.
Article 102
Force majeure et circonstances exceptionnelles
Les sanctions prévues au règlement (CE) no 479/2008 ou au présent règlement ne sont pas appliquées en cas de force majeure ou en cas de circonstances exceptionnelles au sens de l’article 40, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 103
Abrogation et références
1. Les règlements (CE) no 1227/2000, (CE) no 1623/2000, (CE) no 2729/2000 et (CE) no 883/2001 sont abrogés.
Toutefois:
a)
les règles pertinentes établies dans les règlements (CE) no 1227/2000 et (CE) no 1623/2000 continuent de s’appliquer pour autant que des mesures admissibles à un financement au titre du règlement (CE) no 1493/1999 aient été engagées ou entreprises avant le 1er août 2008;
b)
le tableau 10 de l’annexe du règlement (CE) no 1227/2000 continue de s’appliquer, sauf disposition contraire prévue dans un règlement d’application sur l’étiquetage et la présentation des vins à adopter sur la base de l’article 63 du règlement (CE) no 479/2008;
c)
l’annexe I du règlement (CE) no 1623/2000 reste en vigueur jusqu’au 31 juillet 2012.
2. Les références aux règlements abrogés en application du paragraphe 1 s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe XXII.
Article 104
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er août 2008.
Toutefois, l’article 2 et le titre IV, chapitre III, s’appliquent à compter du 30 juin 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 27 juin 2008.