РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1098/2007 НА СЪВЕТА
от 18 септември 2007 година
за създаване на многогодишен план за запасите от треска в Балтийско море и за риболовните предприятия, които експлоатират тези запаси, за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 779/97
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Според обявеното неотдавна научно становище на Международния съвет за изследване на морето (ICES), запасът от риба треска в подучастъци на ICES от 25 до 32 в Балтийско море е намалял до нива, при които рибата страда от понижена репродуктивна способност, и експлоатацията на запаса няма устойчив характер.
(2)
Според обявеното неотдавна научно становище на ICES запасът от риба треска в подучастъци на ICES 22, 23 и 24 в Балтийско море е прекомерно експлоатиран и е достигнал нива, при които треската е изложена на риск от понижена репродуктивна способност.
(3)
Необходимо е да се вземат мерки за изготвяне на многогодишен план за управление на риболовните зони със запаси от треска в Балтийско море.
(4)
Целта на плана е да гарантира, че експлоатацията на запасите от треска в Балтийско море може да се извършва при устойчиви икономически, екологични и социални условия.
(5)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 от 20 декември относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на Общата политика в областта на рибарството (2), inter alia, включва изискването за постигане на тази цел Общността да възприеме подхода за прилагане на предпазни мерки за защита и опазване на запасите, за да осигури тяхната устойчива експлоатация и намали до минимум въздействието на риболова върху морските екосистеми. Общността следва да се стреми към постепенно прилагане на екосистемен подход към управлението на риболова и да допринася за ефикасността на риболовните дейности в рамките на един икономически жизнеспособен и конкурентоспособен риболовен сектор, като гарантира справедлив жизнен стандарт на лицата, които зависят от риболова на балтийска треска, и същевременно отчита интересите на потребителите.
(6)
За да се постигне тази цел, източният запас трябва да бъде възстановен до разумни биологични граници, а по отношение и на двата запаса следва да се гарантира, че ще бъдат поддържани нива на пълен капацитет на възпроизводство, даващи възможност за достигане на най-високи дългосрочни добиви.
(7)
Това може да се постигне чрез създаване на подходящ метод за постепенно намаляване на риболовното усилие в зони, в които се извършва риболов на треска, до съответстващи на целта нива, както и чрез определяне на общия допустим улов (TAC) за запасите от треска на нива, съответстващи на риболовното усилие.
(8)
Тъй като уловът на треска в риболовните зони за херинга и хамсия, както и в риболовните зони за улов на сьомга с хрилна мрежа и заплитаща мрежа е доста ограничен, тези риболовни зони не подлежат на постепенно намаляване на риболовното усилие.
(9)
За да се гарантира стабилност на възможностите за риболов, е целесъобразно да се ограничат измененията на общия допустим улов от година на година.
(10)
Целесъобразен начин на контрол върху риболовното усилие е да се регулира продължителността на периодите, през които е разрешен риболовът на треска. Държавите-членки могат да определят общи дни, през които на всички риболовни кораби от Общността с издигнат флаг е разрешено да отсъстват от пристанището.
(11)
Необходими са контролни мерки в допълнение или чрез дерогация от мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1627/94 на Съвета от 27 юни 1994 г. относно постановяване на общите разпоредби за специалните разрешителни за риболов (3), Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към Общата политика в областта на рибарството (4) и Регламент (ЕИО) № 2807/83 на Комисията от 22 септември 1983 г. относно установяване на подробни правила за вписване на информация за улова на риба от държавите-членки (5), с цел да се гарантира спазването на мерките, предвидени в настоящия регламент.
(12)
През първите три години от прилагането му многогодишният план следва да се счита за план за възстановяване по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(13)
Подучастъци 27 или 28 на ICES могат да бъдат изключени от разпоредбите за управление на риболовното усилие, тъй като в тях уловът е минимален.
(14)
Многогодишният план, предвиден в настоящия регламент, заменя съществуващите договорености относно управлението на риболовното усилие в Балтийско море. Следователно Регламент (ЕО) № 779/97 на Съвета от 24 април 1997 г. за въвеждане на режими на управление на риболовното усилие в Балтийско море (6) следва да бъде отменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява многогодишен план за следните запаси от треска (наричани по-долу „въпросните запаси от треска“) и риболовните предприятия, експлоатиращи тези запаси:
а)
треска, която обитава зона А;
б)
треска, която обитава зони Б и В.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за риболовни кораби на Общността с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, които действат в Балтийско море и в държавите-членки с излаз на Балтийско море (наричани по-долу „заинтересованите държави-членки“). При все това, член 9 се прилага по отношение на кораби с обща дължина, по-малка от осем метра, които действат в Балтийско море.
Член 3
Определения
В допълнение към определенията, установени в член 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и в член 2 от Регламент (ЕО) № 2187/2005 на Съвета от 21 декември 2005 г. за опазването на рибните ресурси посредством технически мерки в района на Балтийско море, Белти и протока Оресунд (7), за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
участъците и подучастъците на Международния съвет за изследване на морето (ICES) са тези, определени в Регламент (ЕИО) № 3880/91 на Съвета от 17 декември 1991 г. относно предоставянето на статистически данни за номиналния улов на държавите-членки, които извършват риболов в североизточната част на Атлантическия океан (8);
б)
„Балтийско море“ означава участъци IIIb, IIIc и IIId на ICES;
в)
„общ допустим улов (TAC)“ е количеството от всеки запас, което може да бъде уловено всяка година;
г)
„VMS“ е системата за наблюдение на кораби съгласно Регламент (ЕО) № 2244/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. за определяне на подробни разпоредби относно системите за наблюдение със сателит на риболовните кораби (9) с всякаква дължина;
д)
„Зона А“ са подучастъци на ICES от 22 до 24;
„зона Б“ са подучастъци на ICES от 25 до 28;
„зона В“ са подучастъци на ICES от 29 до 32;
е)
„дни на отсъствие от пристанището“ е всеки последователен период, равен или по-малък от 24 часа, през който корабът отсъства от пристанището.
ГЛАВА II
ЦЕЛ И ЗАДАЧИ
Член 4
Цел и задачи
Планът следва да гарантира устойчивата експлоатация на въпросните запаси от треска чрез постепенно намаляване и поддържане на процента на смъртност от риболов на нива, не по-ниски от:
а)
0,6 за риба на възраст от 3 до 6 години за запасите от треска в зона А, и
б)
0,3 за риба на възраст от 4 до 7 години за запасите от треска в зони Б и В.
ГЛАВА III
ОБЩ ДОПУСТИМ УЛОВ
Член 5
Определяне на общия допустим улов
1. Всяка година въз основа на предложение от Комисията, Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство относно общия допустим улов за следващата година по отношение на въпросните запаси от треска.
2. Общият допустим улов за въпросните запаси от треска се определя в съответствие с членове 6 и 7.
Член 6
Процедура за определяне на ТАС за въпросните запаси от треска
1. Съветът приема общия допустим улов за въпросните запаси от треска, който, според научна оценка, извършена от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (STECF), е по-високата от следните стойности:
а)
общият допустим улов, който би довел до 10-процентно намаление на процента на смъртност от риболов в годината на неговото прилагане, сравнен с оценката за процента на смъртност от риболов за предходната година;
б)
общият допустим улов, който би довел до стойностите на процента на смъртност от риболов, посочени в член 4.
2. В случаите, когато прилагането на параграф 1 би довело до общ допустим улов, надвишаващ с над 15 % този от предходната година, Съветът определя общ допустим улов, който е с 15 % по-висок от общия допустим улов за предходната година.
3. В случаите, когато прилагането на параграф 1 би довело до общ допустим улов, който е с над 15 % по-нисък от този от предходната година, Съветът определя общ допустим улов, който е с 15 % по-нисък от общия допустим улов за предходната година.
4. Параграф 3 не се прилага, ако извършена от STECF научна оценка показва, че процентът на смъртност от риболов в годината на прилагане на общия допустим улов ще надвиши стойността от 1 годишно за риба на възраст от 3 до 6 години за запаса от треска в зона А, или стойността от 0,6 годишно за риба на възраст от 4 до 7 години за запаса от треска в зони Б и В.
Член 7
Дерогация
Чрез дерогация от член 6 Съветът може, когато счете за целесъобразно, да приеме общ допустим улов, който е по-нисък от общия допустим улов, определен в резултат от прилагането на член 6.
ГЛАВА IV
ОГРАНИЧАВАНЕ НА РИБОЛОВНОТО УСИЛИЕ
Член 8
Процедура за определяне на периоди, през които се разрешава риболовът с определени видове съоръжения
1. На риболовните кораби се забранява да извършват риболов с тралове, датски грибове или подобни съоръжения с размер на окото на мрежата равен или по-голям от 90 мм, както и с хрилни мрежи, заплитащи мрежи или с тройни риболовни мрежи с размер на окото на мрежата равен или по-голям от 90 мм, с дънни парагади или с парагади, с изключение на плаващи парагади, оборудвани с дръжки или кърмаци:
а)
от 1 до 30 април в зона А, и
б)
от 1 юли до 31 август в зона Б.
2. При риболов с плаващи парагади на борда не се съхранява треска.
3. Всяка година с квалифицирано мнозинство Съветът определя максималния брой дни на отсъствие от пристанището през следващата година извън периодите, определени в параграф 1, когато риболовът със съоръженията, посочени в параграф 1, е разрешен, в съответствие с правилата, установени в параграфи 4 и 5.
4. В случай че съгласно оценката на STECF процентът на смъртност от риболов за някой от въпросните запаси от треска е с поне 10 % по-висок от минималния процент на смъртност от риболов, определен в член 4, общият брой дни, през които е разрешен риболовът с посочените в параграф 1 съоръжения, се намалява с 10 % спрямо разрешения за текущата година общ брой дни.
5. В случай че съгласно оценката на STECF процентът на смъртност от риболов за някой от въпросните запаси от треска не надвишава с повече от 10 % минималния процент на смъртност от риболов, определен в член 4, общият брой дни, през които е разрешен риболовът с посочените в параграф 1 съоръжения, е равен на разрешения за текущата година общ брой дни, умножен по минималния процент смъртност от риболов, посочен в член 4, и разделен на процента смъртност от риболов, определен съгласно оценката на STECF.
6. Чрез дерогация от параграф 1 на риболовните кораби с обща дължина, по-малка от 12 метра, се разрешава да използват до 5 дни месечно, разделени на периоди от поне 2 последователни дни, от максималния брой дни на отсъствие от пристанището, определени в резултат на прилагането на параграфи 3-5, по време на периодите на забрана, посочени в параграф 1. През тези дни риболовните кораби могат да залагат мрежите си и да разтоварват улов от 6,00 часа в понеделник до 18,00 часа в петък на същата седмица.
Член 16 се прилага за риболовните кораби, посочени в първа алинея, които не притежават разрешително за риболов на треска.
7. По искане на Комисията или на държава-членка, държавите-членки представят на своя уебсайт или предоставят на Комисията и на всички държави-членки описание на системата, прилагана с цел да се гарантира спазването на параграфи 3, 4 и 5.
Член 9
Ограничаване на зоните за риболов
1. Забранено е да се извършва каквато и да било риболовна дейност от 1 май до 31 октомври в зоните, получени чрез последователно свързване посредством румбови линии на следните точки, отчетени съгласно координатната система WGS84:
а)
Зона 1:
-
55° 45′ С, 15° 30′ И
-
55° 45′ С, 16° 30′ И
-
55° 00′ С, 16° 30′ И
-
55° 00′ С, 16° 00′ И
-
55° 15′ С, 16° 00′ И
-
55° 15′ С, 15° 30′ И
-
55° 45′ С, 15° 30′ И
б)
Зона 2:
-
55° 00′ С, 19° 14′ И
-
54° 48′ С, 19° 20′ И
-
54° 45′ С, 19° 19′ И
-
54° 45′ С, 18° 55′ И
-
55° 00′ С, 19° 14′ И
в)
Зона 3:
-
56° 13′ С, 18° 27′ И
-
56° 13′ С, 19° 31′ И
-
55° 59′ С, 19° 13′ И
-
56° 03′ С, 19° 06′ И
-
56° 00′ С, 18° 51′ И
-
55° 47′ С, 18° 57′ И
-
55° 30′ С, 18° 34′ И
-
56° 13′ С, 18° 27′ И.
2. Чрез дерогация от параграф 1 е разрешен риболовът с хрилни мрежи, заплитащи мрежи и с тройни риболовни мрежи с размер на окото на мрежата равен или по-голям от 157 мм, или с плаващи парагади. Никакви други съоръжения не се съхраняват на борда.
3. При риболов с някои от видовете съоръжения, определени в параграф 2, на борда не се съхранява треска.
ГЛАВА V
НАБЛЮДЕНИЕ, ИНСПЕКЦИЯ И КОНТРОЛ
Член 10
Специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1627/94 всички кораби на Общността с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, които имат на борда си или използват съоръжения за риболов на треска в Балтийско море в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 2187/2005, следва да разполагат със специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море.
2. Държавите-членки могат да издават специалното разрешително за риболов на треска, посочено в параграф 1, единствено на кораби на Общността, притежавали през 2005 г. специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море в съответствие с точка 6.2.1 от приложение III към Регламент (ЕО) № 27/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на риболовните възможности за 2005 г. и свързаните с тях условия за някои рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността и за кораби на Общността във води, в които се изискват ограничения върху улова (10). Все пак, дадена държава-членка може да издаде специално разрешително за риболов на треска на кораб на Общността, плаващ под флага на тази държава-членка, който не е разполагал със специално разрешително за риболов през 2005 г., ако гарантира, че на съд с поне равностойна мощност, измерена в киловати (kW), не се разрешава да извършва риболов в Балтийско море с което и да било от съоръженията, посочени в параграф 1.
3. Всяка заинтересована държава-членка изготвя и поддържа списък на корабите, притежаващи специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море, и го оповестява на официалната си страница в Интернет.
4. Капитанът на риболовен кораб, за който държава-членка е издала специално разрешително за риболов на треска в Балтийско море, или неговият упълномощен представител, съхранява копие от това разрешително на борда на риболовния кораб.
Член 11
Бордови дневници
1. Чрез дерогация от член 6, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 капитаните на всички кораби на Общността с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, водят бордови дневник за своите дейности в съответствие с член 6 от посочения регламент.
Независимо от разпоредбите на първа алинея риболовните кораби с обща дължина между 8 и 10 метра, които съхраняват на борда уловена в зона В треска, водят бордови дневник, съответстващ на разпоредбите, установени в точка 2 от приложение IV към Регламент (ЕИО) № 2807/83.
2. За корабите, оборудвани със система за наблюдение на кораби, държавите-членки проверяват дали получената в центровете за наблюдение на риболова (FMC) информация съответства на дейностите, записани в бордовия дневник, чрез използване на данните от тази система. Тези кръстосани проверки се записват и съхраняват в електронен вид в продължение на три години.
3. Всяка държава-членка поддържа и предоставя на официалния си уебсайт информацията за връзка за подаване на бордовите дневници, декларациите за разтоварване и предварителните нотификации, посочени в член 17 от настоящия регламент.
Член 12
Записване и изпращане на данни за улова по електронен път
Чрез дерогация от член 1 от Регламент (ЕИО) № 2807/83 държавите-членки могат да разрешат на капитана на оборудван със система за наблюдение на кораби риболовен кораб да докладва в бордовия дневник изискваната информация чрез електронни средства. Информацията се предава на FMC в държавата-членка на флага ежедневно след приключване на риболовната дейност за календарния ден. По искане на FMC в крайбрежната държава информацията от бордовия дневник му се предоставя, докато риболовният кораб се намира във водите на тази държава, както и при отправено искане в случай на инспекция.
Член 13
Записване на данни за риболовното усилие
1. Чрез дерогация от член 19б от Регламент (ЕИО) № 2847/93 при напускане или влизане в пристанище или при влизане или напускане на Балтийско море капитанът на риболовен кораб на Общността, разполагащ на борда със съоръженията, посочени в член 8, параграф 1 от настоящия регламент, предава на FMC в държавата-членка на флага отчет за дейността, съдържащ следната информация:
а)
при напускане на пристанище или при влизане в Балтийско море
i)
име на кораба, външен идентификационен знак и радиопозивна;
ii)
дата и час на заминаване от пристанището или на влизане в Балтийско море (местно време);
iii)
зона, в която корабът ще извършва риболов, определена съгласно член 3, буква д);
б)
при влизане в пристанище или при напускане на Балтийско море
i)
име на кораба, външен идентификационен знак и радиопозивна;
ii)
дата и час на влизане в пристанището или на излизане от Балтийско море (местно време).
2. Разпоредбите на параграф 1, буква a), i) и ii) и буква б) не се прилагат за корабите, оборудвани със система за наблюдение.
3. FMC в държавата-членка на флага записва отчета за дейността в електронната си база данни.
4. По искане на крайбрежната държава-членка държавата-членка на флага ѝ предоставя информацията, посочена в параграф 1.
Член 14
Наблюдение и контрол на риболовното усилие
Компетентните органи на държавата-членка на флага извършват наблюдение и контрол на спазването на:
а)
ограниченията на риболовното усилие, предвидени в член 8;
б)
ограниченията на риболовната дейност, предвидени в член 9.
Член 15
Допустимо отклонение в бордовия дневник
Чрез дерогация от член 5, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2807/83 разрешеното допустимо отклонение в приблизителната оценка в килограми на количествата риба, предмет на общ допустим улов, които се съхраняват на борда на риболовните кораби, е 10 % от цифрата в бордовия дневник, с изключение на риба треска, за която допустимото отклонение е 8 %.
За улов от зони А и Б, който е разтоварен несортиран, разрешеното допустимо отклонение в приблизителната оценка на количествата риба е 10 % от общото количество, което се съхранява на борда.
Член 16
Влизане и излизане от определени зони
1. Риболовен кораб, който притежава специално разрешително за риболов на треска, може да извършва риболов само в една от зоните А, Б или В по време на един риболовен курс.
2. Риболовният кораб може да започва риболовна дейност във водите на Общността в една от зоните А, Б или В само ако на борда му няма риба треска.
Ако без да разтоварва уловената риба, риболовният кораб влезе в пристанище в границите на зоната, където извършва риболов, той може да продължи риболовната си дейност в тази зона с риба треска на борда.
3. Когато риболовен кораб излиза от зона А, Б или В с риба треска на борда, той:
а)
се насочва директно към пристанище извън зоната, в която извършва риболов, и разтоварва улова;
б)
когато корабът излиза от зоната, в която извършва риболов, мрежите се прибират по следния начин, за да не могат да бъдат използвани лесно:
i)
мрежи, тежести и подобни съоръжения се разкачват от техните тралови бордове и теглещи и влачещи въжета и корди;
ii)
мрежите, които са на палубата или над нея, се закрепват здраво за някоя от частите на надстройката.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 през 2008 г. риболовен кораб може да извършва риболов в зони А и Б по време на един риболовен курс и да започва риболовна дейност в която и да е от зоните с налична на борда риба треска само ако количеството ѝ не надвишава 150 kg. Държавите-членки предприемат специални мерки за осигуряване на ефективен контрол. Държавите-членки докладват тези мерки на Комисията до 31 януари 2008 г.
Член 17
Предварително уведомяване
1. Капитанът на риболовен кораб на Общността, който излиза от зона А, Б или В с повече от 300 kg живо тегло риба треска на борда, уведомява компетентните органи на крайбрежната държава-членка, в която ще разтоварва рибата, поне един час преди излизането от зоната относно:
а)
часа и мястото на излизане;
б)
количествата треска и общото тегло на другите видове улов в живо тегло, съхранявани на борда;
в)
наименованието на мястото на разтоварване;
г)
прогнозирания час на пристигане в мястото на разтоварване.
Крайбрежната държава уведомява държавата на флага за разтоварването.
2. Когато риболовен кораб на Общността възнамерява да влезе в пристанище в зоната, където извършва риболов, с повече от 300 kg живо тегло риба треска на борда, капитанът на кораба уведомява компетентните органи на крайбрежната държава-членка, а крайбрежната държава-членка уведомява държавата на флага поне един час преди влизането в пристанището, съобщавайки цялата информация, посочена в параграф 1, букви б), в) и г).
3. Предоставянето на информация, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се прилага по отношение на кораби, за които важат разпоредбите на член 12.
4. Параграф 1, буква а) не се прилага за кораби, оборудвани с VMS.
5. Предвидената в параграфи 1 и 2 нотификация може също да бъде извършена от представител на капитана на риболовния кораб на Общността.
Член 18
Указани пристанища
1. Когато на един кораб се съхранява повече от 750 kg живо тегло треска, рибата може да се разтоварва единствено и само в указани пристанища.
2. Всяка държава-членка може да посочи пристанища, в които да се разтоварват количества балтийска треска с живо тегло повече от 750 kg.
3. До 10 октомври 2007 г. всяка държава-членка, която е съставила списък на указаните пристанища, поддържа и оповестява този списък на официалния си уебсайт.
Член 19
Претегляне на риба треска при първото разтоварване
Капитанът на риболовния кораб гарантира, че всяко количество треска, уловена в Балтийско море и разтоварвана в пристанище на Общността, се претегля преди продажбата или транспортирането извън пристанището на разтоварване. Използваните за претеглянето везни се одобряват от компетентните национални органи. Цифрите, получени в резултат на претеглянето, се използват за целите на декларацията, посочена в член 8 от Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 20
Референтни показатели за инспекция
Всяка държава-членка с излаз на Балтийско море определя конкретни референтни показатели за инспекция. Тези референтни показатели се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Референтните показатели подлежат на постоянна промяна, докато не бъдат достигнати определените в приложение I целеви референтни показатели.
Член 21
Забрана за транзитно преминаване и трансбордиране
1. Забранява се транзитното преминаване през зони, в които е забранен уловът на треска, освен ако риболовните съоръжения на борда не са здраво закрепени и прибрани в съответствие с изискванията на член 16, параграф 3, буква б).
2. Трансбордирането на треска е забранено.
Член 22
Транспортиране на балтийска треска
Чрез дерогация от член 8, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 капитанът на риболовен кораб с обща дължина, равна или по-голяма от осем метра, попълва декларация за разтоварване, когато рибата се транспортира до място, различно от мястото на разтоварване.
Чрез дерогация от член 13, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 транспортните документи, предвидени в член 13, параграф 1 от посочения регламент, отнасящи се до транспортираните количества, се придружават от декларация за разтоварване. Изключението, предвидено в член 13, параграф 4, буква б) от посочения регламент, не се прилага.
Член 23
Съвместно наблюдение и обмен на инспектори
Заинтересованите държави-членки предприемат дейности по съвместно наблюдение и инспекция.
Член 24
Национални програми за контролна дейност
1. Държавите-членки с излаз на Балтийско море определят национални програми за контролна дейност за Балтийско море в съответствие с приложение II.
2. Държавите-членки с излаз на Балтийско море определят конкретни референтни показатели за инспекция в съответствие с приложение I. Тези референтни показатели се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Референтните показатели подлежат на постоянна промяна, докато не бъдат достигнати определените в приложение I целеви референтни показатели.
3. Всяка година до 31 януари държавите-членки с излаз на Балтийско море предоставят на официалния си уебсайт на разположение на Комисията и на останалите държави-членки с излаз на Балтийско море своите национални програми за контролна дейност, посочени в параграф 1, заедно със съответния график за изпълнението им.
4. Поне веднъж годишно Комисията свиква заседание на Комитета по рибарство и аквакултури, за да се извърши оценка на изпълнението и резултатите от националните програми за контролна дейност за запасите от треска в Балтийско море.
Член 25
Конкретна програма за наблюдение и контрол
Чрез дерогация от член 34в, параграф 1, пета алинея от Регламент (ЕИО) № 2847/93 срокът на конкретната програма за контрол и инспекция на въпросните запаси от риба треска може да надвиши три години.
ГЛАВА VI
ПОСЛЕДВАЩИ ДЕЙНОСТИ
Член 26
Оценка на плана
1. На базата на консултации с STECF и с Балтийския регионален консултативен съвет (RAC) Комисията оценява въздействието на предприетите мерки за управление на въпросните запаси и риболовните предприятия, експлоатиращи тези запаси през третата година от прилагането на настоящия регламент, както и всяка следваща година.
2. През третата година от прилагането на настоящия регламент, както и на всеки три години след това, Комисията се обръща към STECF за научна консултация относно темпа на напредък за постигане на целите, определени в член 4. Когато проведената консултация сочи, че има вероятност целите да не бъдат постигнати, Съветът, по предложение на Комисията, взема решение с квалифицирано мнозинство за въвеждане на допълнителни и/или алтернативни мерки, необходими за гарантиране постигането на поставените задачи.
Член 27
Преразглеждане на минималния процент на смъртност от риболов
Когато въз основа на становище на STECF Комисията счита, че минималните проценти на смъртност от риболов, посочени в член 4, не съответстват на целите на плана за управление, Съветът, по предложение на Комисията, взема решение с квалифицирано мнозинство за промяна на минималните проценти на смъртност от риболов в съответствие с поставената цел.
Член 28
Европейски фонд за рибарството
През първите три години от прилагането му многогодишният план се счита за план за възстановяване по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и за целите на член 21, буква а), i) от Регламент (ЕО) № 1198/2006.
Член 29
Подучастъци на ICES 27 и 28
1. Всяка година не по-късно от 31 октомври държавите-членки, извършващи риболов в зона Б, изпращат отчет до Комисията за целия улов, прилов и изхвърлен улов на треска за предходните 12 месеца в зона Б, конкретизиран от ICES по подучастъци и според категорията на съоръженията, посочени в член 8, параграф 1.
2. Всяка година не по-късно от 15 декември Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и въз основа на посочения в параграф 1 отчет от държавите-членки и на становището на Научния, технически и икономически комитет по рибарството, решава да изключи подучастъци на ICES 27 и/или 28.2 от ограниченията, предвидени в член 8, параграф 1, буква б), параграфи 3, 4 и 5 и член 13, ако съществуват данни, че уловът на треска в тези подучастъци на ICES съставлява по-малко от 3 % от общия улов на треска в зона Б.
3. Изключването на подучастъци 27 и/или 28.2 на ICES е в сила от 1 януари до 31 декември на следващата година.
4. Член 8, параграф 1, буква б) и параграфи 3, 4 и 5 не се прилагат по отношение на подучастък 28.1. Ако обаче съществуват данни, че уловът на треска съставлява повече от 1,5 % от общия улов на треска в зона Б, се прилага член 8, параграф 1, буква б) и параграфи 3, 4 и 5, както и параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 779/97 на Съвета се отменя.
2. Член 19а, параграф 1а от Регламент (ЕИО) № 2847/93 се отменя.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2007 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 1098/2007 DU CONSEIL
du 18 septembre 2007
établissant un plan pluriannuel applicable aux stocks de cabillaud de la mer Baltique et aux pêcheries exploitant ces stocks, modifiant le règlement (CEE) no 2847/93 et abrogeant le règlement (CE) no 779/97
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
Des avis scientifiques récents du Conseil international pour l’exploration de la mer (CIEM) indiquent que le stock de cabillaud présent dans les subdivisions CIEM 25 à 32 de la mer Baltique est tombé à un niveau si bas que sa capacité reproductive s’en trouve réduite et qu’il est soumis à une exploitation qui n’est pas durable.
(2)
Des avis scientifiques récents du CIEM indiquent que le stock de cabillaud présent dans les subdivisions 22, 23 et 24 de la mer Baltique est surexploité et est tombé à un niveau auquel sa capacité reproductive risque de baisser.
(3)
Il y a lieu de prendre des mesures en vue de mettre en place un plan pluriannuel de gestion des stocks de cabillaud en mer Baltique.
(4)
L’objectif du plan est de faire en sorte que les stocks de cabillaud de la Baltique puissent être exploités dans des conditions durables en termes économiques, environnementaux et sociaux.
(5)
Le règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 relatif à la conservation et à l’exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche (2) prévoit notamment que, pour atteindre cet objectif, la Communauté applique l’approche de précaution en adoptant des mesures destinées à protéger et à conserver le stock, à permettre son exploitation durable et à réduire au minimum les répercussions des activités de pêche sur les écosystèmes marins. À cet effet, elle devrait viser une mise en œuvre progressive d’une politique de gestion de la pêche fondée sur les écosystèmes et contribuer à l’efficacité des activités de pêche dans le cadre d’un secteur de la pêche et de l’aquaculture économiquement viable et concurrentiel, en garantissant un niveau de vie correct à ceux qui dépendent de la pêche du cabillaud en mer Baltique et en tenant compte des intérêts des consommateurs.
(6)
Pour atteindre l’objectif fixé, il y a lieu de reconstituer le stock oriental pour le ramener dans des limites biologiques sûres et de ramener les deux stocks à des niveaux permettant à la fois d’assurer leur pleine capacité reproductive et d’obtenir les plus hauts rendements sur le long terme.
(7)
Cela peut être réalisé en établissant une méthode appropriée de réduction progressive de l’effort dans les pêcheries exploitant le cabillaud pour le ramener à des niveaux compatibles avec l’objectif fixé et en fixant les totaux admissibles des captures (TAC) pour les stocks de cabillaud à des niveaux compatibles avec l’effort de pêche.
(8)
Étant donné leur caractère très limité, les captures de cabillaud dans les pêcheries de hareng et de sprat ainsi que dans les pêcheries pratiquant la capture du saumon au filet maillant et au filet emmêlant ne devraient pas être soumises à la réduction progressive de l’effort de pêche.
(9)
Pour assurer la stabilité des possibilités de pêche, il convient de limiter les variations des TAC d’une année sur l’autre.
(10)
Un bon moyen de contenir l’effort de pêche consiste à réguler la durée des périodes d’ouverture de la pêche du cabillaud. Les États membres peuvent fixer des jours communs où tous les navires communautaires battant leur pavillon sont autorisés à être absents du port.
(11)
Afin d’assurer le respect des mesures prévues par le présent règlement, il importe d’établir des mesures de contrôle s’ajoutant ou dérogeant à celles qui sont prévues dans le règlement (CE) no 1627/94 du Conseil du 27 juin 1994 établissant les dispositions générales relatives aux permis de pêche spéciaux (3), le règlement (CEE) no 2847/93 du Conseil du 12 octobre 1993 instituant un régime de contrôle applicable à la politique commune de la pêche (4) et le règlement (CEE) no 2807/83 de la Commission du 22 septembre 1983 définissant les modalités particulières de l’enregistrement des informations relatives aux captures de poisson par les États membres (5).
(12)
Au cours de ses trois premières années d’application, le plan pluriannuel devrait être réputé être un plan de reconstitution au sens de l’article 5 du règlement (CE) no 2371/2002.
(13)
La subdivision 27 ou 28 pourrait être exclue des dispositions relatives à la gestion de l’effort de pêche en raison du volume très faible des captures effectuées dans ces subdivisions.
(14)
Le plan pluriannuel établi par le présent règlement remplace le régime existant pour la gestion des efforts de pêche en mer Baltique. Il y a lieu d’abroger le règlement (CE) no 779/97 du Conseil du 24 avril 1997 instituant un régime de gestion des efforts de pêche en mer Baltique (6),
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJECTIF, CHAMP D’APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Objet
Le présent règlement établit un plan pluriannuel applicable aux stocks de cabillaud énumérés ci-dessous (ci-après dénommés «stocks de cabillaud concernés») ainsi qu’aux pêcheries exploitant ces stocks. Il s’agit:
a)
du cabillaud vivant dans la zone A;
b)
du cabillaud vivant dans les zones B et C.
Article 2
Champ d’application
Le présent règlement s’applique aux navires de pêche communautaires dont la longueur hors tout est supérieure ou égale à huit mètres et qui opèrent en mer Baltique, ainsi qu’aux États membres riverains de la mer Baltique (ci-après dénommés «États membres concernés»). Cependant, l’article 9 s’applique aux navires dont la longueur hors tout est inférieure à huit mètres et qui opèrent en mer Baltique.
Article 3
Définitions
Aux fins du présent règlement, outre les définitions figurant à l’article 3 du règlement (CE) no 2371/2002 et à l’article 2 du règlement (CE) no 2187/2005 du Conseil du 21 décembre 2005 relatif à la conservation, par des mesures techniques, des ressources halieutiques dans les eaux de la mer Baltique, des Belts et de l’Øresund (7), on entend par:
a)
«divisions et sous-divisions CIEM (Conseil international pour l’exploration de la mer)»: les divisions et sous-divisions définies dans le règlement (CEE) no 3880/91 du Conseil du 17 décembre 1991 relatif à la communication de statistiques sur les captures nominales des États membres se livrant à la pêche dans l’Atlantique du Nord-Est (8);
b)
«mer Baltique»: les divisions CIEM III b, III c et III d;
c)
«total admissible des captures (TAC)»: la quantité qu’il est autorisé de prélever chaque année sur chaque stock;
d)
«VMS»: un système de surveillance des navires par satellite au sens du règlement (CE) no 2244/2003 de la Commission du 18 décembre 2003 établissant les modalités d’application du système de surveillance des navires par satellite pour les navires (9), quelle que soit leur longueur;
e)
«zone A»: les subdivisions CIEM 22 à 24;
«zone B»: les subdivisions CIEM 25 à 28;
«zone C»: les subdivisions CIEM 29 à 32;
f)
«jour d’absence du port»: toute période continue de 24 heures ou toute partie de cette période pendant laquelle le navire est absent du port.
CHAPITRE II
OBJECTIF ET NIVEAUX CIBLES
Article 4
Objectif et niveaux cibles
Le plan assure l’exploitation durable des stocks de cabillaud concernés en réduisant progressivement le taux de mortalité par pêche et en le maintenant à des niveaux supérieurs ou égaux à:
a)
0,6 pour les poissons âgés de 3 à 6 ans dans le cas du stock de cabillaud de la zone A;
b)
0,3 pour les poissons âgés de 4 à 7 ans dans le cas du stock de cabillaud des zones B et C.
CHAPITRE III
TOTAUX ADMISSIBLES DES CAPTURES
Article 5
Fixation des TAC
1. Chaque année, le Conseil décide, à la majorité qualifiée, sur proposition de la Commission, des TAC qui s’appliqueront l’année suivante à chacun des stocks de cabillaud concernés.
2. Les TAC applicables aux stocks de cabillaud concernés sont fixés conformément aux articles 6 et 7.
Article 6
Procédure de fixation des TAC pour les stocks de cabillaud concernés
1. Le Conseil adopte, pour chacun des stocks de cabillaud concernés, le TAC qui, selon une évaluation scientifique effectuée par le Comité scientifique, technique et économique de la pêche (CSTEP), est le plus élevé des TAC suivants:
a)
le TAC dont l’application se traduirait, pendant l’année où il s’applique, par une réduction de 10 % du taux de mortalité par pêche par rapport au taux estimé de mortalité par pêche de l’année précédente;
b)
le TAC dont l’application se traduirait par le taux de mortalité par pêche visé à l’article 4.
2. Dans les cas où l’application du paragraphe 1 se traduirait par un TAC supérieur de plus de 15 % au TAC de l’année précédente, le Conseil adopte un TAC supérieur de 15 % à celui de ladite année.
3. Dans les cas où l’application du paragraphe 1 se traduirait par un TAC inférieur de plus de 15 % au TAC de l’année précédente, le Conseil adopte un TAC inférieur de 15 % à celui de ladite année.
4. Le paragraphe 3 ne s’applique pas si une évaluation scientifique effectuée par le CSTEP montre que le taux de mortalité par pêche l’année d’application du TAC sera supérieur à 1 pour les poissons âgés de 3 à 6 ans dans le cas du stock de cabillaud de la zone A ou supérieur à 0,6 pour les poissons âgés de 4 à 7 ans dans le cas du stock de cabillaud des zones B et C.
Article 7
Dérogation
Par dérogation à l’article 6, le Conseil peut, s’il l’estime opportun, adopter un TAC inférieur à la valeur obtenue en appliquant les dispositions de l’article 6.
CHAPITRE IV
LIMITATION DE L’EFFORT DE PÊCHE
Article 8
Procédure de détermination des périodes pendant lesquelles il est autorisé de pratiquer la pêche avec certains types d’engins
1. Il est interdit aux navires de pêche de pêcher au moyen de chaluts, de seines danoises ou d’engins similaires dont le maillage est supérieur ou égal à 90 mm, au moyen de filets maillants, de filets emmêlants ou de trémails dont le maillage est supérieur ou égal à 90 mm, au moyen de palangres de fond, de lignes de fond à l’exception des lignes flottantes, de lignes à main et d’équipements de pêche à la dandinette:
a)
du 1er au 30 avril dans la zone A, et
b)
du 1er juillet au 31 août dans la zone B.
2. Lorsque la pêche est effectuée au moyen de lignes flottantes, aucune quantité de cabillaud ne peut être conservée à bord.
3. Le Conseil décide chaque année à la majorité qualifiée, pour l’année suivante, du nombre maximal de jours d’absence du port en dehors des périodes prévues au paragraphe 1 pendant lesquelles la pêche au moyen des engins visés au paragraphe 1 est autorisée, conformément aux dispositions des paragraphes 4 et 5.
4. Si, selon l’estimation du CSTEP, le taux de mortalité par pêche pour un des stocks de cabillaud concernés excède d’au moins 10 % le taux minimal de mortalité par pêche défini à l’article 4, le nombre total de jours pendant lesquels il est autorisé de pêcher au moyen des engins visés au paragraphe 1 est réduit de 10 % par rapport au nombre total de jours d’autorisation pour l’année en cours.
5. Si, selon l’estimation du CSTEP, le taux de mortalité par pêche pour un des stocks de cabillaud concernés excède de moins de 10 % le taux minimal de mortalité par pêche défini à l’article 4, le nombre total de jours pendant lesquels il est autorisé de pêcher au moyen des engins visés au paragraphe 1 est égal au nombre total de jours d’autorisation pour l’année en cours multiplié par le taux minimal de mortalité par pêche défini à l’article 4 et divisé par le taux de mortalité par pêche estimé par le CSTEP.
6. Par dérogation au paragraphe 1, les navires de pêche de moins de 12 mètres hors tout sont autorisés à utiliser jusqu’à cinq jours par mois, par périodes d’au moins deux jours consécutifs, sur le nombre maximal de jours d’absence du port résultant de l’application des paragraphes 3 à 5 au cours des périodes d’interdiction visées au paragraphe 1. Pendant ces journées, les navires de pêche peuvent immerger leurs filets et débarquer du poisson uniquement entre 6 heures le lundi et 18 heures le vendredi de la même semaine.
L’article 16 est applicable aux navires de pêche visés dans le premier alinéa qui ne sont pas détenteurs d’un permis de pêche pour le cabillaud.
7. Sur demande de la Commission ou d’un État membre, les États membres publient sur leur site internet ou fournissent à la Commission et à tous les États membres une description du système mis en œuvre pour assurer le respect des dispositions énoncées aux paragraphes 3, 4 et 5.
Article 9
Restrictions géographiques applicables à la pêche
1. Toute activité de pêche est interdite, du 1er mai au 31 octobre, dans les zones délimitées par les lignes de rhumb reliant successivement les positions ci-après, mesurées selon le système de coordonnées WGS84:
a)
Zone 1:
-
55° 45′ N, 15° 30′ E
-
55° 45′ N, 16° 30′ E
-
55° 00′ N, 16° 30′ E
-
55° 00′ N, 16° 00′ E
-
55° 15′ N, 16° 00′ E
-
55° 15′ N, 15° 30′ E
-
55° 45′ N, 15° 30′ E
b)
Zone 2:
-
55° 00′ N, 19° 14′ E
-
54° 48′ N, 19° 20′ E
-
54° 45′ N, 19° 19′ E
-
54° 45′ N, 18° 55′ E
-
55° 00′ N, 19° 14′ E
c)
Zone 3:
-
56° 13′ N, 18° 27′ E
-
56° 13′ N, 19° 31′ E
-
55° 59′ N, 19° 13′ E
-
56° 03′ N, 19° 06′ E
-
56° 00′ N, 18° 51′ E
-
55° 47′ N, 18° 57′ E
-
55° 30′ N, 18° 34′ E
-
56° 13′ N, 18° 27′ E.
2. Par dérogation au paragraphe 1, la pêche au moyen de filets maillants, de filets emmêlants et de trémails dont le maillage est supérieur ou égal à 157 mm ou au moyen de lignes flottantes est autorisée. Aucun autre engin ne peut être conservé à bord.
3. Lorsque la pêche est effectuée au moyen d’engins visés au paragraphe 2, aucune quantité de cabillaud ne peut être conservée à bord.
CHAPITRE V
CONTRÔLE, INSPECTION ET SURVEILLANCE
Article 10
Permis de pêche spécial pour le cabillaud en mer Baltique
1. Par dérogation à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1627/94, tout navire communautaire dont la longueur hors tout est supérieure ou égale à huit mètres et qui détient à son bord ou utilise tout engin autorisé pour la pêche du cabillaud en mer Baltique conformément à l’article 3 du règlement (CE) no 2187/2005 est muni d’un permis de pêche spécial pour le cabillaud en mer Baltique.
2. Les États membres ne délivrent le permis de pêche spécial pour le cabillaud visé au paragraphe 1 qu’à des navires communautaires détenant déjà en 2005 le permis de pêche spécial pour le cabillaud en mer Baltique prévu à l’annexe III, point 6.2.1, du règlement (CE) no 27/2005 du Conseil du 22 décembre 2004 établissant, pour 2005, les possibilités de pêche et les conditions associées pour certains stocks halieutiques et groupes de stocks halieutiques, applicables dans les eaux communautaires et, pour les navires communautaires, dans les eaux soumises à des limitations de capture (10). Toutefois, un État membre peut délivrer un permis de pêche spécial pour le cabillaud à un navire communautaire, battant son pavillon mais ne détenant pas de permis spécial en 2005, à la condition de faire en sorte qu’une capacité au moins équivalente, mesurée en kilowatts (kW), soit interdite de pêche en mer Baltique à l’aide de tout engin visé au paragraphe 1.
3. Chaque État membre concerné établit et tient à jour une liste des navires détenteurs d’un permis de pêche spécial pour le cabillaud en mer Baltique et en assure la publication sur son site internet officiel.
4. Lorsqu’un navire est muni d’un permis de pêche spécial pour le cabillaud en mer Baltique délivré par un État membre, le capitaine du navire ou son représentant dûment habilité conserve à bord une copie dudit permis.
Article 11
Journaux de bord
1. Par dérogation à l’article 6, paragraphe 4, du règlement (CEE) no 2847/93, les capitaines de tous les navires communautaires dont la longueur hors tout est supérieure ou égale à huit mètres tiennent un journal de bord de leurs activités conformément à l’article 6 dudit règlement.
Nonobstant le premier alinéa, les navires de pêche dont la longueur hors tout est comprise entre 8 et 10 mètres détenant à bord du cabillaud capturé dans la zone C tiennent un journal de bord conforme aux dispositions énoncées au point 2 de l’annexe IV du règlement (CEE) no 2807/83.
2. Dans le cas des navires équipés d’un système VMS, les États membres vérifient à l’aide des données VMS que les informations reçues au centre de surveillance des pêcheries (CSP) correspondent aux activités consignées dans les journaux de bord. Les résultats de ces contrôles croisés sont enregistrés sous format électronique et conservés pendant trois ans.
3. Chaque État membre tient à jour et publie sur son site internet officiel les coordonnées des instances auxquelles doivent être remis les journaux de bord, les déclarations de débarquement et les notifications préalables visés à l’article 17.
Article 12
Enregistrement électronique et transmission des données relatives aux captures
Par dérogation à l’article 1er du règlement (CEE) no 2807/83, les États membres peuvent autoriser le capitaine d’un navire de pêche équipé d’un système VMS à communiquer par voie électronique les informations qu’il est obligatoire de consigner dans le journal de bord. Ces informations sont transmises chaque jour au CSP de l’État membre du pavillon, une fois terminées les opérations de pêche du jour civil. Les informations consignées dans le journal de bord sont mises à disposition à la demande du CSP de l’État côtier aussi longtemps que le navire de pêche se trouve dans les eaux de cet État et sur demande d’une inspection.
Article 13
Enregistrement des données relatives à l’effort de pêche
1. Par dérogation à l’article 19 ter du règlement (CEE) no 2847/93 du Conseil, le capitaine d’un navire de pêche communautaire qui détient à son bord l’un des engins visés à l’article 8, paragraphe 1, du présent règlement communique au CSP de l’État membre du pavillon, lorsqu’il entre au port et lorsqu’il en sort, ou lorsqu’il entre en mer Baltique et lorsqu’il en sort, un rapport intitulé «relevé de l’effort de pêche» contenant les informations suivantes:
a)
à la sortie du port ou à l’entrée en mer Baltique:
i)
le nom, la marque d’identification externe et l’indicatif radio du navire;
ii)
la date et l’heure de la sortie du port ou de l’entrée en mer Baltique (heure locale);
iii)
la zone, telle que définie à l’article 3, point e), dans laquelle le navire pêchera;
b)
à l’entrée au port ou à la sortie de la mer Baltique:
i)
le nom, la marque d’identification externe et l’indicatif radio du navire;
ii)
la date et l’heure de l’entrée dans le port ou de la sortie de la mer Baltique (heure locale).
2. Le paragraphe 1, points a) i) et a) ii), et le paragraphe 1, point b), ne s’appliquent pas aux navires équipés d’un système VMS.
3. Le CSP de l’État membre du pavillon enregistre le relevé de l’effort de pêche dans sa base de données informatique.
4. Sur demande, l’État membre du pavillon fournit les informations visées au paragraphe 1 à l’État membre côtier.
Article 14
Inspection et contrôle de l’effort de pêche
Les autorités compétentes de l’État membre du pavillon assurent l’inspection et contrôlent le respect:
a)
des limitations de l’effort de pêche prévues à l’article 8;
b)
des restrictions aux activités de pêche prévues à l’article 9.
Article 15
Marge de tolérance du journal de bord
Par dérogation à l’article 5, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2807/83, la tolérance autorisée dans les estimations des quantités, en kilogrammes, de poisson soumis à un TAC qui sont détenues à bord des navires est de 10 % des valeurs consignées dans le journal de bord, à l’exception du cabillaud pour lequel la tolérance autorisée est de 8 %.
Dans le cas des captures provenant des zones A et B et débarquées sans tri, la tolérance autorisée dans les estimations des quantités est fixée à 10 % de la quantité totale détenue à bord.
Article 16
Entrées et sorties concernant certaines zones
1. Un navire de pêche détenant un permis spécial de pêche pour le cabillaud ne peut pêcher que dans l’une des zones A, B ou C lors d’une sortie de pêche.
2. Un navire de pêche ne peut commencer à pêcher dans l’une des zones A, B ou C que s’il ne détient pas de cabillaud à bord.
Si le navire de pêche se rend au port, dans la zone où il a pêché, sans débarquer son poisson, il peut continuer à pêcher dans cette zone avec des cabillauds à son bord.
3. Lorsqu’il quitte la zone A, B ou C en détenant du cabillaud à bord, le navire de pêche:
a)
se rend directement au port en dehors de la zone dans laquelle il a pêché et y débarque le poisson;
b)
lorsqu’il quitte la zone dans laquelle il a pêché, range ses filets conformément aux dispositions ci-après, de façon à ne pas être facilement utilisables:
i)
les filets, poids et engins similaires sont détachés de leurs panneaux et de leurs câbles et cordages de traction ou de chalutage;
ii)
les filets qui se trouvent sur le pont ou au-dessus sont solidement arrimés à un élément de la superstructure.
4. Par dérogation aux paragraphes 1, 2 et 3, un navire de pêche peut pêcher dans les zones A et B lors d’une sortie de pêche et peut commencer à pêcher dans l’une des zones uniquement, pour l’année 2008, s’il détient à son bord moins de 150 kg de cabillaud. Les États membres prennent des mesures spécifiques pour assurer la mise en œuvre efficace du contrôle. Les États membres transmettent un rapport sur ces mesures à la Commission avant le 31 janvier 2008.
Article 17
Notification préalable
1. Si un navire de pêche communautaire s’apprête à quitter la zone A, B ou C avec à bord plus de 300 kg de poids vif de cabillaud, son capitaine notifie aux autorités compétentes de l’État membre côtier dans lequel il débarquera le poisson, au moins une heure avant de quitter la zone:
a)
l’heure et la position de la sortie de zone;
b)
les quantités de cabillaud et le poids total des autres espèces détenues à bord, exprimés en poids vif;
c)
le nom du lieu de débarquement;
d)
l’heure d’arrivée estimée sur le lieu de débarquement.
L’État membre côtier notifie le débarquement à l’État membre du pavillon.
2. Si un navire de pêche communautaire s’apprête à entrer, avec à bord plus de 300 kg de poids vif de cabillaud, dans un port situé dans la zone où il a pêché, son capitaine notifie aux autorités compétentes de l’État côtier et l’État côtier notifie à l’État membre du pavillon, au moins une heure avant d’entrer dans le port, toutes les informations visées au paragraphe 1, points b), c) et d).
3. La transmission des informations visées au paragraphe 1), points a) et b), ne s’applique pas aux navires relevant de l’article 12.
4. Le paragraphe 1, point a), ne s’applique pas aux navires équipés d’un système VMS.
5. La notification prévue aux paragraphes 1 et 2 peut également être effectuée par un représentant du capitaine du navire de pêche communautaire.
Article 18
Ports désignés
1. Lorsqu’un navire détient plus de 750 kg de cabillaud, en poids vif, il ne peut en effectuer le débarquement que dans des ports désignés.
2. Chaque État membre peut désigner des ports dans lesquels doit s’effectuer tout débarquement de quantités de cabillaud de la Baltique supérieures à 750 kg en poids vif.
3. Le 10 octobre 2007 au plus tard, chaque État membre ayant dressé une liste de ports désignés l’actualise et la publie sur son site internet officiel.
Article 19
Pesée du cabillaud lors du premier débarquement
Le capitaine d’un navire de pêche s’assure que toute quantité de cabillaud capturée en mer Baltique et débarquée dans un port de la Communauté est pesée avant d’être vendue ou acheminée vers une autre destination. Les balances utilisées pour la pesée doivent être approuvées par les autorités nationales compétentes. Le chiffre résultant de la pesée est utilisé pour la déclaration visée à l’article 8 du règlement (CEE) no 2847/93.
Article 20
Références en matière d’inspections
Chaque État membre riverain de la mer Baltique établit ses références spécifiques en matière d’inspections. Ces références sont revues périodiquement après analyse des résultats obtenus. Les références en matière d’inspection sont vouées à évoluer progressivement jusqu’à ce que les repères cibles définis à l’annexe I aient été atteints.
Article 21
Interdiction des transits et des transbordements
1. Tout transit par des zones fermées à la pêche du cabillaud est interdit, à moins que les engins de pêche détenus à bord ne soient rangés et arrimés en toute sûreté conformément aux prescriptions de l’article 16, paragraphe 3, point b).
2. Le transbordement de cabillaud est interdit.
Article 22
Transport du cabillaud de la Baltique
Par dérogation à l’article 8, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2847/93, le capitaine de tout navire de pêche dont la longueur hors tout est supérieure ou égale à huit mètres remplit une déclaration de débarquement en cas d’acheminement du poisson vers un lieu autre que celui du débarquement.
Par dérogation à l’article 13, paragraphe 4, du règlement (CEE) no 2847/93, la déclaration de débarquement est jointe aux documents de transport prévus à l’article 13, paragraphe 1, dudit règlement concernant les quantités transportées. L’exemption prévue à l’article 13, paragraphe 4, point b), dudit règlement ne s’applique pas.
Article 23
Surveillance conjointe et échange d’inspecteurs
Les États membres concernés mènent des actions conjointes d’inspection et de surveillance.
Article 24
Programmes de contrôle nationaux
1. Les États membres riverains de la mer Baltique élaborent des programmes de contrôle nationaux pour la mer Baltique conformément aux prescriptions de l’annexe II.
2. Ils établissent également leurs références spécifiques en matière d’inspections conformément à l’annexe I. Ces références sont revues périodiquement après analyse des résultats obtenus. Les références en matière d’inspection sont vouées à évoluer progressivement jusqu’à ce que les repères cibles définis à l’annexe I aient été atteints.
3. Avant le 31 janvier de chaque année, les États membres riverains de la mer Baltique mettent à la disposition de la Commission et des autres États membres riverains de la Baltique, sur leur site internet officiel, le programme de contrôle national visé au paragraphe 1, assorti d’un calendrier d’exécution.
4. La Commission convoque au moins une fois par an une réunion du Comité de la pêche et de l’aquaculture afin d’évaluer l’application et les résultats des programmes de contrôle nationaux concernant les stocks de cabillaud de la mer Baltique.
Article 25
Programme de contrôle spécifique
Par dérogation à l’article 34 quater, paragraphe 1, cinquième alinéa, du règlement (CEE) no 2847/93, le programme spécifique de contrôle et d’inspection pour les stocks de cabillaud concernés peut s’étendre sur une durée supérieure à trois ans.
CHAPITRE VI
SUIVI
Article 26
Évaluation du plan
1. Sur la base des avis du CSTEP et du conseil consultatif régional pour la mer Baltique, la Commission évalue l’impact des mesures de gestion sur les stocks concernés et sur les pêcheries qui les exploitent dans le courant de la troisième année d’application du présent règlement et au cours de chacune des années suivantes.
2. Au cours de la troisième année d’application du présent règlement, puis tous les trois ans, la Commission demande un avis scientifique du CSTEP sur l’état des progrès accomplis vers la réalisation des niveaux cibles visés à l’article 4. Si cet avis indique que les niveaux cibles ne seront probablement pas atteints, le Conseil adopte à la majorité qualifiée, sur proposition de la Commission, les mesures supplémentaires et/ou de substitution qui s’imposent pour faire en sorte que les objectifs soient atteints.
Article 27
Révision des taux minimaux de mortalité par pêche
Si la Commission estime, sur la base de l’avis du CSTEP, que les taux minimaux de mortalité par pêche fixés à l’article 4 sont incompatibles avec les objectifs du plan de gestion, le Conseil arrête à la majorité qualifiée, sur proposition de la Commission, des taux minimaux de mortalité par pêche révisés compatibles avec ces objectifs.
Article 28
Fonds européen pour la pêche
Au cours de ses trois premières années d’application, le plan pluriannuel est réputé être un plan de reconstitution au sens de l’article 5 du règlement (CE) no 2371/2002, et aux fins de l’article 21, point a) i), du règlement (CE) no 1198/2006.
Article 29
Subdivisions CIEM 27 et 28
1. Chaque année, au plus tard le 31 octobre, les États membres qui pêchent dans la zone B présentent à la Commission un rapport répertoriant l’ensemble des captures et des captures accessoires de cabillaud effectuées au cours des douze mois précédents dans la zone B, ainsi que les rejets de cette espèce répartis en fonction des subdivisions CIEM et types d’engins définis à l’article 8, paragraphe 1.
2. Chaque année, au plus tard le 15 décembre, la Commission décide, conformément à la procédure établie à l’article 30, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2371/2002 et en se fondant sur le rapport des États membres visé au paragraphe 1 et l’avis du Comité scientifique, technique et économique de la pêche, d’exclure les subdivisions CIEM 27 et/ou 28.2 des restrictions prévues à l’article 8, paragraphe 1, point b), à l’article 8, paragraphes 3, 4 et 5, et à l’article 13 s’il existe des preuves que les captures de cabillaud réalisées dans ces subdivisions CIEM sont inférieures à 3 % du total des captures réalisées dans la zone B.
3. L’exclusion des subdivisions CIEM 27 et/ou 28.2 prend effet à compter du 1er janvier, jusqu’au 31 décembre de l’année suivante.
4. L’article 8, paragraphe 1, point b), et l’article 8, paragraphes 3, 4 et 5, ne sont pas applicables à la subdivision CIEM 28.1. Cependant, s’il existe des preuves que les captures de cabillaud réalisées sont supérieures à 1,5 % du total des captures de cabillaud réalisées dans la zone B, l’article 8, paragraphe 1, point b), et l’article 8, paragraphes 3, 4 et 5, s’appliquent et les paragraphes 1, 2 et 3 du présent article sont applicables.
CHAPITRE VII
DISPOSITIONS FINALES
Article 30
Abrogations
1. Le règlement (CE) no 779/97 est abrogé.
2. L’article 19 bis, paragraphe 1 bis, du règlement (CEE) no 2847/93 est abrogé.
Article 31
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 18 septembre 2007.