РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1192/2008 НА КОМИСИЯТА
от 17 ноември 2008 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Понастоящем Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2) определя разпоредби за единните разрешения, които се отнасят до митнически администрации в повече от една държава-членка само при митнически икономически режими и специфично предназначение.
(2)
Предвид Лисабонската стратегия, която цели да превърне ЕС в най-конкурентоспособната икономика на света, от основно значение е създаването на модерна и опростена среда с условия за реален вътрешен пазар, където търговската конкурентоспособност ще се увеличава и ще се избягва нарушаването на правилата на конкуренцията между дружествата в различните държави-членки. Единните разрешения за опростени процедури, както и интегрираното единно разрешение, позволяват на операторите да централизират и интегрират счетоводните, логистичните и разпределителните функции като реализират икономии на административни разходи и разходи по сделките и представляват реално опростяване. Следователно е целесъобразно приложното поле на единните разрешения да се разшири в посока използване на опростената декларация и процедурата за оформяне на място.
(3)
Съответно е подходящо съществуващите определения за „единно разрешение“, отнасящи се до митническите икономически режими и специфичното предназначение, да се слеят с тези за опростената декларация и процедурата за оформяне на място, поради факта, че при използването им тези процедури могат да бъдат съчетавани.
(4)
С Регламент (ЕО) № 1875/2006 на Комисията (3) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха определени минималните данни, които трябва да бъдат декларирани при процедурата с опростена декларация или въведени в регистрите при процедурата за оформяне на място. При единните разрешения минималните данни, които трябва да бъдат декларирани при процедурата с опростена декларация, следва да бъдат максимума данни, които могат да бъдат предоставени на митническо учреждение в друга държава-членка.
(5)
Тъй като сертификатите АЕО, и най-вече тези, които се отнасят до митнически опростявания, често ще бъдат съчетавани с единни разрешения, е целесъобразно правилата за издаване, суспендиране и отмяна на двата вида разрешения, включително разпоредбите относно регистрите, позволяващи извършването на подходящия одит на процедурата, да бъдат доколкото е възможно синхронизирани.
(6)
Превозвачи, спедитори и митнически агенти, притежаващи сертификат за АЕО имат по-лесен достъп до опростените митнически процедури, включително опростената процедура и процедурата за оформяне на място. Следователно е целесъобразно да се предвиди, че на представителите може да бъде издадено разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако отговарят на определени условия и критерии.
(7)
Необходимо е да се усъвършенства процедурата по искане и издаване на единни разрешения чрез намаляване на времето, необходимо за обмен на информация, както и чрез създаване на общи правила, с цел избягване на закъсненията при издаване на такива разрешения. Тези правила следва да позволят на митническите органи да контролират и наблюдават операции под единни разрешения без непропорционални на съответните икономически нужди административни разпоредби.
(8)
Условията и критериите за издаването на национални и единни разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място следва да бъдат идентични, с цел постигане на хармонизация в рамките на единния пазар.
(9)
Необходимо е определянето на общи правила за изменение, суспендиране и отмяна на разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място, с цел гарантиране на общи практики в рамките на митническата територия на Общността.
(10)
С оглед постигане на целта за подобряване на процедурите по искане и издаване на разрешения е необходимо да се въведе електронна система за комуникация и база данни за единни разрешения, които да се използват в информационния и комуникационния обмен между митническите учреждения и за информиране на Комисията и на икономическите оператори. Тази система следва да представлява разширение на информационната и комуникационна система за издаване на сертификати АЕО.
(11)
Използването на опростената декларация и процедурата за оформяне на място следва, след изтичане на преходния период, да бъде позволено само на икономически оператори, които подават електронни митнически декларации или уведомления съгласно изискванията за опростена и безхартиена среда.
(12)
Следва да се поясни, че след одобрение от митническия орган или органи, участващи в издаването на разрешението, митническата декларация може да бъде подадена в митническо учреждение, различно от учреждението, в което стоките са представени, ще бъдат представени или ще бъдат налични за проверка.
(13)
По отношение на формалностите по транзита, до датата, на която Регламент (ЕО) № 1875/2006 стане приложим, следва, когато формалностите по транзита са извършени с помощта на електронни методи за обработка на данни да бъде предвидено приемане на обобщената декларация въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане.
(14)
В съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93, изменен с Регламент (ЕО) № 837/2005 на Съвета (4), съгласно който от 1 юли 2005 г. се изисква транзитните декларации да бъдат подавани с помощта на компютърни методи, всички икономически оператори следва да използват компютризираната система за общ транзит за подаване на транзитни декларации. Освен това пътниците следва да могат да подават писмени транзитни декларации пред митническите органи, които, от своя страна, следва да осигурят обмена на информацията за транзита между митническите органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи.
(15)
Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим (5) e изменена в съответствие със задължението за подаване на транзитни декларации по нормалната процедура с помощта на електронни методи за обработка на данни, като следва успоредните разпоредби на законодателството на Общността да бъдат съответно адаптирани.
(16)
При тези обстоятелства разпоредбите за прилагане на режим общностен транзит, основани на подаване на писмена транзитна декларация, включително и онези, които се отнасят до придружаващите документи, свързани с декларацията, следва да бъдат адаптирани към задължението за подаване на общностни транзитни декларации по нормалната процедура с помощта на електронни методи за обработка на данните.
(17)
Освен в случая на пътници, използването на писмена транзитна декларация и на свързаните с нея документи следва да бъде ограничено до аварийната процедура, за да се даде възможност на операторите да извършват транзитни операции, когато митническата компютризирана система за транзит или компютризираната система на одобрения изпращач или на отговорното лице не функционира или в случай, че комуникационните мрежи между операторите и митническите органи не функционират.
(18)
Необходимо е да бъдат използвани методи за електронна обработка на данни за операциите ТИР, които се извършват на митническата територия на Общността, за да се гарантира ефективен обмен на данни и същото ниво на митнически контрол, както при режим общностен/общ транзит.
(19)
Следва операциите ТИР на митническата територия на Общността да бъдат интегрирани в електронната среда, въведена с Регламент (ЕО) № 1875/2006, предвиждащ подаване на декларации преди пристигане и преди заминаване по електронен път.
(20)
Използването на електронни данни следва да премахне необходимостта от връщане на съответната част на отрязък № 2 от карнета ТИР на митническата територия на Общността при използване на компютризираната система и, като резултат, следва да намали броя на излишните процедури за разследване. По този начин следва също така да се подобри ефикасността и сигурността на операциите ТИР, тъй като компютризираната система ускорява тяхното проследяване, което следователно донася осезаеми преимущества както за митническите администрации, така и за икономическите оператори.
(21)
Уместно е да се предвиди титулярят на карнет ТИР да подава данни за карнета ТИР в отправното или входното учреждение посредством методи за електронна обработка на данни. Същевременно правните последици, произтичащи от несъответствие между подадените електронни данни за карнета ТИР и карнета ТИР, следва да се основават на данните в карнета ТИР в съответствие с Конвенцията ТИР. Следва формалностите, засягащи други лица освен митническите органи на Общността, да продължат да бъдат извършвани въз основа на карнета ТИР, включително използването на карнет ТИР като доказателство за международна гаранция.
(22)
Освобождаване от задължението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни е позволено единствено в изключителни случаи, когато компютризираната транзитна система на митницата или приложението за подаване на декларации не функционира или когато връзката между тези две системи е нарушена.
(23)
Поради съображения за яснота, в член 453, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде направена препратка към правилото за определяне на статуса на общностните стоки, поставени под режим ТИР.
(24)
Данните които ще се предоставят в компютризираната система за електронни данни за карнета ТИР, следва да бъдат интегрирани в правилата и кодовете за електронни транзитни декларации, определени в приложения 37а и 37в.
(25)
За да се опрости и ускори публикуването на изменения в списъка с координационни центрове, определени от държавите-членки за всякакви действия, свързани с нарушения или нередности във връзка с карнети АТА, това публикуване следва да се прави чрез официалната интернет страница на Европейския съюз.
(26)
Редовното преразглеждане в течение на дадена транзитна операция на списъка със стоки с по-висок риск от измама от приложение 44в към Регламент (ЕИО) № 2454/93, провеждано съгласно член 340а от посочения регламент на основата на информация, събирана от държавите-членки, показа, че определени стоки, които фигурират в този списък, не се възприемат повече като стоки с по-висок риск от измама. Следователно е уместно списъкът от приложение 44в да бъде съответно адаптиран.
(27)
Приложение 67 към Регламент (ЕИО) № 2454/93 съдържа общ формуляр за заявление и разрешение за митнически икономически режими и за специфично предназначение; посоченият формуляр трябва да се използва при участие както на една, така и на повече от една митнически администрации. Целесъобразно е да се разшири приложното поле на приложение 67, за да се обхванат случаите на подаване на искане за разрешаване използването на опростената декларация или за процедура за оформяне на място, и двете на национално ниво, и случаите, когато участва повече от една митническа администрация.
(28)
Поради това следва Регламент (ЕИО) № 2454/93 да бъде съответно изменен.
(29)
Тъй като измененията, предвидени в Решение № 1/2008 на Съвместния комитет ЕО-ЕАСТ за общ транзит от 16 юни 2008 г. за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитeн режим, се прилагат от 1 юли 2008 г. и 1 юли 2009 г., съответстващите разпоредби, предвидени в настоящия регламент следва да се прилагат от същите дати.
(30)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавят следните точки 13, 14 и 15:
„13.
Единно разрешение означава: разрешение, отнасящо се до митническите администрации в повече от една държава-членка за една от следните процедури:
-
процедурата с опростена декларация съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или
-
процедурата за оформяне на място съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или
-
митнически икономически режими съгласно член 84, параграф 1, буква б) от Кодекса, или
-
специфично предназначение съгласно член 21, параграф 1 от Кодекса.
14.
Интегрирано разрешение означава: разрешение за ползване на повече от една от посочените в точка 13 процедури; то може да бъде под формата на интегрирано единно разрешение в случаите, когато се отнася до повече от една митническа администрация.
15.
Разрешаващ митнически орган означава: митническият орган, който издава разрешение.“
2.
В член 183 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Обобщената декларация за стоки, придвижвани под режим транзит, формалностите за които се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данни преди представянето им пред митница, се изготвя на базата на данните в транзитната декларация, предадени на получаващото митническо учреждение чрез съобщението „Предварително уведомление за пристигане“.
Когато се прилага член 353, параграф 2, обобщената декларация е под формата на екземпляр от транзитния документ или на придружаващия транзитен документ.“
3.
В член 199 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Без да се засяга възможното прилагане на наказателни разпоредби, подаването в митническо учреждение на декларация, подписана от декларатора или неговия представител, или на транзитна декларация, подадена с помощта на методи за електронна обработка на данни, го прави отговорен по действащите разпоредби за:
-
точността на информацията, дадена в декларацията,
-
автентичността на приложените документи, и
-
спазването на всички задължения, свързани с поставянето на въпросните стоки под съответния митнически режим.
2. Когато деклараторът използва системи за електронна обработка на данни при изготвяне на митническите си декларации, включително транзитни декларации, изготвени в съответствие с член 353, параграф 2, буква б), митническите органи могат да разпоредят ръкописният му подпис да се замени с друг начин за идентифициране на самоличността, който може да се основава на употребата на кодове. Това улеснение се позволява само в случай, че са спазени техническите и административни условия, определени от митническите органи.
Митническите органи могат също така да разпоредят декларациите, включително транзитните декларации, изготвени в съответствие с член 353, параграф 2, буква б) с помощта на митническа система за електронна обработка на данни, да бъдат пряко заверявани от въпросните системи, вместо да се заверяват ръчно или механично чрез поставяне на печати на съответното митническо учреждение и подпис на компетентния служител.“
4.
В член 201 се добавя следният параграф 3:
„3. Митническите органи могат да разрешат подаването на митническата декларация в митническо учреждение, различно от това, в което стоките са представени, ще бъдат представени или ще бъдат налични за проверка, при условие че е спазено едно от следните изисквания:
а)
посочените в първата алинея митнически учреждения се намират в същата държава-членка;
б)
стоките ще бъдат поставени под митнически режим от титуляря на единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място.“
5.
В член 202 се добавя следният параграф 3:
„3. Подаването на транзитната декларация и представянето на стоките в отправното митническо учреждение се осъществяват в дните и часовете, определени от митническите органи.
По молба на отговорното лице и за негова сметка отправното митническо учреждение може да разреши стоките да бъдат представени на друго място.“
6.
Член 203 се заменя със следното:
„Член 203
1. Върху декларация се отбелязва датата, на която тя е била приета.
2. Декларацията за общностен транзит се приема и регистрира в отправното митническо учреждение в дните и часовете, определени от митническите органи.“
7.
В член 205, параграф 3 пето и шесто тире се заменят със следното:
„-
използване от заинтересованите лица на товарни списъци за приключване на формалностите по общностния транзит в случай на пратки, включващи повече от един вид стоки, когато се прилагат член 353, параграф 2 и член 441,
-
отпечатване на износни, вносни и транзитни декларации, когато се прилага член 353, параграф 2, и на документи, удостоверяващи общностния статус на стоки, които не се придвижват под режим вътрешен общностен транзит с помощта на официални или частни системи за електронна обработка на данните, ако е необходимо на обикновена хартия, при условия, определени от държавите-членки.“
8.
В член 208 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато режимът общностен транзит или режимът общ транзит се предхожда или биват последван от друг митнически режим, може да бъде представен набор, съдържащ необходимия брой екземпляри за приключването на формалностите, свързани с транзитния режим, в случай че се прилага член 353, параграф 2 и предходния или следващ режим.“
9.
В член 215, параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
„Хартията за всички екземпляри е бяла. Върху екземплярите, използвани при общностен транзит в съответствие с член 353, параграф 2 обаче, клетки № 1 (първо и трето подразделение), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (първото подразделение вляво), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 и 56 са в зелен фон.
Формулярите се отпечатват със зелено мастило.“
10.
В член 219 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Стоките, които са предмет на транзитната декларация, се представят заедно с транспортния документ.
Отправното митническо учреждение може да освобождава от изискването за представяне на този документ при извършване на митническите формалности, при условие че този документ продължава да е на негово разположение.
Транспортният документ обаче се представя по искане на митническите органи или на всеки друг компетентен орган по време на превоза.“
11.
В член 247 се добавя следният параграф 5:
„5. За изпълнението на режим общностен транзит отправното митническо учреждение отразява резултатите от проверката чрез въвеждане на съответните данни в транзитната декларация.“
12.
В член 249 се добавя следният параграф 3:
„3. За изпълнението на режим общностен транзит и ако резултатите от проверката на декларацията дават възможност за това, отправното митническо учреждение разрешава вдигането на стоките и записва в компютризираната система датата, на която това е извършено.“
13.
В част I, дял IX, глава 1 преди член 253 се вмъква следното заглавие:
„Раздел 1
Общи положения“
14.
В член 253 се добавят следните параграфи 4-8:
„4. Всяко лице може да подаде искане за разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, което да му бъде издадено лично на него и за негово собствено ползване или за ползване в качеството му на представител, при условие че съществуват достатъчно регистри и процедури, позволяващи на разрешаващия митнически орган да идентифицира представляваните лица и да осъществи съответните митнически проверки.
Това искане може да се отнася и за интегрирано разрешение, без да се засягат разпоредбите на член 64 от Кодекса.
5. Използването на опростената декларация или на процедурата за оформяне на място зависи от представянето на обезпечение за вносните мита и други такси.
6. Титулярят на разрешението отговаря на условията и критериите, изложени в настоящата глава и спазва задълженията, произтичащи от разрешението, без да се засягат задълженията на декларатора и правилата, приложими при възникването на митническо задължение.
7. Титулярят на разрешението уведомява разрешаващия митнически орган за всяка промяна, настъпила след издаването на разрешението, която може да повлияе върху неговото продължаване или съдържание.
8. Разрешаващият митнически орган извършва преоценка на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място в следните случаи:
а)
основни промени в съответното законодателство на Общността;
б)
основателни показания, че титулярят вече не отговаря на съответните условия.
В случай че разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място е издадено на заявител, установен от по-малко от три години, през първата година след издаването се извършва строг мониторинг.“
15.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Използването на опростена декларация или на процедура за оформяне на място зависи от подаването на електронни митнически декларации и уведомления.“
16.
В част I, дял IX, глава 1 след член 253а се въвежда следният раздел 2:
„Раздел 2
Издаване, суспендиране, отмяна на разрешения за опростена декларация или за процедура за оформяне на място
Член 253б
1. Исканията за разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се подават като се използва образецът, посочен в приложение 67, или съответстващият електронен формат.
2. В случаите, когато разрешаващият митнически орган установи, че искането не съдържа всички необходими данни, в срок от 30 календарни дни от получаването на искането той приканва заявителя да осигури съответната информация и посочва причините за това.
3. Искането не се приема, ако:
а)
не отговаря на условията на параграф 1;
б)
не е било подадено пред компетентните митнически органи;
в)
заявителят е бил осъден за тежко престъпление, свързано с икономическата дейност на заявителя;
г)
заявителят е в производство по несъстоятелност в момента на подаване на искането.
4. Преди издаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място митническите органи проверяват регистрите на заявителя, освен в случаите, когато могат да се използват резултати от предишни одити.
Член 253в
1. Разрешение за процедура с опростена декларация се издава, ако са спазени условията и критериите, посочени в член 14з, с изключение на параграф 1, буква в), в член 14и, букви г), д) и ж) и в член 14й.
Разрешение за процедура за оформяне на място се издава, ако са спазени условията и критериите, посочени в член 14з, с изключение на параграф 1, буква в), и в членове 14и и 14й.
За издаване на разрешенията, посочени в първата и втората алинея, митническите органи прилагат член 14а, параграф 2 и използват формуляра за разрешение, посочен в приложение 67.
2. Когато заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), условията и критериите, посочени в параграф 1 от настоящия член, се смятат за изпълнени.
Член 253г
1. Разрешаващият митнически орган суспендира разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, когато:
а)
се установи, че не са спазени условията и критериите, посочени в член 253в, параграф 1;
б)
митническите органи имат достатъчно основания да смятат, че титулярят на разрешението или друго лице, посочено в член 14з, параграф 1, букви а), б) или г), е извършил действие, което подлежи на наказателно съдебно производство и е свързано с нарушаване на митническите правила.
В посочения в първа алинея, буква б) от настоящия член случай обаче разрешаващият митнически орган може да реши да не суспендира разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако сметне, че нарушението е нищожно спрямо броя или размера на свързаните с митницата дейности и не предизвиква съмнения относно добросъвестността на титуляря на разрешението.
Разрешаващият митнически орган съобщава своите заключения на титуляря на разрешението преди да вземе решение. На титуляря на разрешението се дава право да нормализира ситуацията и/или да изрази своето виждане в рамките на тридесет календарни дни, считано от датата на съобщението.
2. Ако титулярят не нормализира ситуацията, посочена в параграф 1, първа алинея, буква а) в рамките на тридесет календарни дни, разрешаващият митнически орган информира титуляря на разрешението, че разрешението за опростена декларация или за процедура за освобождаване на място е суспендирано за период от тридесет календарни дни, с оглед да се даде възможност на титуляря на разрешението да предприеме необходимите мерки, за да нормализира ситуацията.
3. В случаите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), разрешаващият митнически орган суспендира разрешението до края на съдебното производство. Той информира съответно титуляря на разрешението.
4. Когато титулярят на разрешението не е бил в състояние да нормализира ситуацията в рамките на тридесет календарни дни, но може да представи доказателства, че може да отговори на условията, ако периодът на суспендиране бъде продължен, разрешаващият митнически орган суспендира разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място за допълнителни 30 календарни дни.
5. Суспендирането на дадено разрешение не оказва влияние върху вече започналия преди датата на суспендирането, но още незавършил митнически режим.
Член 253д
1. Когато титулярят на разрешението е предприел по удовлетворителен за разрешаващия митнически орган начин необходимите мерки, за да отговори на условията и критериите за получаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, разрешаващият митнически орган оттегля суспендирането и информира титуляря на разрешението. Суспендирането може да бъде оттеглено преди изтичането на срока, посочен в член 253г, параграф 2 или 4.
2. Ако титулярят на разрешението не предприеме необходимите мерки по време на периода на суспендиране, посочен в член 253г, параграф 2 или 4, се прилага член 253ж.
Член 253е
1. Когато титуляр на разрешение временно не е в състояние да отговори на които и да било от условията и критериите за получаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, той може да поиска суспендиране на разрешението. В такива случаи титулярят на разрешението уведомява разрешаващия митнически орган, като посочва датата, на която ще бъде в състояние да отговори на условията и критериите. Той уведомява също така разрешаващия митнически орган за каквито и да било планирани мерки и съответния им времеви график.
2. Ако титулярят на разрешението не успее да нормализира ситуацията в рамките на посочения в уведомлението му срок, разрешаващият митнически орган може да удължи съответно срока в разумни граници, при условие че титулярят на разрешението е действал добросъвестно.
Член 253ж
Без да се засягат разпоредбите на член 9 от Кодекса и член 4 от настоящия регламент, разрешаващият митнически орган отменя разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място в следните случаи:
а)
когато титулярят на разрешението не успее да нормализира ситуацията, посочена в член 253г, параграф 2 и член 253е, параграф 1;
б)
когато титулярят на разрешението или други лица, посочени в член 14з, параграф 1, букви а), б) или г), са извършили сериозни или многократни нарушения, свързани с митническите разпоредби и нямат по-нататъшно право на обжалване;
в)
по молба на титуляря на разрешението.
В посочения в първа алинея, буква б) случай обаче разрешаващият митнически орган може да реши да не отменя разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако сметне, че нарушението е маловажно спрямо броя или размера на свързаните с митницата дейности и не предизвиква съмнения относно добросъвестността на титуляря на разрешението.“
17.
В част I, дял IX се вмъква следната глава 1A:
„ГЛАВА 1А
Единно разрешение за опростена декларация или процедура за оформяне на място
Раздел 1
Ред за подаване на исканията
Член 253з
1. Искането за единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се подава до един от посочените в член 14г, параграфи 1 и 2 митнически органи.
Когато обаче разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се заявява едновременно или след подаване на искане за единно разрешение за специфично предназначение или за митнически икономически режим, се прилага член 292, параграфи 5 и 6 или членове 500 и 501.
2. Ако част от съответните регистри и документация се съхранява в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се подава искането, заявителят надлежно попълва клетки 5а, 5б и 7 от формуляра за искане, посочен в приложение 67.
3. Заявителят осигурява леснодостъпно централно звено или определя лице за контакт от служителите в своята администрация в държавата-членка, където се подава искането, с цел информацията, необходима за доказване на съответствие с изискванията за издаване на единно разрешение, да бъде достъпна за митническите органи.
4. Доколкото е възможно, заявителите подават необходимите данни до митническите органи по електронен път.
5. До въвеждането на електронна система за обмен на данни между засегнатите държави-членки, която е необходима за съответните митнически режими, разрешаващият митнически орган може да отхвърля искания, подадени съгласно параграф 1, ако единното разрешение води до непропорционални административни разходи.
Член 253и
1. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с митническите органи, посочени в член 253з, параграф 1, до които са подадени искания и я информират за всички последващи промени в него. Комисията публикува тази информация в интернет. Посочените органи изпълняват функцията на разрешаващи митнически органи за единните разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място.
2. Държавите-членки определят централно учреждение, отговорно за обмена на информация между държавите-членки и между държавите-членки и Комисията, и информират Комисията за това.
Раздел 2
Ред за издаване
Член 253й
1. Когато е подадено искане за единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, разрешаващият митнически орган предоставя следната информация на останалите засегнати митнически органи:
а)
искането;
б)
проекта на разрешение;
в)
цялата необходима информация за издаване на разрешението.
Тя е достъпна чрез комуникационната система, посочена в член 253м, когато тази система бъде налична.
2. Информацията, посочена в параграф 1, букви а), б) и в) се предоставя от разрешаващия митнически орган в рамките на следните срокове:
а)
30 календарни дни, в случай че на заявителя вече е била разрешавана опростена декларация, процедура за оформяне на място или сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в);
б)
90 календарни дни във всички останали случаи.
Разрешаващият митнически орган може да удължи сроковете с 30 календарни дни, когато не е в състояние да ги спази. В такива случаи разрешаващият митнически орган информира заявителя за причините за това удължение преди изтичането на въпросните срокове.
Срокът се отчита от датата, на която разрешаващият митнически орган е получил цялата необходима информация, посочена в параграф 1, букви а), б) и в). Разрешаващият митнически орган уведомява заявителя за приемането на искането и за датата, от която започва да тече срокът.
3. До 31 декември 2009 г. максималните срокове от 30 или 90 календарни дни, посочени в параграф 2, първа алинея, се заменят с 90 или 210 календарни дни.
Член 253к
1. Разрешаващият митнически орган на държавата-членка, където е подадено искането, и митническите органи на другите държави-членки, имащи отношение към исканото единно разрешение, си сътрудничат за определяне на оперативни и отчетни изисквания, включително план за контрол, позволяващ надзора на извършвания съгласно единното разрешение митнически режим. Обменяните между съответните митнически органи за целите на митническия/те режим/и данни обаче не надхвърлят описаните в приложение 30А.
2. Митническите органи на другите държави-членки, имащи отношение към исканото единно разрешение, уведомяват разрешаващия митнически орган за всяко възражение в рамките на тридесет календарни дни от датата на получаване на проекта на разрешение. В случай че е необходимо допълнително време за това уведомление, разрешаващият митнически орган се информира във възможно най-кратък срок и при всички случаи преди изтичането на срока. Този допълнителен срок може да бъде удължен с не повече от 30 календарни дни. В случай на съгласие за допълнителен срок, разрешаващият митнически орган информира заявителя за удължаването на срока.
В случай че има възражения и че в рамките на срока не е постигнато споразумение между митническите органи, искането се отхвърля до обхвата на повдигнатите възражения.
Ако консултираният митнически орган не отговори в рамките на срока/овете, посочени в първата алинея, разрешаващият митнически орган може да приеме, на отговорността на консултирания митнически орган, че не съществуват възражения по отношение на издаването на подобно разрешение.
3. Преди частично или цялостно отхвърляне на искането, разрешаващият митнически орган съобщава на заявителя причините, поради които смята да вземе такова решение, и му дава възможност да изрази своята гледна точка в рамките на 30 календарни дни от датата на съобщението.
Член 253л
1. В случай че искането за единно разрешение е подадено от заявител, който е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешението се издава след организиране на необходимия обмен на информация между:
а)
заявителя и разрешаващия митнически орган;
б)
разрешаващия митнически орган и останалите митнически органи, имащи отношение към исканото единно разрешение.
В случай че заявителят не е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешение се издава, след като разрешаващият митнически орган се убеди, че заявителят ще бъде в състояние да отговори на условията и критериите за разрешение, определени или посочени в членове 253, 253а и 253в и след организиране на посочения в първата алинея от настоящия параграф необходим обмен на информация.
2. След получаване на съгласие или при липса на основателни възражения от страна на останалите заинтересовани митнически органи, разрешаващият митнически орган издава разрешението в съответствие с формуляра за разрешение, изложен в приложение 67, в рамките на 30 календарни дни след изтичането на посочените в член 253к, параграфи 2 или 3 срокове.
Разрешаващият митнически орган предоставя разрешението на митническите органи в участващите държави-членки, като използва информационната и комуникационна система, посочена в член 253м, когато такава бъде налична.
3. Единните разрешения за опростена декларация и за процедура за освобождаване на място се признават във всички държави-членки, изброени в клетка 10 или 11, или и в двете, от разрешението, според случая.
Раздел 3
Обмен на информация
Член 253м
1. В информационния и комуникационния процес между митническите органи и за уведомяване на Комисията и на икономическите оператори се използва, когато стане налична, електронна информационна и комуникационна система, определена при взаимно съгласие между Комисията и митническите органи. Информацията за икономическите оператори се ограничава до неповерителните данни, определени в дял II, точка 16 от обяснителните бележки към формуляра за искане за опростени процедури, посочен в приложение 67.
2. Комисията и митническите органи, като използват посочената в параграф 1 система, обменят, съхраняват и имат достъп до следната информация:
а)
данните от подадените искания;
б)
необходимата за издаване на разрешение информация;
в)
единните разрешения, издадени за посочените в член 1, параграфи 13 и 14 процедури и, когато е приложимо, тяхното изменение, суспендиране и отмяна;
г)
резултатите от повторната оценка в съответствие с член 253, параграф 8.
3. Списъкът с единните разрешения, както и неповерителните данни, определени в дял II, точка 16 от обяснителните бележки към посочения в приложение 67 формуляр за искане за опростени процедури, могат да бъдат публично оповестявани от Комисията и държавите-членки посредством интернет с предварителното съгласие на титуляря на разрешението. Списъкът се актуализира.“
18.
В член 260, параграф 1 думата „декларатора“ се заменя със „заявителя“.
19.
Член 261 се заменя със следното:
„Член 261
1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а и 253в.
2. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, упоменат в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
20.
Член 264 се заменя със следното:
„Член 264
1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а и 253в.
2. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
21.
Член 265 се заличава.
22.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация в съответствие с условията и критериите и по начина, посочен в членове 253, 253а, 253в и 270.“
23.
Член 270 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заличават;
б)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
24.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 261 и 262, прилагани mutatis mutandis.“
25.
Член 288 се заличава.
26.
В член 291, параграф 2 буква а) се заличава.
27.
В член 340б се добавят следните точки:
„6. „Придружаващ транзитен документ“: означава документ, който е разпечатан от компютризираната система, за да придружава стоките и който се основава на данните от транзитната декларация.
7. „Аварийна процедура“: означава процедурата, която се основава на използването на хартиени документи, установена, за да се даде възможност за подаване, проверка на транзитната декларация и проследяване на транзитната операция, когато не може да се задейства нормалната процедура по електронен път.“
28.
В член 340в параграф 1 се заменя със следното:
„1. Общностни стоки се поставят под режим вътрешен общностен транзит, когато се изпращат:
а)
от част от митническата територия на Общността, където се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби не се прилагат; или
б)
от част от митническата територия на Общността, където не се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби се прилагат; или
в)
от част от митническата територия на Общността, където не се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби също не се прилагат.“
29.
В член 342 се добавя следният параграф 4:
„4. Когато обезпечението е учредено чрез поръчител пред гаранционно митническо учреждение:
а)
на отговорното лице се определя „Референтен номер на обезпечението“ за използване на обезпечението и за установяване на всички задължения на поръчителя;
б)
на отговорното лице се определя и съобщава код за достъп към „Референтния номер на обезпечението“.“
30.
Член 343 се заменя със следното:
„Член 343
Всяка държава-членка въвежда в компютризираната система списък на митническите учреждения, компетентни за операциите по общностен транзит, както и съответния им идентификационен номер, задължения и работно време. Всяка промяна в тази информация също се вписва в компютризираната система.
Комисията съобщава тази информация на всички държави-членки чрез компютризираната система.“
31.
Вмъква се следният член 343а:
„Член 343а
Всяка държава-членка съобщава на Комисията за създаването на централни митнически учреждения и правомощията, предоставени на тези митнически учреждения във връзка с управлението и проследяването на режим общностен транзит, както и във връзка с получаването и подаването на документите, като се посочва вида на съответните документи.
Комисията предава тази информация на останалите държави-членки.“
32.
В част II, дял II, глава 4, раздел 1 се вмъква следният член 344а:
„Член 344а
1. В рамките на режим общностен транзит формалностите се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данните.
2. Съобщенията, които се използват между администрациите, се придържат към структурата и данните, определени от митническите органи по взаимно съгласие.“
33.
В член 345 се добавя следният параграф 4:
„4. Когато еднократното обезпечение се предоставя от поръчител, кодът за достъп към „Референтния номер на обезпечението“ не може да бъде променен от отговорното лице, освен в случаите, когато се прилага приложение 47а, точка 3.“
34.
В член 346 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато еднократното обезпечение се предоставя от поръчител, то следва да отговаря на образеца в приложение 49.
Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.“
35.
Член 347 се заменя със следното:
„Член 347
1. В случаите, посочени в член 345, параграф 3, еднократното обезпечение следва да съответства на образеца в приложение 50.
Член 346, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
2. В съответствие с начините, определени от митническите органи, поръчителят представя на гаранционното митническо учреждение всички изискуеми данни относно издадените от него сертификати за обезпечение.
Крайният срок за използването на сертификата не може да бъде по-дълъг от една година от датата на издаване.
3. Поръчителят съобщава на отговорното лице определения му „Референтен номер на обезпечението“ за всеки сертификат за еднократно обезпечение. Свързаният с него код за достъп не може да бъде променян от отговорното лице.
4. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква б), поръчителят издава на отговорното лице сертификати за еднократно обезпечение, изготвени на хартиен носител в съответствие с образеца, посочен в приложение 54, включително идентификационния номер.
5. Поръчителят може да издава сертификати за еднократно обезпечение, които не са валидни за операции по общностен транзит, включващи стоки от списъка в приложение 44в. В този случай поръчителят вписва във всеки един сертификат за еднократно обезпечение на хартиен носител, по диагонал, следния израз:
-
Ограничена валидност - 99200.
6. Отговорното лице предоставя на отправното митническо учреждение съответния брой сертификати за еднократно обезпечение, всеки един от които на стойност от 7 000 EUR, необходими за покриване на пълния размер на митническото задължение, посочен в член 345, параграф 1. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква б), сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител се предават и задържат в отправното митническо учреждение, което съобщава идентификационния номер на всеки един сертификат на посоченото в него гаранционно митническо учреждение.“
36.
В член 348 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Информацията относно оттеглянето или прекратяването, както и датата на влизането му в сила, се въвежда в компютризираната система от митническите органи на държавата-членка, отговорна за съответното гаранционно митническо учреждение.“
37.
Член 350 се заличава.
38.
Член 351 се заменя със следното:
„Член 351
В случай на пратки, включващи едновременно стоки, които трябва да се превозват под режим външен общностен транзит, и стоки, които трябва да се превозват под вътрешен общностен транзит, транзитната декларация, обозначена със символа „Т“, се допълва със символа „Т1“, „Т2“ или „T2F“ за всеки един артикул.“
39.
Член 352 се заличава.
40.
Член 353 се заменя със следното:
„Член 353
1. Транзитните декларации съответстват на структурата и данните, изложени в приложение 37а.
2. Митническите органи приемат писмена транзитна декларация, изготвена върху формуляр в съответствие с образеца, посочен в приложение 31 и в съответствие с процедурата, определена от митническите органи при взаимно съгласие помежду им в следните случаи:
а)
когато стоките се пренасят от пътници, които нямат пряк достъп до компютризираната митническа система, в съответствие с начините, посочени в член 353а;
б)
когато се прилага аварийната процедура, при условията и в съответствие с начините, определени в приложение 37г.
3. Използването на писмена транзитна декларация съгласно параграф 2, буква б) подлежи на одобрение от митническите органи, когато компютърната система на отговорното лице и/или мрежата не функционира(т).
4. Транзитната декларация може да се допълни с един или повече допълнителни формуляри, които съответстват на образеца в приложение 33. Формулярите са неразделна част от декларацията.
5. Вместо допълнителните формуляри като описателна част на писмената транзитна декларация, от която те са неделима част, може да се използват товарни списъци, отговарящи на условията в приложение 44а и съставени в съответствие с образеца в приложение 45.“
41.
В част II, дял II, глава 4, раздел 2, подраздел 2 се вмъква следният член 353а:
„Член 353а
1. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква а) пътникът изготвя транзитната декларация в съответствие с член 208 и приложение 37.
2. Компетентните органи осигуряват обмена на транзитните данни между компетентните органи чрез използване на информационни технологии и компютърни мрежи.“
42.
Член 356, параграф 3 се заличава.
43.
Член 357 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, стоки за поставяне под режим общностен транзит се вдигат само ако са пломбирани. Отправното митническо учреждение взема мерките за идентифициране, които счита за необходими, и вписва съответните данни в транзитната декларация.“
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Отправното митническо учреждение може да не пристъпи към пломбиране, когато, като се имат предвид други възможни мерки за идентифициране, описанието на стоките в данните от транзитната декларация или в допълнителните документи позволява лесното им идентифициране.
Счита се, че описанието на стоките позволява тяхното идентифициране, когато то е достатъчно точно, за да позволява лесно идентифициране както на количеството, така и на естеството на стоките.“
44.
Членове 358 и 359 се заменят със следното:
„Член 358
1. При вдигането на стоките отправното митническо учреждение уведомява декларираното получаващо митническо учреждение за операцията по общностен транзит чрез съобщение „Предварително уведомление за пристигане“, както и всички вписани в декларацията транзитни митнически учреждения чрез съобщение „Предварително уведомление за транзит“. Тези съобщения се изготвят въз основа на данните от транзитната декларация, изменени при необходимост.
2. След вдигане на стоките придружаващият транзитен документ придружава стоките, поставени под режим общностен транзит. Той отговаря на образеца и данните, посочени приложение 45а. Документът се предоставя на оператора по един от следните начини:
а)
той се дава на отговорното лице от отправното митническо учреждение или се отпечатва от компютърната система на отговорното лице, когато това е разрешено от митническите органи;
б)
той се отпечатва от компютърната система на одобрения изпращач след получаване на съобщението, изпратено от отправното митническо учреждение, позволяващо вдигането на стоките.
3. Когато е целесъобразно, придружаващият транзитен документ се допълва от списък с артикулите, отговарящ на образеца и бележките в приложение 45б. Този списък представлява неразделна част от придружаващия транзитен документ.
Член 359
1. Пратката и придружаващият транзитен документ се представят във всяко транзитно митническо учреждение.
2. В транзитното митническо учреждение се регистрира преминаването въз основа на съобщението „Предварително уведомление за транзит“, получено от отправното митническо учреждение. Отправното митническо учреждение бива информирано за преминаване на границата чрез съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.
3. Транзитните митнически учреждения проверяват стоките, в случай че считат това за необходимо. Евентуалната проверка на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщение „Предварително уведомление за транзит“.
4. Когато превозът на стоките се осъществява през транзитно митническо учреждение, различно от декларираното и посоченото в придружаващия транзитен документ, транзитното митническо учреждение, през което се преминава, изисква съобщението „Предварително уведомление за транзит“ от отправното митническо учреждение и информира за транзитното преминаване отправното митническо учреждение, като изпраща съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.“
45.
Член 360 се изменя, както следва:
а)
встъпителното изречение в параграф 1 се заменя със следното:
„Превозвачът е длъжен да направи съответните вписвания в придружаващия транзитен документ и да го представи заедно с пратката на митническите органи на страната, на чиято територия се намира превозното средство:“
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Ако преценят, че операцията по общностен транзит може да продължи по нормалния ред, и при нужда - след вземане на необходимите мерки, митническите органи заверяват придружаващия транзитен документ.
В зависимост от случая съответната информация във връзка с прехвърлянето или друг инцидент се регистрират в компютризираната система от митническите органи на транзитното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение.“
46.
Членове 361, 362 и 363 се заменят със следното:
„Член 361
1. Стоките и необходимите документи се представят в получаващото митническо учреждение в рамките на работното му време. Въпреки това, по искане и за сметка на заинтересованото лице, това митническо учреждение може да разреши представянето на документите и стоките да се осъществи извън посоченото работно време. По същия начин получаващото митническо учреждение може, по искане и за сметка на заинтересованото лице, да разреши стоките и необходимите документи да бъдат представени на друго място.
2. Когато стоките се представят в получаващото митническо учреждение след изтичане на срока, определен от отправното митническо учреждение, и когато неспазването на срока се дължи на обстоятелства, изложени по задоволителен за получаващото митническо учреждение начин, които не се дължат на превозвача или отговорното лице, се счита, че последният е спазил определения срок.
3. Получаващото митническо учреждение задържа придружаващия транзитен документ и проверката на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане“, получено от отправното митническо учреждение.
4. По искане на отговорното лице и с цел да послужи като доказателство за завършване на режима в съответствие с член 366, параграф 1, получаващото митническо учреждение заверява екземпляр от придружаващия транзитен документ със следния израз:
-
Алтернативно доказателство - 99202.
5. Транзитната операция може да завърши в митническо учреждение, което е различно от вписаното в транзитната декларация. Тогава това митническо учреждение става получаващо митническо учреждение.
Ако новото получаващо митническо учреждение е под юрисдикцията на държава-членка, различна от тази, която отговаря за първоначално посоченото митническо учреждение, новото получаващо митническо учреждение изисква съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ от отправното митническо учреждение.
Член 362
1. Получаващо митническо учреждение заверява квитанция по искане на лицето, което представя стоките и необходимите документи.
2. Формулярът на квитанцията съответства на образеца в приложение 47.
3. Квитанцията се попълва предварително от заинтересованото лице. Тя може да съдържа други данни, отнасящи се до пратката, освен в полето запазено за получаващото митническо учреждение. Квитанцията не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 366, параграф 1.
Член 363
1. Чрез съобщението „Уведомление за пристигане“ получаващото митническо учреждение информира отправното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото митническо учреждение.
2. Когато транзитната операция завършва в митническо учреждение, различно от митническото учреждение, декларирано първоначално в транзитната декларация, новото получаващо митническо учреждение информира за пристигането отправното митническо учреждение чрез съобщение „Уведомление за пристигане“.
Отправното митническо учреждение информира за пристигането на стоките първоначално декларираното получаващо митническо учреждение чрез съобщение „Препратено уведомление за пристигане“.
3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, посочено в параграфи 1 и 2, не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 366, параграф 1.
4. Освен в надлежно обосновани случаи, получаващото митническо учреждение изпраща на отправното митническо учреждение съобщение „Резултати от контрола“ най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото митническо учреждение. Въпреки това, когато се прилага член 408, получаващото митническо учреждение изпраща съобщение „Резултати от контрола“ на отправното митническо учреждение най-късно на шестия ден след деня на доставяне на стоките.“
47.
Член 364 се заличава.
48.
В част II, дял II, глава 4, раздел 2 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Процедура за разследване“
49.
Член 365 се заменя със следното:
„Член 365
1. В случай че митническите органи на държавата-членка на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“ в определения за представяне на стоките в получаващото митническо учреждение срок или ако не получат съобщение „Резултати от контрола“ в срок от шест дни след получаване на съобщение „Уведомление за пристигане“, те вземат решение за започване на процедура за разследване, за да съберат информацията, необходима за приключване на режима, или, когато това не е възможно:
-
за да установят дали е възникнало митническо задължение,
-
за да идентифицират длъжника, и
-
да определят кои митнически органи са отговорни за възстановяването.
2. Процедурата за разследване започва най-късно седем дни след изтичане на един от сроковете по параграф 1, освен в изключителни случаи, определени от държавите-членки при взаимно съгласие. Когато митническите органи получат по-рано информация, че транзитният режим не е приключил или подозират, че това е така, те имат право незабавно да започнат процедурата за разследване.
3. Ако митническите органи на държавата-членка на изпращане получат само съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за разследване, като изискват от получаващото митническо учреждение, изпратило съобщение „Уведомление за пристигане“, съобщение „Резултати от контрола“.
4. Ако митническите органи на държавата-членка на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за разследване, като изискват от отговорното лице необходимата информация за приключване на режима или, когато на местоназначението е налична достатъчна информация за разследването, от получаващото митническо учреждение.
От отговорното лице се изисква да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за разследване пред получаващото митническо учреждение, когато не е възможно приключване на транзитната операция.
5. Получаващото митническо учреждение и отговорното лице отговарят на запитването, посочено в параграф 4, в срок от двадесет и осем дни. Ако в рамките на този срок отговорното лице предостави достатъчно информация, митническите органи на държавата-членка на изпращане вземат предвид тази информация или приключват режима, ако предоставената информация дава възможност за това.
6. Ако информацията, съобщена от отговорното лице, не дава възможност да се приключи режимът, но митническите органи на държавата-членка на изпращане я считат за достатъчна, за да се продължи процедурата за разследване, незабавно се отправя запитване до съответното митническо учреждение.
7. Когато в резултат на процедурата за разследване се установи, че транзитният режим е завършил правомерно, митническите органи на държавата-членка на изпращане приключват режима и информират незабавно отговорното лице, както и, при необходимост, митническите органи, които може да са предприели действия по събиране на вземания в съответствие с членове 217-232 от Кодекса.“
50.
Вмъква се следният член 365а:
„Член 365а
1. Когато по време на процедура за разследване и преди изтичане на срока, посочен в член 450а, първо тире, митническите органи на държавата-членка на изпращане, наричани по-долу „запитващи органи“, получат доказателство, независимо по какъв начин, за мястото, на което е осъществен фактическият състав, довел до възникване на митническото задължение, и ако това място се намира в друга държава-членка, митническите органи изпращат незабавно цялата налична информация на органите, отговорни за това място, наричани по-долу „запитани органи“.
2. Запитаните органи потвърждават получаването на съобщението и посочват дали отговарят за събирането на възстановяването. В случай че не се получи отговор в срок от двадесет и осем дни, запитващите органи незабавно продължават процедурата за разследване.“
51.
Членове 366 и 367 се заменят със следното:
„Член 366
1. Доказателството за това, че режимът е завършил в посочените в декларацията срокове може да бъде представено от отговорното лице по задоволителен за митническите органи начин, под формата на заверен документ от митническите органи на държавата-членка на получаване, в който се идентифицират съответните стоки и се посочва, че те са представени в получаващото митническо учреждение, или, когато се прилага член 406 - пред одобрения получател.
2. Счита се също така, че режимът общностен транзит е завършен, ако отговорното лице представи по задоволителен за митническите органи начин един от следните документи:
а)
митнически документ за определяне на митническо направление на стоките, издаден в трета страна;
б)
документ, издаден в трета страна, заверен от митническите органи на тази страна, който удостоверява, че стоките се считат за намиращи се в свободно обращение в съответната трета страна.
3. Посочените в параграф 2 документи могат да бъдат заменени с копия или фотокопия, които са заверени като верни с оригинала от органа, заверил оригиналните документи, органите на съответните трети страни или органите на някоя от държавите-членки.
Член 367
Разпоредбите, отнасящи се до обмена на съобщения между митническите органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи, не се прилагат към специфичната за някои видове транспорт опростена процедура, както и към другите опростени процедури, основани на член 97, параграф 2 от Кодекса, посочени в член 372, параграф 1, букви е) и ж).“
52.
Членове 368а, 369, 369а, 370 и 371 се заличават.
53.
Член 372 се заменя със следното:
„Член 372
1. След подадено искане от страна на отговорното лице или получателя, в зависимост от случая, митническите органи могат да разрешат следните опростявания:
а)
използване на общо обезпечение или освобождаване от обезпечение;
б)
използване на пломби от специален модел;
в)
освобождаване от изискването да се следва задължителен маршрут;
г)
статус на одобрен изпращач;
д)
статус на одобрен получател;
е)
прилагане на специални опростени процедури за стоки:
i)
превозвани с железопътен транспорт или в големи контейнери;
ii)
превозвани по въздуха;
iii)
превозвани по море;
iv)
превозвани по тръбопроводи;
ж)
прилагане на други опростени процедури, основаващи се на член 97, параграф 2 от Кодекса.
2. Освен ако е предвидено друго в настоящия раздел или в разрешението, при предоставяне на разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви а) и е), тези опростявания се прилагат във всички държави-членки. При разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви б), в) и г), последните се прилагат единствено за операции по общностен транзит, започващи от държавата-членка, където е дадено разрешението. При разрешение за ползване на опростяването, посочено в параграф 1, буква д), последното се прилага само в държавата-членка, където е дадено разрешението.“
54.
В член 373, параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
използват редовно режим общностен транзит или чиито митнически органи знаят, че са способни да изпълнят задълженията, свързани с режима, или във връзка с опростяването, посочено в член 372, параграф 1, буква д), получават редовно стоки, поставени под режим общностен транзит, и“.
55.
В член 374 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Искането за разрешение за ползване на опростявания, наричано по-долу „искане“, е с дата и подпис. То може да бъде съставено писмено или да се подаде с помощта на техника за електронна обработка на данни, при условията и начините, определени от компетентните органи.“
56.
В член 376 параграф 3 се заменя със следното:
„3. В случай на опростяванията, посочени в член 372, параграф 1, букви б), в) и е), разрешението се представя при всяко поискване от страна на отправното митническо учреждение.“
57.
Член 379 се заменя със следното:
„Член 379
1. Отговорното лице може да използва общо обезпечение или освобождаване от обезпечение в рамките на определен референтен размер.
2. Референтният размер съответства на размера на митническото задължение, което може да възникне по отношение на стоките, които отговорното лице е поставило под режим общностен транзит за минимален период от една седмица.
Този размер се определя от гаранционното митническо учреждение в сътрудничество със заинтересованото лице на базата на:
а)
информацията за превозваните в миналото стоки и прогнозният обем на предстоящите общностни транзитни операции, виден inter alia от търговската и счетоводната документация на заинтересованото лице;
б)
при изчисляване на референтния размер се отчитат най-високите ставки на митни сборове и такси, прилагани за въпросните стоки в държавата-членка на гаранционното митническо учреждение. Общностни стоки, които са превозвани или които ще бъдат превозвани в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим, се разглеждат като необщностни стоки.
Изчислява се размерът на митническото задължение, което може да възникне за всяка транзитна операция. При отсъствие на необходимите данни се приема, че размерът на задължението е 7 000 EUR, освен когато на митническите органи е известна друга информация.
3. Гаранционното митническо учреждение извършва проверка на референтния размер, по-специално по искане от страна на отговорното лице и, при необходимост, коригира този размер.
4. Задължение на всяко отговорно лице е да се увери, че предвид операциите, за които режимът не е завършен, размерът в конкретния случай не превишава референтния размер.
Компютризираните системи на митническите органи обработват и могат да контролират използването на референтния размер за всяка транзитна операция.“
58.
Вмъква се следният член 380а:
„Член 380а
За всяко общо обезпечение и/или всяко освобождаване от обезпечение:
а)
за ползване на обезпечението на отговорното лице се дава „Референтен номер на обезпечението“, свързан с определен референтен размер;
б)
гаранционното митническо учреждение определя и съобщава на отговорното лице първоначален код за достъп към „Референтния номер на обезпечението“.
Отговорното лице може да даде един или няколко кода за достъп до това обезпечение, които се използват от самия него или от представителите му.“
59.
Член 382 се заменя със следното:
„Член 382
1. Общото обезпечение се учредява от поръчител.
2. Документът за поръчителство съответства на образеца в приложение 48. Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.
3. Член 346, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.“
60.
Член 383 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Срокът на валидност на сертификатите не може да надвишава две години. Въпреки това този срок може да бъде продължен еднократно от гаранционното митническото учреждение за не повече от две години.“;
б)
параграф 3 се заличава.
61.
Член 384 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Оттеглянето на разрешението за използване на общо обезпечение или за освобождаване от обезпечение от митническите органи и датата, на която поражда действие прекратяването на задължението на поръчителя от гаранционното митническо учреждение, приело обезпечението, или датата, на която поражда действие прекратяването на задължението от поръчителя, се въвеждат в компютризираната система от гаранционното митническо учреждение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. От датата на влизане в сила на оттеглянето или прекратяването сертификатите, издадени за прилагането на член 353, параграф 2, буква б), не могат да се използват за поставянето на стоки под режим общностен транзит и се връщат без отлагане от отговорното лице в гаранционното митническо учреждение.
Всяка държава-членка съобщава на Комисията начините за идентифициране на валидните сертификати, които не са върнати или които са обявени за откраднати, изгубени или фалшифицирани. Комисията информира останалите държави-членки.“;
в)
параграф 4 се заличава.
62.
Член 385 се заличава.
63.
В член 386 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Отговорното лице вписва модела, броя и маркировката на използваните пломби в данните на транзитната декларация.
Отговорното лице поставя пломбите най-късно по време на вдигането на стоките.“
64.
В член 387 параграф 2 се заличава.
65.
В член 398 първата алинея се заменя със следното:
„Всяко лице, което желае да извършва операции по общностен транзит без да представя стоките и съответната транзитна декларация в отправното митническо учреждение или на всяко друго място, на което това е разрешено, може да получи статус на одобрен изпращач.“
66.
В член 399 буква б) се заменя със следното:
„б)
срокът, с който разполагат митническите органи след подаване на транзитната декларация от одобрения изпращач, за да осъществят евентуално необходимите проверки преди заминаването на стоките;“.
67.
Член 400 се заменя със следното:
„Член 400
Одобреният изпращач подава транзитна декларация в отправното митническо учреждение. Вдигането на стоките не може да бъде осъществено преди края на срока, предвиден в член 399, буква б).“
68.
Член 401 се заличава.
69.
Член 402 се заменя със следното:
„Член 402
При необходимост одобреният изпращач въвежда в компютризираната система задължителния маршрут, определен в съответствие с член 355, параграф 2, определения съобразно член 356 срок, в който стоките трябва да се представят в получаващото митническо учреждение, както и броя, модела и маркировката на пломбите.“
70.
Членове 403 и 404 се заличават.
71.
Член 406 се заменя със следното:
„Член 406
1. На всяко лице, което желае да получава в помещенията си или на друго определено място стоки, поставени под режим общностен транзит, без да представя стоките или придружаващия транзитен документ в получаващото митническо учреждение, може да бъде предоставен статус на одобрен получател.
2. Счита се, че отговорното лице е изпълнило задълженията си по член 96, параграф 1, буква а) от Кодекса и режим общностен транзит е завършен от момента, в който придружаващият транзитен документ, придружавал пратката, както и стоките в непроменено състояние, са били доставени в рамките на определения срок на одобрения получател в неговите помещения или на мястото, посочено в разрешението, като надлежно са спазени всички мерки за идентифициране.
3. За всяка пратка, която му е доставена в съответствие с параграф 2, по искане от страна на превозвача одобреният получател издава квитанцията, посочена в член 362, който се прилага mutatis mutandis.“
72.
В член 407 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешението посочва по-специално:
а)
получаващото митническо учреждение или учреждения, отговорни за стоките, получени от одобрения получател;
б)
срокът, в който одобреният получател трябва да получи от получаващото митническо учреждение чрез съобщение „Разрешение за разтоварване“ съответните данни от съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ за целите на прилагане mutatis mutandis на член 361, параграф 3;
в)
изключените видове стоки или направления.“
73.
Член 408 се заменя със следното:
„Член 408
1. За стоките, пристигащи в неговите помещения или на местата, посочени в разрешението, одобреният получател е длъжен:
а)
да информира незабавно получаващото митническо учреждение, отговорно за пристигането на стоките, посредством съобщение „Уведомление за пристигане“, в което са включени инцидентите по време на превоза;
б)
да изчака съобщение „Разрешение за разтоварване“ преди да започне разтоварването;
в)
след получаване на съобщението „Разрешение за разтоварване“ в съответствие с процедурата, определена в разрешението, да изпрати в получаващото митническо учреждение най-късно на третия ден след деня, в който са пристигнали стоките, съобщение „Бележки при разтоварване“, в което са записани всички констатирани разлики;
г)
да предостави на разположение на получаващото митническо учреждение или да му изпрати екземпляр от придружаващия транзитен документ, който е придружавал стоките съгласно условията на разрешението.
2. Получаващото митническо учреждение въвежда в компютризираната система данните от съобщението „Резултати от контрола“.“
74.
Член 408а се заличава.
75.
В член 441, параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Член 353, параграф 5 и точка 23 от приложение 37г се прилагат за товарните списъци, които придружават железопътната товарителница СIМ или предавателната разписка TR.“
76.
В член 442 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато е приложим режимът за общностен транзит, членове 412-441 не изключват използването на процедурите, предвидени в членове 344-362, член 367 и точка 22 от приложение 37г, и членове 415 и 417 или 429 и 432 все пак се прилагат.“
77.
Член 450а се заменя със следното:
„Член 450а
Срокът, посочен в член 215, параграф 1, трето тире от Кодекса, е:
-
седем месеца, считано от последната дата, на която стоките е следвало да бъдат представени в получаващото митническо учреждение, освен ако е било изпратено искане за събиране на вземане по смисъла на член 365а, при което този срок се удължава с не повече от един месец, или
-
един месец от изтичане на срока, посочен в член 365, параграф 5, когато отговорното лице не е предоставило информация или е предоставило недостатъчна информация.“
78.
В член 450в параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато режимът не е приключен, митническите органи на държавата-членка на изпращане уведомят поръчителя в срок от девет месеца, считано от срока за представяне на стоките пред получаващото митническо учреждение, че режимът не е приключен.“
79.
В член 450г втората алинея се заменя със следното:
„Тези органи информират отправното митническо учреждение и гаранционното митническо учреждение за всички случаи на възникване на митническо задължение във връзка с общностните транзитни декларации, приети от отправното митническо учреждение, както и за предприетите срещу длъжника действия по събиране на въпросните суми. Освен това те информират отправното митническо учреждение за събирането на мита и други такси, за да му дадат възможност да приключи транзитната операция.“
80.
В член 453, параграф 2 „член 314б“ се заменя с „член 314“.
81.
Член 454 се заменя със следното:
„Член 454
1. Настоящият раздел се отнася до превоза на стоки под покритието на карнети ТИР на митническата територия на Общността.
2. Съобщенията, посочени в настоящия раздел, се придържат към структурата и данните, определени от митническите органи при взаимно съгласие помежду им.
3. Титулярят на карнет ТИР подава в отправното или входното митническо учреждение данни за карнета ТИР посредством методи за обработка на данни в съответствие със структурата и съответстващите данни, изложени в приложения 37а и 37в.
4. При вдигане на стоките за операция ТИР отправното или входното митническо учреждение разпечатва придружаващ транзитен документ, който да бъде прикрепен към отрязък № 2 и предава електронните данни на декларираното получаващо или изходно митническо учреждение, като използва съобщението „Предварително уведомление за пристигане“.
5. Данните от карнета ТИР се използват за определяне на правните последици, които могат да възникнат при несъответствие между електронните данни за карнета ТИР и данните в карнета ТИР.
6. Освобождаване от задължението за подаване на данните за карнет ТИР чрез методи за обработка на данни се допуска единствено в следните изключителни случаи:
а)
компютризираната транзитна система на митническите органи не функционира;
б)
приложението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни не функционира;
в)
връзката между приложението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни и митническите органи не функционира.
7. Освобождаването по параграф 6, букви б) и в) подлежи на одобрение от страна на митническите органи.“
82.
В член 454а, параграф 2 се вмъква следната буква г):
„г)
използват методи за електронна обработка на данни при контактите си с получаващото митническо учреждение.“
83.
Член 454б се заменя със следното:
„Член 454б
1. По отношение на стоки, пристигащи в неговите помещения или на мястото, посочено в разрешението, посочено в член 454а, одобреният получател спазва следните задължения в съответствие с процедурата, описана в разрешението:
а)
той уведомява незабавно получаващото митническо учреждение за пристигането на стоките посредством съобщението „Уведомление за пристигане“, като включва и информация относно нередности или инциденти по време на превоза;
б)
изчаква съобщението „Разрешение за разтоварване“ преди да разтовари;
в)
без отлагане въвежда резултатите от разтоварването в регистрите си;
г)
най-късно на третия ден след пристигането на стоките изпраща на получаващото митническо учреждение съобщението „Бележки при разтоварване“, като включва информация относно нередности или инциденти.
2. Одобреният получател осигурява незабавното представяне на карнета ТИР и придружаващия транзитен документ пред митническите органи в получаващото митническо учреждение. Тези органи попълват талон № 2 от карнета ТИР и осигуряват връщането на карнета ТИР на титуляря на карнета ТИР или на лицето, което го представлява. Отрязък № 2 се задържа от получаващото или изходното митническо учреждение.
3. Датата на завършване на операция ТИР е датата на въвеждането в регистрите, посочени в параграф 1, буква в).
Въпреки това, в случаите, когато е възникнала нередност или инцидент по време на превоза, датата на завършване на операцията ТИР е датата на съобщението „Резултати от проверката“, посочено в член 455, параграф 4.
4. По искане на титуляря на карнета ТИР одобреният получател издава квитанция, която удостоверява пристигането на стоките в помещенията на одобрения получател и съдържа информация за придружаващия транзитен документ и за карнета ТИР. Квитанцията не може да бъде използвана като доказателство за завършване на операция ТИР по смисъла на член 1, буква г) от Конвенция ТИР или на член 455б.
5. Получаващото митническо учреждение въвежда съобщението „Резултати от проверката“ в компютризираната система.
Митническите органи изпращат също така и данните, предвидени в приложение 10 към Конвенция ТИР.
6. Когато приложението за обработка на данни на одобрения получател не функционира, компетентните органи могат да позволят използването на други средства за връзка с митническите органи в получаващото митническо учреждение.“
84.
В член 454в параграф 2 се заменя със следното:
„2. Завършването на операцията ТИР по смисъла на член 1, буква г) от Конвенция ТИР е осъществено, когато бъдат изпълнени изискванията на член 454б, параграф 1 и първо изречение от параграф 2.“
85.
Член 455 се заменя със следното:
„Член 455
1. Получаващото или изходното митническо учреждение попълва талон № 2, задържа отрязък № 2 и придружаващия транзитен документ и използва съобщението „Уведомление за пристигане“, за да уведоми отправното или входното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото или изходното митническо учреждение.
2. Когато операцията ТИР е завършена в учреждение, различно от първоначално декларираното в транзитната декларация, новото получаващо или изходно митническо учреждение уведомява за получаването отправното или входното митническо учреждение със съобщението „Уведомление за пристигане“.
Отправното или входното митническо учреждение уведомява за получаването първоначално декларираното получаващо или изходно митническо учреждение със съобщението „Препратено уведомление за пристигане“.
3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, цитирано в параграфи 1 и 2, не може да бъде използвано като доказателство за завършване на операцията по смисъла на член 455б.
4. Освен в случаите, когато съществува основателна причина, получаващото или изходното митническо учреждение препраща съобщението „Резултати от проверката“ до отправното или входното митническо учреждение най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото или изходното митническо учреждение. В случаите на прилагане на член 454б обаче получаващото митническо учреждение препраща съобщението „Резултати от проверката“ до отправното или входното митническо учреждение най-късно на шестия ден след пристигането на стоките в помещенията на одобрения получател.
Митническите органи изпращат също така и данните, предвидени в приложение 10 към Конвенция ТИР.
5. В случаите на прилагане на член 454, параграф 6 митническите органи на получаващата или на изходната държава-членка връщат съответната част от отрязък № 2 на карнет ТИР на митническите органи на отправната или входната държава-членка без забавяне и най-късно до осем дни след датата на завършване на операцията ТИР.“
86.
Член 455а се заменя със следното:
„Член 455а
1. Когато митническите органи на отправната или входната държава-членка не са получили съобщението „Уведомление за пристигане“ в срока, в който стоките е трябвало да бъдат представени в получаващото или изходното митническо учреждение, или не са получили съобщението „Резултати от проверката“ до шест дни след получаването на съобщението „Уведомление за пристигане“, тези органи вземат решение за започване на процедура за разследване, за да получат необходимата информация за приключване на операцията ТИР или, когато това не е възможно:
-
за да установят дали е възникнало митническо задължение,
-
за да идентифицират длъжника, и
-
за да определят митническите органи, отговорни за вземане под отчет.
2. Процедурата за разследване започва най-късно седем дни след изтичане на един от сроковете по параграф 1, освен в изключителни случаи, определени от държавите-членки при взаимно съгласие. В случай че митническите органи получат на по-ранен етап информация, че операцията ТИР не е завършена или подозират, че това е така, те незабавно предприемат процедура за разследване.
3. В случай че митническите органи на отправната или входната държава-членка са получили само съобщението „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за разследване, като искат от получаващото или изходното митническо учреждение, което е изпратило съобщението „Уведомление за пристигане“, да изпрати съобщението „Резултати от проверката“.
4. В случай че митническите органи в отправното или входното митническо учреждение не са получили съобщението „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за разследване, като искат от получаващото или изходното митническо учреждение необходимата информация за приключване на операцията ТИР. Това учреждение отговоря на искането в срок от двадесет и осем дни.
5. Към титуляря на карнета ТИР се отправя искане да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за разследване с получаващото или изходното митническо учреждение, когато операцията ТИР не може да бъде приключена. Титулярят на карнета ТИР трябва да отговори на искането в срок от двадесет и осем дни. По искане на титуляря на карнета ТИР този срок може да бъде удължен с още двадесет и осем дни.
Митническите органи на отправната или входната държава-членка уведомяват също така съответната гарантираща асоциация, без да се засяга уведомлението, което следва да бъде направено в съответствие с член 11, параграф 1 от Конвенция ТИР, и я приканват да представи доказателство за завършването на операцията ТИР.
6. Когато се прилага член 454, параграф 6, митническите органи на отправната или входната държава-членка започват процедурата за разследване, посочена в параграф 1, във всички случаи, когато не са получили доказателство за завършване на операцията ТИР в рамките на два месеца от датата на приемане на карнета ТИР. За целта тези органи отправят искане към митническите органи на получаващата или изходната държава-членка заедно с цялата необходима информация. В случай че органите получат на по-ранен етап информация, че операцията ТИР не е завършена или подозират, че това е така, те незабавно предприемат процедура за разследване. Процедурата за разследване започва също и ако впоследствие се окаже, че доказателството за завършване на операцията ТИР е било фалшифицирано и процедурата за разследване е необходима, за да се постигнат целите по параграф 1.
Процедурата, посочена в параграф 5, се прилага mutatis mutandis.
Митническите органи на получаващата или изходната държавата-членка отговарят в срок от двадесет и осем дни.
7. Когато процедурата за разследване установи, че операцията ТИР е завършена правилно, митническите органи на отправната или входната държава-членка приключват режима и незабавно уведомяват гарантиращата асоциация и титуляря на карнета ТИР и, когато е целесъобразно, митнически органи, които може да са започнали процедура по възстановяване в съответствие с членове 217-232 от Кодекса.“
87.
Вмъква се следният член 455б:
„Член 455б
1. Доказателството, че операцията ТИР е била завършена в срока, предвиден в карнета ТИР, може да бъде предоставено по убедителен за митническите органи начин под формата на документ, заверен от митническите органи на получаващата или изходната държава-членка, който идентифицира стоките и доказва, че те са били представени пред получаващото или изходното митническо учреждение или, когато се прилага член 454а, пред одобрен получател.
2. Операцията ТИР се счита за завършена и когато титулярят на карнета ТИР или гарантиращата асоциация представят по убедителен за митническите органи начин един от следните документи, идентифициращи стоките:
а)
митнически документ, издаден в трета страна, за определяне на митническо направление на стоките;
б)
документ, издаден в трета страна, заверен от митническите органи на тази страна, който удостоверява, че стоките се считат за намиращи се в свободно обращение в съответната трета страна.
3. Документите, посочени в букви а) и б), могат да бъдат заменени от техни копия или фотокопия, заверени като автентични копия от органа, заверил оригиналните документи, от органите на съответните трети страни или от органите на някоя от държавите-членки.“
88.
Член 456 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„Срокът, посочен в член 215, параграф 1, трето тире от Митническия кодекс, е седем месеца от най-късната дата, на която стоките е следвало да бъдат представени в получаващото или изходното митническо учреждение.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Членове 450б и 450г се прилагат mutatis mutandis по отношение на процедурата по събиране във връзка с режима ТИР.“
89.
Член 457б се заменя със следното:
„Член 457б
1. Когато операция ТИР се отнася за същите стоки като тези, посочени в член 340а, или когато митническите органи счетат за необходимо, отправното или входното митническо учреждение може да определи маршрут за пратката.
2. Митническите органи на държавата-членка, в която се намира пратката, отбелязват необходимата информация в придружаващия транзитен документ и в талон № 1 от карнет ТИР в случаите, когато:
а)
маршрутът е променен по молба на титуляря на карнета ТИР;
б)
превозвачът се е отклонил от определения маршрут в случай на непреодолима сила.
Получаващото или изходното митническо учреждение въвежда необходимата информация в компютризираната система.
3. В случаите, посочени в параграф 2, буква б), пратката, придружаващият транзитен документ и карнетът ТИР се представят незабавно пред най-близките митнически органи.“
90.
В член 458, параграф 1 последното изречение от втората алинея се заменя със следното:
„Комисията ще разпространи тази информация сред останалите държави-членки чрез официалната страница на Европейския съюз в интернет.“
91.
В член 496 буква в) се заличава.
92.
В член 843 параграф 2 се заличава.
93.
В приложение 30А, точка 1 Встъпителни бележки към таблиците, бележка 5 Опростени процедури, точка 5.1 числото „288“ се заличава.
94.
В приложение 37, дял I, точка А, буква в) първото изречение се заменя със следното:
„в)
когато правилата на Общността изрично предвиждат тяхното използване, по-специално в рамките на режим общностен транзит, по отношение на транзитната декларация за пътници и на аварийната процедура.“
95.
В приложение 37а, дял II, буква Б „Подробности за данните в транзитната декларация“ се изменя, както следва:
а)
в група данни „ТРАНЗИТНА ОПЕРАЦИЯ“, в „Идентификационни данни при преминаване на границата“ (клетка 21) текстът се заменя със следното:
„Вид/дължина: бц. 27
Съгласно приложение 37 използването на това поле не е задължително за държавите-членки.“;
б)
в група данни „СТОКИ - Кодове за чувствителни стоки“ (клетка 31) текстът се заменя със следното:
„КОДОВЕ ЗА ЧУВСТВИТЕЛНИ СТОКИ
(клетка 31)
Брой: 9
Тази група данни се използва, когато транзитната декларация се отнася до стоки, изброени в списъка от приложение 44в.
Код за чувствителни стоки
(клетка 31)
Вид/Дължина: ц. 2
Кодът, фигуриращ в приложение 37в, се използва, ако тарифният код на стоките не е достатъчен за безсъмненото идентифициране на стока от списъка в приложение 44в.
Чувствителни стоки количество
(клетка 31)
Вид/Дължина: ц. 11,3
Това поле се използва, когато транзитната декларация се отнася до стоките, изброени в списъка от приложение 44в.“;
в)
в група данни „КОЛЕТИ“ (клетка 31) текстът в полето „Маркировки и номера на колетите“, „Вид колети“ и „Брой колети“ се заменя със следното:
„Маркировки и номера на колетите
(клетка 31)
Вид/дължина: бц. 42
Това поле се използва, когато полето „Вид колети“ съдържа различни от фигуриращите в приложение 37в кодове за насипни стоки (VQ, VG, VL, VY, VR или VO) или за „Неопаковани стоки“ (NE, NF, NG). Когато в полето „Вид колети“ се съдържа някой от посочените по-горе кодове, използването на това поле не е задължително.
Вид колети
(клетка 31)
Вид/дължина: а2
Използват се кодовете за колетите, посочени в клетка 31 от приложение 38.
Брой колети
(клетка 31)
Вид/дължина: ц. 5
Това поле се използва когато полето „Вид колети“ съдържа различни от фигуриращите в приложение 37в кодове за насипни стоки (VQ, VG, VL, VY, VR или VO) или за „Неопаковани стоки“ (NE, NF, NG). Когато в полето „Вид колети“ се съдържа някой от посочените по-горе кодове, това поле може да не се използва.“;
г)
в група данни „ПРЕДСТАВЕНИ ДОКУМЕНТИ/СЕРТИФИКАТИ“ (клетка 44) текстът след „Брой: 99“ се заменя със следното:
„Групата данни се използва за съобщения ТИР. В останалите случаи тя се използва съгласно приложение 37. В случай че се използва групата данни, трябва да бъде използвано поне едно от следните полета.“
96.
В приложение 37в се добавят следните точки 9 и 10:
„9.
За поле „Вид декларация“ (клетка 1): за декларации ТИР да се използва код „ТИР“.
10.
За поле „Вид обезпечение“ (клетка 52): за съобщения ТИР се използва код „B“.“
97.
Вмъква се приложение 37г, включено в приложение I към настоящия регламент.
98.
Приложение 38 се изменя, както е посочено в приложение II към настоящия регламент.
99.
В приложение 44а, дял I точка 1 се заменя със следното:
„1.
Определение
1.1.
Товарният списък е документ, който има посочените в настоящото приложение характеристики.
1.2.
Той може да се използва заедно с транзитната декларация в контекста на прилагане на член 353, параграф 2.“
100.
Приложение 44б се изменя, както следва:
а)
точка 3.1 се заменя със следното:
„3.1.
Формулярите се отпечатват на достатъчно здрава хартия, която да не позволява лесно разкъсване или намачкване при нормална употреба. Цветът на хартията е бял.“;
б)
точка 4.3 се заменя със следното:
„4.3.
Формулярите съдържат името и адреса на печатницата или знак, чрез който тя може да бъде идентифицирана, както и идентификационен номер.“
101.
Приложение 44в се заменя с текста, съдържащ се в приложение III към настоящия регламент.
102.
Приложение 45а се изменя, както следва:
а)
в глава I екземпляр B от образеца на „Придружаващ транзитен документ“ се заличава;
б)
глава II се заменя с текста, включен в приложение IV към настоящия регламент.
103.
Приложение 45б се изменя, както е посочено в приложение V към настоящия регламент.
104.
В приложение 46б втората колона от таблицата се изменя, както следва:
а)
коментарът към критерий 1 „Достатъчен опит“ се заменя със следното:
„Достатъчен опит се доказва от лицето чрез правилното и редовно използване на режим общностен транзит в качеството му на отговорно лице през следните периоди, предшестващи искането за намаление:
-
шест месеца при прилагането на член 380, параграф 2, буква а) и член 381, параграф 1,
-
една година при прилагането на член 380, параграф 2, буква б) и член 381, параграф 2, буква а),
-
две години при прилагането на член 380, параграф 3 и член 381, параграф 2, буква б).“;
б)
коментарът към критерий 2 „Тясно сътрудничество с митническите органи“ се заменя със следното:
„Сътрудничеството между отговорното лице и митническите органи се счита за тясно, когато отговорното лице използва в управлението на своите транзитни операции специални мерки, които предоставят на посочените органи по-добри възможности за контрол и защита на съответните интереси.
Тези мерки, които следва да са удовлетворителни за митническите органи, се отнасят inter alia до:
-
условията за попълване на транзитните декларации, или
-
съдържанието на тези декларации, като отговорното лице предоставя допълнителна информация в случаите, когато тези данни не са задължителни, или
-
методите за изпълнение на формалностите за поставяне на стоките под този режим (напр. когато отговорното лице представя декларациите си в едно и също митническо учреждение).“
105.
Приложение 47а се изменя, както следва:
а)
точка 1 се заменя със следното:
„1.
Ситуации, при които се допуска временна забрана за използване на общо обезпечение в намален размер или за използване на общо обезпечение
1.1.
Временна забрана за използване на общо обезпечение в намален размер
По смисъла на член 94, параграф 6 от Кодекса „особени обстоятелства“ представляват ситуация, при която е установено, че в значителен брой случаи с участието на няколко отговорни лица, при които правилното функциониране на режима е застрашено въпреки прилагането на член 384 или член 9 от Кодекса, общото обезпечение в намален размер, посочено в член 94, параграф 4 от Кодекса, вече не е достатъчно за гарантиране заплащането в предвидените срокове на митническите задължения, възникнали вследствие на отклоняването от режим общностен транзит на стоки, посочени в списъка от приложение 44в.
1.2.
Временна забрана за използване на общо обезпечение
По смисъла на член 94, параграф 7 от Кодекса „измама в големи размери“ означава ситуация, при която е установено, че въпреки прилагането на член 384, член 9 от Кодекса и, когато е уместно, член 94, параграф 6 от Кодекса, общото обезпечение, посочено в член 94, параграф 2, буква б) от Кодекса, вече не е достатъчно за гарантиране заплащането в предвидените срокове на митническите задължения, възникнали при отклоняването от режим общностен транзит на стоки, посочени в списъка от приложение 44в. В тази връзка се вземат предвид обемът на това отклоняване и обстоятелствата, при които то се осъществява, по-специално когато те са следствие от дейности на организираната престъпност в международен план.“;
б)
в точка 2 подточка 2.2 се заличава;
в)
в точка 3 второто тире се заличава;
г)
в точка 4 подточка 4.3 се заменя със следното:
„4.3.
Когато компетентните органи предоставят дерогация, те вписват в клетка 8 на сертификата за общо обезпечение следния израз:
-
ИЗПОЛЗВАНЕ БЕЗ ОГРАНИЧЕНИЯ - 99209“.
106.
В приложение 51б точка 1.2.1 се заменя със следното:
„1.2.1.
Когато общото обезпечение не може да се използва, тъй като стоките са посочени в списъка от приложение 44в, в клетка 8 на сертификата трябва да се впише следното:
-
Ограничена валидност - 99200“.
107.
Приложение 67 - Формуляри за заявление и разрешение - се изменя, както следва:
а)
във втория ред на заглавието, между думата „членове“ и „292“, се вмъкват числата „253б“, „253в“, „253з“ и „253л“;
б)
след общите забележки и преди формуляра „Заявление за разрешение за ползване на митнически икономически режим/специфично предназначение“ се вмъкват формулярите и обяснителните бележки, посочени в приложение VI към настоящия регламент;
в)
след формуляра „Разрешение за използване на режим пасивно усъвършенстване, формуляр продължение“, заглавието ОБЯСНИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ се заменя, със следното:
„ОБЯСНИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ КЪМ ФОРМУЛЯРА ЗА МИТНИЧЕСКИ ИКОНОМИЧЕСКИ РЕЖИМ И СПЕЦИФИЧНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ“.
Член 2
До 1 януари 2012 г. митническите органи преразглеждат в съответствие с член 253, параграф 8 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 разрешенията за опростена декларация и процедура за оформяне на място, издадени преди датата, посочена в член 3, параграф 3 от настоящия регламент, и издават нови разрешения в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93, както е изменен с настоящия регламент.
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Член 1, точки 2, 3, 5-12, 27-48, 51-76, 92, 94, точка 95, букви а), б) и в), точки 97-100 и 102-106 се прилагат от 1 юли 2008 г.
3. Член 1, точки 1, 4, 13, 14, 16-24, 26, 80-85, 87, 89, 90, 91, точка 95, буква г), и точки 96, 101 и 107 се прилагат от 1 януари 2009 г.
4. Член 1, точки 49, 50, 77, 78, 79, 86 и 88 се прилагат от 1 юли 2009 г.
5. Член 1, точки 15, 25 и 93 се прилагат от 1 януари 2011 г.
6. Член 1, точка 2 се прилага до 30 юни 2009 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 ноември 2008 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 1192/2008 DE LA COMMISSION
du 17 novembre 2008
modifiant le règlement (CEE) no 2454/93 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (1), et notamment son article 247,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission (2) établit actuellement les dispositions applicables aux autorisations uniques impliquant des administrations douanières dans plusieurs États membres, exclusivement pour les régimes douaniers économiques et les destinations particulières.
(2)
Dans la perspective de la stratégie de Lisbonne, qui vise à doter l'Union européenne de l'économie la plus compétitive du monde, il est crucial de mettre en place un environnement moderne, plus simple, offrant les conditions d'un véritable marché intérieur qui permettra de renforcer la compétitivité commerciale et d'éliminer toute distorsion de la concurrence entre entreprises dans différents États membres. Les autorisations uniques portant sur des procédures simplifiées et l'autorisation unique intégrée permettent aux opérateurs de centraliser et d'intégrer les fonctions de comptabilité, de logistique et de distribution, et de réaliser ainsi d'importantes économies sur leurs coûts administratifs et leurs coûts de transaction; il s'agit donc d'une véritable simplification. Il convient donc d'étendre les dispositions régissant les autorisations uniques à l'utilisation de la déclaration simplifiée et à la procédure de domiciliation.
(3)
En conséquence, il convient de fusionner les définitions existantes d'«autorisation unique» retenues pour les régimes douaniers économiques et les destinations particulières, et celles retenues pour la déclaration simplifiée et la procédure de domiciliation, puisque, dans la pratique, ces procédures peuvent être combinées.
(4)
Le règlement (CE) no 1875/2006 de la Commission (3) portant modification du règlement (CEE) no 2454/93 indique les éléments minimum à déclarer dans le cadre de la déclaration simplifiée ou à inscrire dans les écritures dans le cadre de la procédure de domiciliation. Dans le cas des autorisations uniques, les éléments minimaux à déclarer dans le cadre de la procédure de déclaration simplifiée doivent être les données maximales pouvant être mises à la disposition d'un bureau de douane d'un autre État membre.
(5)
Étant donné que les certificats AEO, notamment ceux qui se rapportent aux régimes douaniers simplifiés, seront souvent combinés avec des autorisations uniques, il convient d'aligner, autant que possible, les règles relatives à la délivrance, à la suspension et au retrait de ces deux types d'autorisation, y compris les dispositions relatives aux écritures permettant d'effectuer un contrôle adéquat de la procédure.
(6)
Les transporteurs, commissionnaires de transport ou commissionnaires en douane qui sont titulaires d'un certificat AEO ont plus aisément accès aux régimes douaniers simplifiés, y compris pour l'utilisation de la déclaration simplifiée et de la procédure de domiciliation. Il convient donc de prévoir que les représentants peuvent recevoir une autorisation pour la déclaration simplifiée ou la procédure de domiciliation dès lors qu'ils satisfont à certaines conditions et à certains critères.
(7)
Il y a lieu d'améliorer l'application de la procédure de demande et d'autorisation pour les autorisations uniques, en réduisant le temps nécessaire à l'échange d'informations et en fixant des règles communes afin d'éviter les retards dans la délivrance de ces autorisations. Il convient que ces règles permettent aux autorités douanières de superviser et de surveiller les opérations relevant des autorisations uniques sans avoir à tenir compte de dispositions administratives disproportionnées par rapport aux besoins économiques en jeu.
(8)
Dans l'intérêt de l'harmonisation du marché unique, il convient que les conditions et critères d'octroi des autorisations nationales et des autorisations uniques aux fins de la déclaration simplifiée et de la procédure de domiciliation soient identiques.
(9)
Pour faire en sorte qu'une pratique commune s'applique sur tout le territoire douanier de la Communauté, il y a lieu de prévoir des règles communes en ce qui concerne la modification, la suspension et le retrait des autorisations relatives à la déclaration simplifiée et à la procédure de domiciliation.
(10)
Pour atteindre l'objectif d'amélioration des procédures de demande et d'autorisation, il y a lieu de mettre en place, pour les autorisations uniques, un système électronique de communication assorti d'une base de données, qui sera utilisé pour les échanges d'informations et la communication entre autorités douanières ainsi que pour informer la Commission et les opérateurs économiques. Il convient que ce système soit conçu comme une extension du système d'information et de communication prévu dans le cadre de délivrance des certificats AEO.
(11)
Il convient qu'au terme d'une période de transition, seuls les opérateurs introduisant des déclarations en douane ou des notifications sous format électronique soient à autorisés à recourir à la déclaration simplifiée et à la procédure de domiciliation, et ce afin de permettre la mise en place d'un environnement simple et sans support papier.
(12)
Il convient de préciser que, moyennant l'accord de l'autorité ou des autorités douanières dont dépend la délivrance de l'autorisation, une déclaration en douane peut être introduite dans un autre bureau de douane que celui où les marchandises sont ou seront présentées ou mises à disposition en vue du contrôle.
(13)
En ce qui concerne les formalités de transit, il convient que, jusqu'à la mise en application du règlement (CE) no 1875/2006, la déclaration sommaire soit acceptée sur la base du message «Avis anticipé d'arrivée» lorsque ces formalités sont accomplies à l'aide de techniques électroniques de traitement des données.
(14)
Conformément au règlement (CEE) no 2454/93 tel que modifié par le règlement (CE) no 837/2005 du Conseil (4) portant obligation de déposer les déclarations de transit en utilisant des procédés informatiques à compter du 1er juillet 2005, il convient que tous les opérateurs économiques déposent leurs déclarations de transit dans le système de transit informatisé douanier. Par ailleurs, il devrait être permis aux voyageurs de déposer les déclarations de transit établies par écrit auprès des autorités douanières qui devraient s'assurer que les données de transit sont échangées entre les autorités douanières au moyen de technologies de l'information et de réseaux informatiques.
(15)
La convention du 20 mai 1987 relative à un régime de transit commun (5) a été modifiée afin de tenir compte de l'obligation de déposer les déclarations de transit commun en procédure standard en utilisant des techniques électroniques de traitement des données et il y a lieu d'adapter en conséquence les dispositions parallèles de la législation communautaire.
(16)
Dans ces circonstances, les dispositions d'application du régime de transit communautaire fondées sur le dépôt de déclarations de transit par écrit, y compris les dispositions concernant les documents liés à la déclaration, doivent être adaptées à l'obligation de déposer les déclarations de transit communautaire en procédure standard en utilisant des techniques électroniques de traitement des données.
(17)
Hormis pour les voyageurs, il importe que l'utilisation des déclarations par écrit et des documents qui y sont liés soit circonscrite à la procédure de secours permettant aux opérateurs d'effectuer les opérations de transit lorsque le système de transit informatisé douanier ou l'application de l'expéditeur agréé ou du principal obligé ne fonctionnent pas, ou lorsque le réseau entre ces derniers et les autorités douanières ne fonctionne pas.
(18)
Il est nécessaire d'utiliser des techniques de traitement des données pour les opérations TIR qui ont lieu sur le territoire douanier de la Communauté afin d'assurer un échange efficace des données et le même niveau de contrôle douanier que celui qui est assuré dans le cadre du régime de transit communautaire/commun.
(19)
Il convient que les opérations TIR sur le territoire douanier de la Communauté soient intégrées dans l'environnement électronique introduit par le règlement (CE) no 1875/2006 prévoyant le dépôt des déclarations préalables à l'arrivée et à la sortie par voie électronique.
(20)
L'utilisation des données électroniques doit éliminer la nécessité de retourner la partie appropriée du volet no 2 du carnet TIR sur le territoire douanier de la Communauté chaque fois que le système informatisé est utilisé et, par conséquent, réduire le nombre de procédures de recherche inutiles. Elle doit également améliorer l'efficacité et la sécurité des opérations TIR étant donné que le système informatisé accélère leur surveillance, ce qui entraînera des avantages tangibles à la fois pour les administrations douanières et les opérateurs économiques.
(21)
Il convient de prévoir que le titulaire du carnet TIR soumet les données du carnet TIR au bureau du départ ou d'entrée en utilisant des procédés informatiques. Il importe cependant que toute conséquence juridique résultant d'une divergence entre les données électroniques du carnet TIR soumises et le carnet TIR ait pour base les énonciations du carnet TIR, conformément à la convention TIR. Il y a lieu que les formalités concernant d'autres parties que les autorités douanières de la Communauté continuent à être accomplies sur la base du carnet TIR, y compris l'utilisation du carnet TIR comme preuve d'une garantie internationale.
(22)
Il convient de n'accorder une dérogation à l'obligation de soumettre les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique que dans des cas exceptionnels, lorsque le système de transit informatisé des autorités douanières ou l'application permettant de déposer la déclaration ne fonctionnent pas, ou que le réseau entre ces deux systèmes ne fonctionne pas.
(23)
Pour des raisons de clarté, il convient que l'article 453, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2454/93 fasse référence à la règle permettant la détermination du statut communautaire des marchandises placées sous le régime TIR.
(24)
Il importe d'intégrer les éléments d'information à fournir dans le système informatisé pour les données électroniques du carnet TIR dans les règles et les codes pour les déclarations de transit électroniques spécifiées aux annexes 37 bis et 37 quater.
(25)
Pour simplifier et accélérer la publication de toute modification de la liste des bureaux de coordination désignés par les États membres pour toute action concernant des infractions ou irrégularités relatives aux carnets ATA, il importe que cette publication soit effectuée sur le site internet officiel de l'Union européenne.
(26)
Il ressort du réexamen périodique de la liste des marchandises présentant un risque de fraude accru pendant une opération de transit figurant à l'annexe 44 quater du règlement (CEE) no 2454/93, réalisé conformément à l'article 340 bis dudit règlement sur la base des informations recueillies par les États membres, que certaines marchandises de ladite liste ne présentent plus de risques de fraude accrus. Il convient donc d'adapter en conséquence la liste figurant à l'annexe 44 quater.
(27)
L'annexe 67 du règlement (CEE) no 2454/93 contient un formulaire commun de demande et d'autorisation à utiliser pour les régimes douaniers économiques et les destinations particulières. Ce formulaire doit être utilisé aussi bien lorsqu'il n'y a qu'une administration douanière concernée que lorsqu'il y en a plusieurs. Il convient d'étendre l'utilisation de l'annexe 67 aux cas dans lesquels une demande d'autorisation de recourir à la déclaration simplifiée ou à la procédure de domiciliation est introduite, tant au niveau national que lorsque plusieurs administrations douanières sont impliquées.
(28)
Il y a lieu de modifier le règlement (CEE) no 2454/93 en conséquence.
(29)
Étant donné que les modifications prévues par la décision no 1/2008 de la commission mixte CE-AELE «transit commun» du 16 juin 2008 modifiant la convention du 20 mai 1987 relative à un régime de transit commun s'appliquent à compter du 1er juillet 2008 et du 1er juillet 2009, les dispositions correspondantes du présent règlement doivent s'appliquer à compter des mêmes dates.
(30)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité du code des douanes,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CEE) no 2454/93 est modifié comme suit:
1)
À l'article 1er, les points 13), 14) et 15) suivants sont ajoutés:
«13.
autorisation unique: une autorisation impliquant des administrations douanières de plusieurs États membres aux fins d'une des procédures suivantes:
-
la procédure de déclaration simplifiée prévue à l'article 76, paragraphe 1, du code,
-
la procédure de domiciliation visée à l'article 76, paragraphe 1, du code,
-
les régimes douaniers économiques visés à l'article 84, paragraphe 1, point b), du code,
-
les destinations particulières visées à l'article 21, paragraphe 1, du code.
14.
autorisation intégrée: une autorisation de recourir à plusieurs des procédures visées au point 13 et qui peut prendre la forme d'une autorisation unique intégrée lorsque plusieurs administrations douanières sont impliquées.
15.
autorité douanière de délivrance: l'autorité douanière responsable de la délivrance d'une autorisation.»
2)
À l'article 183, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. La déclaration sommaire pour les marchandises qui ont, préalablement à leur présentation en douane, circulé sous une procédure de transit pour laquelle les formalités ont été accomplies en utilisant des techniques électroniques de traitement des données est constituée par la déclaration de transit transmise au bureau de destination au moyen du message “Avis anticipé d'arrivée”.
La déclaration sommaire est constituée par l'exemplaire du document de transit ou du document d'accompagnement transit destiné au bureau de destination lorsque l'article 353, paragraphe 2, est appliqué.»
3)
À l'article 199, les paragraphes 1 et 2 sont remplacés par le texte suivant:
«1. Sans préjudice de l'application éventuelle de dispositions répressives, le dépôt d'une déclaration signée par le déclarant ou par son représentant dans un bureau de douane ou d'une déclaration de transit déposée en utilisant des techniques électroniques de traitement des données vaut engagement du déclarant ou de son représentant conformément aux dispositions en vigueur en ce qui concerne:
-
l'exactitude des indications figurant dans la déclaration,
-
l'authenticité des documents présentés, et
-
le respect de l'ensemble des obligations inhérentes au placement des marchandises en cause sous le régime considéré.
2. Lorsque le déclarant utilise des systèmes informatiques pour établir ses déclarations en douane y compris pour les déclarations de transit établies conformément à l'article 353, paragraphe 2, point b), les autorités douanières peuvent prévoir que la signature manuscrite peut être remplacée par une autre technique d'identification pouvant éventuellement reposer sur l'utilisation de codes. Cette facilité n'est accordée que si les conditions techniques et administratives fixées par les autorités douanières sont remplies.
Les autorités douanières peuvent également prévoir que les déclarations établies au moyen des systèmes informatiques douaniers y compris les déclarations de transit établies conformément à l'article 353, paragraphe 2, point b), peuvent être directement authentifiées par ces systèmes en lieu et place de l'apposition manuelle ou mécanique du cachet du bureau de douane et de la signature du fonctionnaire compétent.»
4)
À l'article 201, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. Les autorités douanières peuvent autoriser le dépôt de la déclaration de douane dans un autre bureau de douane que celui où les marchandises ont été ou seront présentées ou mises à disposition en vue du contrôle, sous réserve que l'une des conditions suivantes soit remplie suivantes:
a)
les bureaux de douane visés dans la phrase introductive sont situés dans le même État membre;
b)
les marchandises seront placées sous un régime douanier par le détenteur d'une autorisation unique de déclaration simplifiée ou de procédure de domiciliation.»
5)
À l'article 202, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. La déclaration de transit communautaire est déposée et les marchandises sont présentées au bureau de départ pendant les jours et heures établis par les autorités douanières.
Le bureau de départ peut, à la demande et aux frais du principal obligé, autoriser la présentation des marchandises dans un autre lieu.»
6)
L'article 203 est remplacé par le texte suivant:
«Article 203
1. La date d'acceptation de la déclaration doit être apposée sur celle-ci.
2. La déclaration de transit communautaire est acceptée et enregistrée par le bureau de départ pendant les heures et jours établis par les autorités douanières.»
7)
À l'article 205, paragraphe 3, les cinquième et sixième tirets sont remplacés par le texte suivant:
«-
la possibilité pour les intéressés d'utiliser des listes de chargement aux fins de l'accomplissement des formalités de transit communautaire pour les envois comportant plusieurs espèces de marchandises, lorsque l'article 353, paragraphe 2, ou l'article 441 sont appliqués,
-
l'édition par des moyens informatiques publics ou privés sous les conditions fixées par les États membres, le cas échéant sur papier vierge, de déclarations d'exportation, d'importation et de transit lorsque l'article 353, paragraphe 2, est appliqué, ainsi que de documents devant attester le caractère communautaire des marchandises ne circulant pas sous le régime de transit communautaire interne.»
8)
À l'article 208, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Lorsque le régime du transit communautaire ou commun est précédé ou suivi d'un autre régime douanier, une liasse comprenant le nombre d'exemplaires prévu pour l'accomplissement des formalités relatives au régime de transit, lorsque l'article 353, paragraphe 2, est appliqué, et du régime douanier précédent ou suivant peut être présentée.»
9)
À l'article 215, paragraphe 1, les deuxième et troisième alinéas sont remplacés par le texte suivant:
«Ce papier est de couleur blanche pour l'ensemble des exemplaires. Toutefois, en ce qui concerne les exemplaires relatifs au transit communautaire utilisés conformément à l'article 353, paragraphe 2, les cases nos 1 (en ce qui concerne les première et troisième sous-cases), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (en ce qui concerne la première sous-case située à gauche), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 et 56 ont un fond vert.
L'impression des formulaires est de couleur verte.»
10)
À l'article 219, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les marchandises faisant l'objet de la déclaration de transit sont présentées conjointement avec le document de transport.
Les autorités douanières du bureau de départ peuvent dispenser de la présentation de ce document lors de l'accomplissement des formalités pour autant que celui-ci soit tenu à leur disposition.
Toutefois, le document de transport doit être présenté à toute réquisition des autorités douanières ou de toute autre autorité habilitée, au cours du transport.»
11)
À l'article 247, le paragraphe 5 suivant est ajouté:
«5. Pour l'application du régime de transit communautaire, le bureau de départ introduit les données correspondantes dans le système informatique en fonction des résultats de la vérification.»
12)
À l'article 249, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. Pour l'application du régime de transit communautaire, si les résultats de la vérification le permettent, le bureau de départ octroie la mainlevée des marchandises et enregistre la date de la mainlevée dans le système informatique.»
13)
À la partie I, titre IX, chapitre 1, l'intitulé suivant est inséré avant l'article 253:
«Section 1
Généralités»
14)
À l'article 253, les paragraphes 4 à 8 suivants sont ajoutés:
«4. Toute personne peut introduire une demande d'autorisation pour une procédure de déclaration simplifiée ou de domiciliation, à utiliser en son nom propre ou en qualité de représentant, dès lors qu'il existe des registres et procédures adéquats permettant à l'autorité douanière de délivrance d'identifier les personnes représentées et d'effectuer les contrôles douaniers appropriés.
Sans préjudice de l'article 64 du code, la demande peut également concerner une autorisation intégrée.
5. Le recours à la déclaration simplifiée ou à la procédure de domiciliation est subordonné à la constitution d'une garantie couvrant les droits à l'importation et autres impositions.
6. Le titulaire de l'autorisation satisfait aux critères et conditions établis dans le présent chapitre ainsi qu'aux obligations découlant de l'autorisation, sans préjudice des obligations du déclarant ni des règles relatives à la naissance d'une dette douanière.
7. Le titulaire de l'autorisation informe les autorités douanières de délivrance de tout événement survenu après la délivrance de l'autorisation et susceptible d'avoir une incidence sur son maintien ou sur sa teneur.
8. L'autorité douanière de délivrance procède à un réexamen de l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation dans les cas suivants:
a)
modifications importantes de la législation communautaire pertinente;
b)
existence d'éléments permettant raisonnablement de penser que le titulaire de l'autorisation ne remplit plus les conditions applicables.
Lorsqu'une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation a été délivrée à un demandeur établi depuis moins de trois ans, un contrôle étroit est assuré au cours de la première année suivant la délivrance.»
15)
À l'article 253 bis, le paragraphe suivant est ajouté:
«Le recours à la déclaration simplifiée ou à la procédure de domiciliation est subordonné au dépôt sous format électronique des déclarations en douane et des notifications.»
16)
À la partie I, titre IX, chapitre premier, la section 2 suivante est insérée après l'article 253 bis:
«Section 2
Délivrance, suspension et retrait d'autorisations aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation
Article 253 ter
1. La demande d'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée et de la procédure de domiciliation s'effectue à l'aide du modèle de formulaire de demande figurant à l'annexe 67 ou sous le format électronique correspondant.
2. Lorsque l'autorité douanière de délivrance constate que la demande ne contient pas tous les énonciations requises, elle invite le demandeur, dans un délai de 30 jours civils suivant la réception de la demande, à fournir les informations utiles, en justifiant sa demande.
3. Une demande n'est pas acceptée si:
a)
elle ne satisfait pas au paragraphe 1;
b)
elle n'a pas été déposée auprès des autorités douanières compétentes;
c)
le demandeur a été condamné pour une grave infraction pénale liée à son activité économique;
d)
le demandeur fait l'objet d'une procédure de faillite au moment où il introduit sa demande.
4. Avant d'accorder une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, les autorités douanières contrôlent les écritures de l'intéressé, sauf s'il est possible d'utiliser les résultats d'un contrôle précédent.
Article 253 quater
1. L'autorisation aux fins de la procédure de déclaration simplifiée est accordée dès lors que sont satisfaits les critères et conditions établis à l'article 14 nonies, à l'exception du paragraphe 1, point c), à l'article 14 decies, points d), e) et g) et à l'article 14 undecies.
L'autorisation aux fins de la procédure de domiciliation est accordée dès lors que sont satisfaits les critères et conditions établis à l'article 14 nonies, à l'exception du paragraphe 1, point c), à l'article 14 decies et à l'article 14 undecies.
Aux fins de la délivrance des autorisations visées aux premier et deuxième alinéas, les autorités douanières appliquent l'article 14 bis, paragraphe 2 et utilisent le formulaire d'autorisation figurant à l'annexe 67.
2. Lorsque l'intéressé est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont réputés satisfaits.
Article 253 quinquies
1. L'autorité douanière de délivrance suspend l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation lorsque:
a)
il a été constaté que les critères et conditions visés à l'article 253 quater, paragraphe 1, ne sont pas respectés;
b)
les autorités douanières ont des raisons suffisantes de penser que le titulaire de l'autorisation ou une autre personne visée à l'article 14 nonies, paragraphe 1, points a), b) ou d), a commis un acte passible de poursuites pénales et lié à une infraction à la réglementation douanière.
Toutefois, dans le cas visé au premier alinéa, point b), l'autorité douanière de délivrance peut décider de ne pas suspendre l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation si elle considère que l'infraction n'a qu'une importance négligeable au regard du nombre ou du volume des opérations douanières et ne suscite aucun doute quant à la bonne foi du titulaire de l'autorisation.
Avant d'arrêter sa décision, l'autorité douanière de délivrance communique ses conclusions au titulaire de l'autorisation. Celui-ci est en droit de régulariser sa situation et/ou d'exprimer son point de vue dans un délai de trente jours civils à compter de la date de cette communication.
2. Si le titulaire de l'autorisation ne régularise pas la situation visée au paragraphe 1, premier alinéa, point a), dans le délai cité de trente jours civils, l'autorité douanière de délivrance lui notifie que son autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation est suspendue pour une période de trente jours civils, afin qu'il puisse prendre les mesures nécessaires pour régulariser la situation.
3. Dans les cas visés au paragraphe 1, premier alinéa, point b), l'autorité douanière de délivrance suspend l'autorisation jusqu'à la clôture de la procédure judiciaire. Elle notifie la suspension au titulaire de l'autorisation.
4. Lorsque le titulaire de l'autorisation n'a pas été en mesure de régulariser la situation dans les trente jours civils mais peut fournir la preuve que les conditions fixées peuvent être respectées si la période de suspension est prolongée, l'autorité douanière de délivrance suspend l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation pour une période supplémentaire de trente jours civils.
5. La suspension d'une autorisation n'a pas d'incidence sur les procédures douanières entamées avant la date de la suspension et toujours en cours.
Article 253 sexies
1. Lorsque l'autorité douanière de délivrance estime que le titulaire de l'autorisation a pris les mesures nécessaires pour se conformer aux critères et conditions à respecter pour bénéficier d'une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, elle annule la suspension et en informe l'intéressé. La suspension peut être annulée avant l'expiration du délai prévu à l'article 253 quinquies, paragraphe 2 ou paragraphe 4.
2. Si le titulaire de l'autorisation ne prend pas les mesures nécessaires au cours de la période de suspension prévue à l'article 253 quinquies, paragraphe 2 ou paragraphe 4, l'article 253 octies s'applique.
Article 253 septies
1. Lorsque le titulaire d'une autorisation se trouve temporairement dans l'incapacité de satisfaire à l'un des critères ou à l'une des conditions à respecter pour bénéficier d'une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, il peut demander la suspension de l'autorisation. Dans ce cas, il le notifie à l'autorité douanière de délivrance, en précisant la date à laquelle il pourra à nouveau satisfaire auxdits critères et conditions. Il communique également à l'autorité douanière de délivrance toutes les mesures prévues ainsi que leur calendrier de mise en œuvre.
2. Si le titulaire de l'autorisation ne régularise pas la situation au cours de la période mentionnée dans sa notification, l'autorité douanière de délivrance peut lui accorder un délai supplémentaire raisonnable, pour autant qu'il ait agi de bonne foi.
Article 253 octies
Sans préjudice de l'article 9 du code et de l'article 4 du présent règlement, l'autorité douanière de délivrance procède au retrait de l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation:
a)
lorsque le titulaire de l'autorisation ne régularise pas la situation visée à l'article 253 quinquies, paragraphe 2, et à l'article 253 septies, paragraphe 1;
b)
lorsque le titulaire de l'autorisation ou une autre personne visée à l'article 14 nonies, paragraphe 1, points a), b) ou d), s'est rendue coupable d'infractions graves ou répétées à la réglementation douanière et que toutes les voies de recours ont été épuisées;
c)
si le titulaire de l'autorisation en fait la demande.
Dans le cas visé au premier alinéa, point b), l'autorité douanière de délivrance peut toutefois décider de ne pas retirer l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation si elle considère que l'infraction n'a qu'une importance négligeable au regard du nombre ou du volume des opérations douanières et ne suscite aucun doute quant à la bonne foi du titulaire de l'autorisation.»
17)
À la partie I, titre IX, le chapitre 1 bis suivant est inséré:
«CHAPITRE 1 BIS
Autorisation unique aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation
Section 1
Procédure de demande
Article 253 nonies
1. La demande d'autorisation unique aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation est introduite auprès d'une des autorités douanières visées à l'article 14 quinquies, paragraphes 1 et 2.
Toutefois, lorsque l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation est demandée dans le cadre ou à la suite d'une demande d'autorisation unique aux fins de destinations particulières ou d'un régime douanier économique, l'article 292, paragraphes 5 et 6, ou les articles 500 et 501 s'appliquent.
2. Si une partie des écritures et documents est conservée dans un autre État membre que celui de l'autorité douanière à laquelle la demande a été présentée, le demandeur remplit en bonne et due forme les cases 5 a, 5 b et 7 du formulaire de demande figurant à l'annexe 67.
3. Le demandeur met en place un point de contact central facilement accessible ou désigne une personne à contacter au sein de son administration, dans l'État membre où il a introduit sa demande, afin que les autorités douanières puissent disposer de toutes les informations nécessaires pour établir le respect des conditions de délivrance de l'autorisation unique.
4. Dans toute la mesure du possible, le demandeur transmet les données nécessaires par voie électronique aux autorités douanières.
5. Jusqu'à la mise en place d'un système d'échange de données par voie électronique entre les États membres concernés, qui est nécessaire aux fins de la procédure douanière en question, l'autorité douanière de délivrance peut rejeter les demandes introduites au titre du paragraphe 1 si l'autorisation unique est susceptible d'occasionner une charge administrative disproportionnée.
Article 253 decies
1. Les États membres transmettent à la Commission la liste des autorités douanières visées à l'article 253 nonies, paragraphe 1, auxquelles il y a lieu d'adresser les demandes, et lui communiquent par la suite toute modification qui y est apportée. La Commission publie ces informations sur Internet. Ces autorités ont le statut d'autorités douanières de délivrance en ce qui concerne les autorisations uniques aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation.
2. Les États membres désignent un bureau central chargé des échanges d'information entre États membres, d'une part, et entre les États membres et la Commission, d'autre part; ils en communiquent les coordonnées à la Commission.
Section 2
Procédure de délivrance
Article 253 undecies
1. Pour chaque demande d'autorisation unique aux fins de la procédure de déclaration simplifiée ou de domiciliation, l'autorité douanière de délivrance met à la disposition des autres autorités douanières concernées:
a)
la demande;
b)
le projet d'autorisation;
c)
toutes les informations nécessaires pour accorder l'autorisation.
Ces informations sont mises à disposition au moyen du système de communication visé à l'article 253 quaterdecies, dès sa mise en service.
2. Les informations visées au paragraphe 1, points a), b) et c), sont mises à disposition par l'autorité douanière de délivrance dans les délais suivants:
a)
trente jours civils si le demandeur a déjà bénéficié de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, ou encore du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c);
b)
quatre-vingt-dix jours civils dans tous les autres cas.
Lorsque l'autorité douanière de délivrance n'est pas en mesure de respecter ces délais, elle peut les prolonger de trente jours civils. Dans ce cas, l'autorité douanière de délivrance informe le demandeur des motifs de cette prolongation avant l'expiration du délai.
Le délai court à partir de la date à laquelle l'autorité douanière de délivrance reçoit toutes les informations nécessaires, visées au paragraphe 1, points a), b) et c). L'autorité douanière informe le demandeur de l'acceptation de sa demande et de la date à partir de laquelle le délai commence à courir.
3. Jusqu'au 31 décembre 2009, les périodes maximales de trente ou quatre-vingt-dix jours civils prévues au paragraphe 2, premier alinéa, sont portées à quatre-vingt-dix ou deux cent dix jours civils.
Article 253 duodecies
1. L'autorité douanière de délivrance de l'État membre où la demande a été déposée et les autorités douanières des autres États membres concernés par l'autorisation unique demandée coopèrent aux fins de l'établissement des exigences opérationnelles et des exigences relatives aux informations à communiquer, et notamment d'un plan de contrôle permettant de superviser la procédure douanière utilisée dans le cadre de l'autorisation unique. Les données à échanger entre les autorités douanières concernées aux fins de la procédure (ou des procédures) douanière(s) sont toutefois limitées à celles figurant à l'annexe 30 bis.
2. Les autorités douanières des autres États membres concernés par l'autorisation unique demandée notifient, le cas échéant, leurs objections, à l'autorité douanière de délivrance, dans un délai de trente jours civils à compter de la date de réception du projet d'autorisation. Si cette notification nécessite un délai supplémentaire, l'autorité douanière de délivrance en est informée dès que possible et, dans tous les cas, avant l'expiration du délai prévu. Le délai supplémentaire ne peut excéder trente jours civils. En cas de prolongation du délai, l'autorité douanière de délivrance en informe le demandeur.
Si des objections sont notifiées et qu'aucun accord n'intervient dans ce délai, la demande est rejetée sur tous les points ayant fait l'objet d'objections.
Si les autorités douanières consultées ne réagissent pas dans le(s) délai(s) fixé(s) au premier alinéa, l'autorité douanière de délivrance est libre de considérer, sous la responsabilité des autorités douanières consultées, qu'il n'existe aucune objection à la délivrance de l'autorisation concernée.
3. Avant de rejeter une demande en partie ou en totalité, l'autorité douanière de délivrance informe le demandeur des motifs sur lesquels elle entend fonder sa décision et le met en mesure d'exprimer son point de vue dans un délai de trente jours civils à compter de la date de cette communication.
Article 253 terdecies
1. Lorsque le demandeur d'une autorisation unique est titulaire d'un certificat AEO tel que visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorisation est accordée dès lors que l'échange d'informations requis a été organisé entre:
a)
le demandeur et l'autorité douanière de délivrance;
b)
l'autorité de délivrance et les autres autorités douanières concernées par l'autorisation unique demandée.
Lorsque le demandeur n'est pas titulaire d'un certificat AEO tel que visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorisation est accordée dès lors que l'autorité douanière de délivrance estime que le demandeur sera en mesure de satisfaire aux critères et conditions à respecter pour obtenir l'autorisation, tels qu'ils sont établis ou visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater, et que l'échange d'informations requis, visé au premier alinéa du présent paragraphe, a été organisé.
2. Après avoir reçu le consentement des autres autorités douanières concernées ou en l'absence de toute objection motivée de leur part, l'autorité douanière de délivrance délivre l'autorisation au moyen du formulaire d'autorisation figurant à l'annexe 67, et ce dans un délai de trente jours civils à compter de l'expiration des délais prévus à l'article 253 duodecies, paragraphes 2 ou 3.
L'autorité douanière de délivrance tient l'autorisation à la disposition des autorités douanières des États membres participants, au moyen du système d'information et de communication visé à l'article 253 quaterdecies, dès sa mise en service.
3. Les autorisations uniques aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation sont reconnues dans tous les États membres visés dans les cases 10 et/ou 11, selon le cas, du formulaire d'autorisation.
Section 3
Échange d'informations
Article 253 quaterdecies
1. Un système électronique d'information et de communication, défini d'un commun accord par la Commission et les autorités douanières, est utilisé, dès sa mise en service, aux fins de la communication et de l'échange d'informations entre ces autorités ainsi que pour la transmission d'informations à la Commission et aux opérateurs économiques. Les informations communiquées aux opérateurs économiques sont limitées aux données non confidentielles définies au titre II, point 16, des notes explicatives du formulaire de demande relatif aux procédures simplifiées figurant à l'annexe 67.
2. La Commission et les autorités douanières échangent, stockent et ont accès, au moyen du système visé au paragraphe 1, aux informations suivantes:
a)
les données figurant dans les demandes;
b)
les informations nécessaires aux fins du processus de délivrance des autorisations;
c)
les autorisations uniques délivrées aux fins des procédures visées à l'article 1er, points 13 et 14, et, le cas échéant, leur modification, leur suspension ou leur retrait;
d)
les résultats de toute réexamen effectué en application de l'article 253, paragraphe 8.
3. La Commission et les États membres peuvent porter à la connaissance du public, en les publiant sur internet, la liste des autorisations uniques et les données non confidentielles définies au titre II, point 16, des notes explicatives du formulaire de demande relatif aux procédures simplifiées figurant à l'annexe 67, moyennant l'accord préalable du détenteur de l'autorisation. Cette liste est tenue à jour.»
18)
À l'article 260, paragraphe 1, les mots «le déclarant» sont remplacés par les mots «le demandeur».
19)
L'article 261 est remplacé par le texte suivant:
«Article 261
1. L'autorisation de recourir à la procédure de déclaration simplifiée est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater.
2. Si le demandeur est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorité douanière de délivrance accorde l'autorisation une fois que l'échange d'informations requis a été organisé entre le demandeur et l'autorité douanière de délivrance. Tous les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont alors réputés satisfaits.»
20)
L'article 264 est remplacé par le texte suivant:
«Article 264
1. L'autorisation de recourir à la procédure de domiciliation est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater.
2. Si le demandeur est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorité douanière de délivrance accorde l'autorisation une fois que l'échange d'informations requis a été organisé entre le demandeur et l'autorité douanière de délivrance. Tous les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont alors réputés satisfaits.»
21)
L'article 265 est supprimé.
22)
À l'article 269, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. L'autorisation de recourir à la procédure de déclaration simplifiée est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater et selon les modalités prévues aux articles 253, 253 bis, 253 quater et 270.»
23)
L'article 270 est modifié comme suit:
a)
les paragraphes 2, 3 et 4 sont supprimés;
b)
le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant:
«5. Lorsque le demandeur est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorité douanière de délivrance accorde l'autorisation une fois que l'échange d'informations requis a été organisé entre le demandeur et l'autorité douanière de délivrance. Tous les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont alors réputés satisfaits.»
24)
À l'article 282, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. L'autorisation de recourir à la procédure de déclaration simplifiée est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 261 et 262 appliqués mutatis mutandis.»
25)
L'article 288 est supprimé.
26)
À l'article 291, paragraphe 2, le point a) est supprimé.
27)
À l'article 340 ter, les points suivants sont ajoutés:
«6. “document d'accompagnement transit”, un document imprimé à partir du système informatique pour accompagner les marchandises et fondé sur les données de la déclaration de transit;
7. “procédure de secours”, une procédure fondée sur l'utilisation de documents papier établis pour permettre le dépôt, le contrôle de la déclaration de transit et le suivi de l'opération de transit lorsque la procédure standard, par la voie électronique, ne peut être mise en œuvre.»
28)
À l'article 340 quater, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Sont placées sous le régime du transit communautaire interne les marchandises communautaires qui sont expédiées:
a)
d'une partie du territoire douanier de la Communauté à laquelle les dispositions de la directive 2006/112/CE sont applicables à destination d'une partie du territoire douanier de la Communauté où les dispositions précitées ne sont pas applicables; ou
b)
d'une partie du territoire douanier de la Communauté à laquelle les dispositions de la directive 2006/112/CE ne sont pas applicables à destination d'une partie du territoire douanier de la Communauté où les dispositions précitées sont applicables; ou
c)
d'une partie du territoire douanier de la Communauté à laquelle les dispositions de la directive 2006/112/CE ne sont pas applicables à destination d'une partie du territoire douanier de la Communauté où les dispositions précitées ne sont pas non plus applicables.»
29)
À l'article 342, le paragraphe 4 suivant est ajouté:
«4. Lorsque la garantie est constituée par une caution auprès d'un bureau de garantie:
a)
un “numéro de référence de la garantie” est attribué au principal obligé pour l'utilisation de la garantie et pour identifier chaque engagement de la caution;
b)
un code d'accès associé au “numéro de référence de la garantie” est attribué et communiqué au principal obligé.»
30)
L'article 343 est remplacé par le texte suivant:
«Article 343
Chaque État membre introduit dans le système informatique la liste ainsi que le numéro d'identification, les attributions, et les jours et heures d'ouverture des bureaux compétents pour les opérations de transit communautaire. Toute modification doit également être introduite dans le système informatique.
La Commission communique ces informations aux autres États membres au moyen du système informatique.»
31)
L'article 343 bis suivant est inséré:
«Article 343 bis
Chaque État membre communique le cas échéant à la Commission la création de bureaux centralisateurs et les compétences attribuées à ces bureaux dans la gestion et le suivi de la procédure de transit communautaire ainsi que dans la réception et la transmission de documents en indiquant le type de documents concernés.
La Commission en informe les autres États membres.»
32)
À la partie II, titre II, chapitre 4, section 1, l'article 344 bis suivant est inséré:
«Article 344 bis
1. Dans le cadre de la procédure de transit communautaire, les formalités sont accomplies au moyen d'une technique électronique de traitement des données.
2. Les messages à utiliser entre administrations, sont conformes à la structure et aux caractéristiques définies d'un commun accord par les autorités douanières.»
33)
À l'article 345, le paragraphe 4 suivant est ajouté:
«4. Lorsque la garantie isolée est constituée par une caution, le principal obligé ne peut pas modifier le code d'accès associé au “numéro de référence de la garantie” sauf lorsque l'annexe 47 bis, point 3, sont appliquées.»
34)
À l'article 346, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La garantie isolée par caution doit faire l'objet d'un acte de cautionnement conforme au modèle figurant à l'annexe 49.
L'acte de cautionnement est conservé par le bureau de garantie.»
35)
L'article 347 est remplacé par le texte suivant:
«Article 347
1. Dans le cas visé à l'article 345, paragraphe 3, la garantie isolée doit faire l'objet d'un acte de cautionnement conforme au modèle figurant à l'annexe 50.
L'article 346, paragraphe 2, s'applique mutatis mutandis.
2. La caution fournit au bureau de garantie, selon les modalités décidées par les autorités douanières, tout détail requis concernant les titres de garantie isolée qu'elle a émis.
Leur date limite d'utilisation ne peut être fixée au-delà d'un délai d'un an à compter de leur émission.
3. Un “numéro de référence de la garantie” est communiqué par la caution au principal obligé pour chaque titre de garantie isolée qui lui est attribué et le code accès qui y est associé ne peut être modifié par le principal obligé.
4. Pour l'application de l'article 353, paragraphe 2, point b), la caution délivre au principal obligé des titres de garantie isolée sous format papier établis conformément au modèle figurant à l'annexe 54. Le numéro d'identification est indiqué sur le titre.
5. La caution peut délivrer des titres de garantie isolée non valables pour une opération de transit communautaire portant sur des marchandises relevant de la liste figurant à l'annexe 44 quater. Dans ce cas, la caution fait figurer, en diagonale, sur le ou les titres de garantie isolée qu'elle délivre sous format papier la mention suivante:
-
Validité limitée - 99200
6. Le principal obligé doit déposer au bureau de départ le nombre de titres de garantie isolée correspondant au multiple de 7 000 EUR nécessaire pour couvrir l'intégralité du montant visé à l'article 345, paragraphe 1. Pour l'application de l'article 353, paragraphe 2, point b), les titres sous format papier doivent être remis et conservés au bureau de départ qui communique le numéro d'identification de chaque titre au bureau de garantie indiqué sur le titre.»
36)
À l'article 348, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Les autorités douanières de l'État membre dont relève le bureau de garantie introduisent sans délai dans le système informatique l'information concernant la révocation ou la résiliation et sa date d'effet.»
37)
L'article 350 est supprimé.
38)
L'article 351 est remplacé par le texte suivant:
«Article 351
Dans le cas d'envois comprenant à la fois des marchandises devant être placées sous le régime du transit communautaire externe et des marchandises devant être placées sous le régime du transit communautaire interne, la déclaration de transit portant le sigle T est complétée au niveau de chaque article de marchandises par l'attribut “T1”, “T2” ou “T2F”.»
39)
L'article 352 est supprimé.
40)
L'article 353 est remplacé par le texte suivant:
«Article 353
1. Les déclarations de transit doivent être conformes à la structure et aux indications figurant à l'annexe 37 bis.
2. Les autorités douanières acceptent une déclaration de transit établie par écrit sur un formulaire correspondant au modèle figurant à l'annexe 31 et conformément à la procédure définie par les autorités douanières en accord les unes avec les autres dans les cas suivants:
a)
lorsque les marchandises sont transportées par des voyageurs qui n'ont pas un accès direct au système douanier informatisé, selon les modalités décrites à l'article 353 bis;
b)
lorsque la procédure de secours est mise en œuvre, dans les conditions et selon les modalités définies à l'annexe 37 quinquies.
3. L'utilisation d'une déclaration de transit établie par écrit en vertu du paragraphe 2, point b), est soumise à l'approbation des autorités douanières lorsque l'application du principal obligé et/ou le réseau ne fonctionnent pas.
4. La déclaration de transit établie par écrit peut être complétée par un ou plusieurs formulaires complémentaires conformes au modèle figurant à l'annexe 33. Les formulaires font partie intégrante de la déclaration.
5. Des listes de chargement établies conformément à l'annexe 44 bis et selon le modèle figurant à l'annexe 45 peuvent être utilisées en lieu et place des formulaires complémentaires, comme partie descriptive de la déclaration de transit établie par écrit, dont elles font partie intégrante.»
41)
À la partie II, titre II, chapitre 4, section 2, sous-section 2, l'article 353 bis suivant est inséré:
«Article 353 bis
1. Pour l'application de l'article 353, paragraphe 2, point a), le voyageur établit la déclaration de transit conformément à l'article 208 et à l'annexe 37.
2. Les autorités compétentes veillent à ce que les données de transit soient échangées entre les autorités compétentes au moyen de technologies de l'information et de réseaux informatiques.»
42)
À l'article 356, le paragraphe 3 est supprimé.
43)
L'article 357 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Sans préjudice du paragraphe 4, la mainlevée des marchandises à placer sous le régime du transit communautaire est subordonnée à leur scellement. Le bureau de départ prend les mesures d'identification qu'il estime nécessaire et introduit les informations correspondantes dans la déclaration de transit.»
b)
Le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Le bureau de départ peut dispenser du scellement lorsque, compte tenu d'autres mesures éventuelles d'identification, la description des marchandises dans les données de la déclaration de transit ou dans les documents complémentaires permet leur identification.
La description des marchandises est réputée permettre leur identification lorsqu'elle est suffisamment détaillée pour permettre une reconnaissance facile de leur quantité et de leur nature.»
44)
Les articles 358 et 359 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 358
1. Lors de la mainlevée des marchandises, le bureau de départ informe le bureau de destination déclaré de l'opération de transit communautaire au moyen d'un message “Avis anticipé d'arrivée” et chacun des bureaux de passage déclarés au moyen d'un message “Avis anticipé de passage”. Ces messages sont établis à partir des données, le cas échéant rectifiées, figurant dans la déclaration de transit.
2. À la suite de la mainlevée des marchandises, le document d'accompagnement transit, dont le modèle et les énonciations figurent à l'annexe 45 bis, accompagne le transport des marchandises placées sous le régime de transit communautaire. Ce document est mis à la disposition de l'opérateur selon l'une des modalités suivantes:
a)
il est remis au principal obligé par le bureau de départ ou, moyennant une autorisation des autorités douanières, il est établi à partir du système informatique du principal obligé;
b)
il est établi à partir du système informatique de l'expéditeur agréé après la réception du message accordant la mainlevée des marchandises envoyé par le bureau de départ.
3. Le document d'accompagnement transit est, le cas échéant, complété par une liste d'articles dont le modèle et les énonciations figurent à l'annexe 45 ter. Cette liste fait partie intégrante du document d'accompagnement transit.
Article 359
1. L'envoi ainsi que le document d'accompagnement transit sont présentés à chaque bureau de passage.
2. Le bureau de passage enregistre le passage dont il a été prévenu par l'envoi d'un message “Avis anticipé de passage” par le bureau de départ. Le bureau de départ est informé du passage de la frontière au moyen du message “Avis de passage de frontière”.
3. Les bureaux de passage inspectent les marchandises s'ils l'estiment nécessaire. Le contrôle éventuel des marchandises est effectué en particulier sur la base du message “Avis anticipé de passage”.
4. Lorsque le transport s'effectue par un bureau de passage autre que celui déclaré et figurant sur le document d'accompagnement transit, le bureau de passage emprunté demande le message “Avis anticipé de passage” au bureau de départ et informe le bureau de départ du passage en envoyant le message “Avis de passage de frontière”.»
45)
L'article 360 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, la phrase introductive est remplacée par le texte suivant:
«Le transporteur est tenu d'annoter le document d'accompagnement transit et de le présenter avec l'envoi aux autorités douanières de l'État membre sur le territoire duquel se trouve le moyen de transport dans les cas suivants:»
b)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les autorités douanières, si elles estiment que l'opération de transit communautaire peut se poursuivre normalement, et après avoir pris le cas échéant les mesures nécessaires, visent le document d'accompagnement transit.
Les informations pertinentes concernant le transbordement ou un autre incident sont introduites dans le système informatique par les autorités douanières du bureau de passage ou du bureau de destination selon le cas.»
46)
Les articles 361, 362 et 363 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 361
1. Les marchandises et les documents requis sont présentés au bureau de destination pendant ses jours et heures d'ouverture. Toutefois, ce bureau peut, à la demande et aux frais de l'intéressé, autoriser cette présentation en dehors de ces périodes. De même, le bureau de destination peut, à la demande et aux frais de l'intéressé, autoriser la présentation des marchandises et des documents requis en tout autre lieu.
2. Lorsque les marchandises sont présentées au bureau de destination après l'expiration du délai prescrit par le bureau de départ et que le non-respect de ce délai est dû à des circonstances dûment justifiées à la satisfaction du bureau de destination et non imputables au transporteur ou au principal obligé, ce dernier est réputé avoir observé le délai prescrit.
3. Le bureau de destination conserve le document d'accompagnement transit et l'examen des marchandises est effectué en s'appuyant, notamment, sur le message “Avis anticipé d'arrivée” reçu du bureau de départ.
4. À la demande du principal obligé, pour servir de preuve de la fin du régime conformément à l'article 366, paragraphe 1, le bureau de destination vise la copie du document d'accompagnement transit revêtue de la mention suivante:
-
Preuve alternative - 99202
5. L'opération de transit peut être terminée dans un bureau autre que celui prévu dans la déclaration de transit. Ce bureau devient alors le bureau de destination.
Si le nouveau bureau de destination appartient à un État membre différent de celui dont relève le bureau initialement prévu, le nouveau bureau de destination demande le message “Avis anticipé d'arrivée” au bureau de départ.
Article 362
1. Le bureau de destination vise un récépissé à la demande de la personne qui présente les marchandises et les documents requis.
2. Le récépissé est conforme aux indications du modèle figurant à l'annexe 47.
3. Le récépissé doit être préalablement rempli par l'intéressé. Il peut contenir, en dehors du cadre réservé au bureau de destination, d'autres indications relatives à l'envoi. Le récépissé ne peut servir de preuve de la fin du régime au sens de l'article 366, paragraphe 1.
Article 363
1. Le bureau de destination informe le bureau de départ de l'arrivée des marchandises le jour même de leur présentation au bureau de destination, au moyen d'un message “Avis d'arrivée”.
2. Lorsque l'opération de transit est terminée dans un autre bureau que celui prévu dans la déclaration de transit, le nouveau bureau de destination informe de l'arrivée le bureau de départ au moyen du message “Avis d'arrivée”.
Le bureau de départ informe de l'arrivée le bureau de destination initialement prévu au moyen du message “Renvoi de l'avis d'arrivée”.
3. Le message “Avis d'arrivée” visé aux paragraphes 1 et 2 ne peut servir de preuve de la fin du régime au sens de l'article 366, paragraphe 1.
4. Sauf circonstances dûment justifiées, le bureau de destination communique le message “Résultats du contrôle” au bureau de départ au plus tard le troisième jour qui suit le jour où les marchandises sont présentées au bureau de destination. Toutefois, lorsque l'article 408 est appliqué, le bureau de destination envoie le message “Résultats du contrôle” au bureau de départ au plus tard le sixième jour suivant le jour où les marchandises ont été présentées.»
47)
L'article 364 est supprimé.
48)
À la partie II, titre II, chapitre 4, section 2, l'intitulé de la sous-section 6 est remplacé par le texte suivant:
« Procédure de recherche »
49)
L'article 365 est remplacé par le texte suivant:
«Article 365
1. Lorsque les autorités douanières de l'État membre de départ n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée” dans le délai imparti pour la présentation des marchandises au bureau de destination, ou lorsqu'elles n'ont pas reçu le message “Résultats du contrôle” dans les six jours qui suivent la réception du message “Avis d'arrivée”, elles envisagent le lancement de la procédure de recherche afin de réunir les informations nécessaires à l'apurement du régime ou, à défaut:
-
d'établir les conditions de naissance de la dette douanière,
-
d'identifier le débiteur,
-
de déterminer les autorités douanières compétentes pour le recouvrement.
2. La procédure de recherche est engagée au plus tard sept jours à compter de l'expiration de l'un des délais visés au paragraphe 1, sauf cas exceptionnels définis d'un commun accord par les États membres. Cette procédure est engagée sans délai si les autorités douanières sont informées à un stade précoce que le régime n'a pas pris fin ou qu'elles le soupçonnent.
3. Si les autorités douanières de l'État membre de départ n'ont reçu que le message “Avis d'arrivée”, elles lancent la procédure de recherche en demandant le message “Résultats du contrôle” au bureau de destination qui a envoyé le message “Avis d'arrivée”.
4. Si les autorités douanières de l'État membre de départ n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée”, elles lancent la procédure de recherche en demandant les informations nécessaires à l'apurement du régime au principal obligé ou, lorsque des informations suffisantes sont disponibles pour l'enquête à destination, au bureau de destination.
Le principal obligé est invité à fournir les informations nécessaires à l'apurement du régime au plus tard vingt-huit jours à compter du lancement de la procédure de recherche auprès du bureau de destination lorsque l'opération de transit ne peut être apurée.
5. Le bureau de destination et le principal obligé répondent à la demande, visée au paragraphe 4, dans les vingt-huit jours. Si le principal obligé fournit des informations suffisantes durant cette période, les autorités douanières de l'État membre de départ tiennent compte de ces informations ou apurent le régime si les informations fournies le permettent.
6. Si les informations communiquées par le principal obligé ne permettent pas d'apurer le régime, mais sont considérées comme suffisantes par les autorités douanières de l'État membre de départ pour permettre la poursuite de la procédure de recherche, une demande est lancée immédiatement auprès du bureau de douane concerné.
7. Lorsque la procédure de recherche permet d'établir que le régime a pris fin correctement, les autorités douanières de l'État membre de départ apurent le régime et en informent sans délai le principal obligé ainsi que, le cas échéant, les autorités douanières qui auraient engagé une action en recouvrement conformément aux articles 217 à 232 du code.»
50)
L'article 365 bis suivant est inséré:
«Article 365 bis
1. Lorsque, au cours de la procédure de recherche et avant l'expiration du délai prévu à l'article 450 bis, premier tiret, la preuve du lieu où se sont produits les faits ayant fait naître la dette est apportée par tout moyen aux autorités douanières de l'État membre de départ, ci-après appelées “autorités requérantes”, et que ce lieu est situé dans un autre État membre, elles adressent sans délai toutes les informations disponibles aux autorités compétentes pour ce lieu, ci-après appelées “autorités requises”.
2. Les autorités requises accusent réception de la communication en indiquant si elles sont responsables du recouvrement. En l'absence de réponse dans les vingt-huit jours, les autorités requérantes poursuivent immédiatement la procédure de recherche.»
51)
Les articles 366 et 367 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 366
1. La preuve que le régime a pris fin dans les délais indiqués dans la déclaration peut être apportée par le principal obligé, à la satisfaction des autorités douanières, sous la forme d'un document certifié par les autorités douanières de l'État membre de destination, comportant l'identification des marchandises en cause et établissant qu'elles ont été présentées au bureau de destination ou, en cas d'application de l'article 406, auprès du destinataire agréé.
2. Le régime de transit communautaire est également considéré comme ayant pris fin si le principal obligé produit, à la satisfaction des autorités douanières, l'un des documents suivants:
a)
un document douanier de placement sous une destination douanière établi dans un pays tiers;
b)
un document établi dans un pays tiers, visé par les autorités douanières de ce pays et certifiant que les marchandises sont considérées être en libre circulation dans le pays tiers concerné.
3. Les documents mentionnés au paragraphe 2 peuvent être remplacés par leurs copies ou photocopies certifiées conformes par l'organisme qui a visé les documents originaux, les autorités des pays tiers concernés ou les autorités d'un des États membres.
Article 367
Les dispositions relatives aux échanges de messages entre les autorités douanières de données concernant le transit par le biais de technologies de l'information et de réseaux informatiques ne sont pas applicables aux procédures simplifiées propres à certains modes de transport et aux autres procédures simplifiées fondées sur l'article 97, paragraphe 2, du code, visées à l'article 372, paragraphe 1, points f) et g).»
52)
Les articles 368 bis, 369, 369 bis, 370 et 371 sont supprimés.
53)
L'article 372 est remplacé par le texte suivant:
«Article 372
1. Sur demande du principal obligé ou du destinataire, selon le cas, les autorités douanières peuvent autoriser les simplifications suivantes:
a)
l'utilisation d'une garantie globale ou d'une dispense de garantie;
b)
l'utilisation de scellés d'un modèle spécial;
c)
la dispense d'itinéraire contraignant;
d)
le statut d'expéditeur agréé;
e)
le statut de destinataire agréé;
f)
l'application de procédures simplifiées propres aux transports de marchandises:
i)
par chemin de fer ou au moyen de grands conteneurs;
ii)
par voie aérienne;
iii)
par voie maritime;
iv)
par canalisations;
g)
l'application d'autres procédures simplifiées fondées sur l'article 97, paragraphe 2, du code.
2. Sauf dispositions contraires dans la présente section ou dans l'autorisation, lorsque les simplifications visées au paragraphe 1, points a) et f), sont accordées, elles sont applicables dans tous les États membres. Lorsque les simplifications visées au paragraphe 1, points b), c) et d), sont accordées, elles ne sont applicables qu'aux opérations de transit communautaire commençant dans l'État membre où l'autorisation a été accordée. Lorsque la simplification visée au paragraphe 1, point e), est accordée, elle n'est applicable que dans l'État membre où l'autorisation a été accordée.»
54)
À l'article 373, paragraphe 1, le point b) est remplacé par le texte suivant:
«b)
recourent régulièrement au régime de transit communautaire ou dont les autorités douanières savent qu'elles sont en mesure de remplir les obligations liées à ce régime ou, lorsqu'il s'agit de la simplification visée à l'article 372, paragraphe 1, point e), reçoivent régulièrement des marchandises placées sous le régime du transit communautaire, et»
55)
À l'article 374, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La demande d'autorisation d'utiliser les simplifications, dénommée ci-après “la demande”, est datée et signée. Les autorités douanières prévoient, aux conditions et selon les modalités qu'elles déterminent, que la demande est établie par écrit ou déposée à l'aide de techniques électroniques de traitement des données.»
56)
À l'article 376, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Dans le cas des simplifications visées à l'article 372, paragraphe 1, points b), c) et f), l'autorisation est présentée à toute réquisition du bureau de départ.»
57)
L'article 379 est remplacé par le texte suivant:
«Article 379
1. Le principal obligé utilise la garantie globale ou la dispense de garantie dans la limite d'un montant de référence.
2. Le montant de référence correspond au montant de la dette douanière susceptible de naître à l'égard des marchandises placées par le principal obligé sous le régime du transit communautaire pendant une période d'au moins une semaine.
Ce montant est établi par le bureau de garantie en collaboration avec l'intéressé de la façon suivante:
a)
sur la base des données relatives aux marchandises transportées dans le passé et d'une estimation du volume des opérations de transit communautaire à effectuer, résultant notamment de la documentation commerciale et comptable de l'intéressé;
b)
pour établir le montant de référence, il est tenu compte des taux les plus élevés afférents aux marchandises dans l'État membre du bureau de garantie. Pour ce calcul, les marchandises communautaires qui doivent être ou qui ont été transportées en application de la convention relative à un régime de transit commun, sont considérées comme des marchandises non communautaires.
Il est procédé, pour chaque opération de transit, à un calcul du montant de la dette douanière susceptible de naître. Lorsque les données nécessaires ne sont pas disponibles, le montant est présumé s'élever à 7 000 EUR à moins que d'autres informations connues des autorités douanières n'aboutissent à des montants différents.
3. Le bureau de garantie procède à un examen du montant de référence, notamment en fonction d'une demande du principal obligé et, le cas échéant, réajuste ce montant.
4. Il est de la responsabilité de chaque principal obligé de s'assurer que les montants engagés, compte tenu des opérations pour lesquelles le régime n'a pas pris fin, n'excèdent pas le montant de référence.
Les systèmes informatiques des autorités douanières traitent et peuvent contrôler l'utilisation du montant de référence pour chaque opération de transit.»
58)
L'article 380 bis suivant est inséré:
«Article 380 bis
Pour l'utilisation de chaque garantie globale et/ou de chaque dispense de garantie,
a)
un “numéro de référence de la garantie” lié au montant de référence déterminé est attribué au principal obligé;
b)
un code d'accès initial associé au “numéro de référence de la garantie” est attribué et communiqué au principal obligé par le bureau de garantie.
Le principal obligé peut attribuer un ou plusieurs codes d'accès à cette garantie pour lui-même ou ses représentants.»
59)
L'article 382 est remplacé par le texte suivant:
«Article 382
1. La garantie globale est constituée par une caution.
2. Elle doit faire l'objet d'un acte de cautionnement conforme au modèle figurant à l'annexe 48. L'acte de cautionnement est conservé par le bureau de garantie.
3. L'article 346, paragraphe 2, s'applique mutatis mutandis.»
60)
L'article 383 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La durée de validité d'un certificat est limitée à deux ans. Toutefois, cette durée peut faire l'objet de la part du bureau de garantie d'une seule prorogation n'excédant pas deux ans.»
b)
Le paragraphe 3 est supprimé.
61)
L'article 384 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La révocation de l'autorisation de garantie globale ou de dispense de garantie par les autorités compétentes ou la révocation de la décision par laquelle le bureau de garantie a accepté l'engagement de la caution ou la résiliation de son engagement par la caution et sa date d'effet doivent être introduites dans le système informatique par le bureau de garantie.»
b)
Le paragraphe 3 est remplacé par le suivant:
«3. À compter de la date d'effet de la révocation ou de la résiliation, aucun certificat émis dans le cadre de l'application de l'article 353, paragraphe 2, point b), ne peut plus être utilisé pour le placement de marchandises sous le régime de transit communautaire et doit être restitué sans délai au bureau de garantie par le principal obligé.
Chaque État membre communique à la Commission les éléments d'identification des certificats en cours de validité qui n'ont pas été restitués ou qui ont été déclarés volés, perdus ou falsifiés. La Commission en informe les autres États membres.»
c)
Le paragraphe 4 est supprimé.
62)
L'article 385 est supprimé.
63)
À l'article 386, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Le principal obligé introduit le type, le nombre, et la marque des scellés utilisés dans les données de la déclaration de transit.
Il appose les scellés au plus tard lors de la mainlevée des marchandises.»
64)
À l'article 387, le paragraphe 2 est supprimé.
65)
À l'article 398, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Toute personne qui entend effectuer des opérations de transit communautaire sans présenter au bureau de départ ou en tout autre lieu autorisé les marchandises qui font l'objet de la déclaration de transit, peut se voir accorder le statut d'expéditeur agréé.»
66)
À l'article 399, le point b) est remplacé par le texte suivant:
«b)
le délai dont disposent les autorités douanières après le dépôt de la déclaration par l'expéditeur agréé en vue de leur permettre de procéder éventuellement à un contrôle avant le départ des marchandises;»
67)
L'article 400 est remplacé par le texte suivant:
«Article 400
L'expéditeur agréé dépose une déclaration de transit au bureau de départ. La mainlevée des marchandises ne peut avoir lieu avant la fin du délai prévu à l'article 399, point b).»
68)
L'article 401 est supprimé.
69)
L'article 402 est remplacé par le texte suivant:
«Article 402
L'expéditeur agréé introduit, le cas échéant, dans le système informatique l'itinéraire contraignant fixé conformément à l'article 355, paragraphe 2, et le délai fixé conformément à l'article 356 dans lequel les marchandises doivent être présentées au bureau de destination, ainsi que le nombre, le type et la marque des scellés.»
70)
Les articles 403 et 404 sont supprimés.
71)
L'article 406 est remplacé par le texte suivant:
«Article 406
1. Toute personne qui entend recevoir dans ses locaux ou dans d'autres lieux déterminés des marchandises placées sous le régime du transit communautaire sans que ni ces marchandises ni le document d'accompagnement transit ne soient présentés au bureau de destination peut se voir accorder le statut de destinataire agréé.
2. Le principal obligé a rempli les obligations qui lui incombent en vertu de l'article 96, paragraphe 1, point a), du code et le régime de transit communautaire a pris fin dès lors que, dans le délai prescrit, le document d'accompagnement transit qui a accompagné l'envoi ainsi que les marchandises intactes sont remis au destinataire agréé dans ses locaux ou dans les lieux précisés dans l'autorisation, les mesures d'identification prises ayant été respectées.
3. Pour chaque envoi qui lui est remis dans les conditions prévues au paragraphe 2, le destinataire agréé délivre, à la demande du transporteur, le récépissé visé à l'article 362, qui s'applique mutatis mutandis.»
72)
À l'article 407, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. L'autorisation détermine notamment:
a)
le ou les bureaux de destination compétents pour les marchandises que le destinataire agréé reçoit;
b)
le délai selon lequel le destinataire agréé reçoit du bureau de destination via le message “Autorisation de déchargement” les données pertinentes du message “Avis anticipé d'arrivée” aux fins de l'application, mutatis mutandis, de l'article 361, paragraphe 3;
c)
les catégories ou mouvements de marchandises exclus.»
73)
L'article 408 est remplacé par le texte suivant:
«Article 408
1. Pour les marchandises arrivant dans ses locaux ou dans les lieux précisés dans l'autorisation, le destinataire agréé est tenu:
a)
d'informer immédiatement le bureau de destination compétent de l'arrivée des marchandises au moyen du message “Notification d'arrivée” comprenant les incidents survenus durant le transport;
b)
d'attendre le message “Autorisation de déchargement” avant de procéder à celui-ci;
c)
après avoir reçu le message “Autorisation de déchargement” d'envoyer au bureau de destination au plus tard le troisième jour suivant le jour où les marchandises sont arrivées le message “Remarques au déchargement” comprenant toutes les différences constatées, en accord avec les conditions fixées dans l'autorisation;
d)
de tenir à la disposition du bureau de destination ou de lui faire parvenir l'exemplaire du document d'accompagnement transit qui a accompagné les marchandises, selon les dispositions prises dans l'autorisation.
2. Le bureau de destination introduit les données constituant le message “Résultats du contrôle” dans le système informatique.»
74)
L'article 408 bis est supprimé.
75)
À l'article 441, le paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. L'article 353, paragraphe 5, et le point 23 de l'annexe 37 quinquies s'appliquent aux listes de chargement qui seraient éventuellement jointes à la lettre de voiture CIM ou au bulletin de remise TR.»
76)
À l'article 442, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Dans les cas où le régime du transit communautaire est applicable, les articles 412 à 441 n'excluent pas la possibilité d'utiliser les procédures définies aux articles 344 à 362 et 367, et au point 22 de l'annexe 37 quinquies, les articles 415 et 417 ou 429 et 432 étant néanmoins applicables.»
77)
L'article 450 bis est remplacé par le texte suivant:
«Article 450 bis
Le délai visé à l'article 215, paragraphe 1, troisième tiret, du code est de:
-
sept mois à compter de la date à laquelle les marchandises auraient dû être présentées au bureau de destination, à moins qu'une demande de recouvrement au sens de l'article 365 bis ait été envoyée, auquel cas cette période est prolongée d'un mois au maximum,
-
un mois à compter de l'expiration du délai visé à l'article 365, paragraphe 5, lorsque le principal obligé n'a pas fourni d'informations ou a fourni des informations insuffisantes.»
78)
À l'article 450 quater, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Lorsque le régime n'est pas apuré, les autorités douanières de l'État membre de départ doivent, dans un délai de neuf mois à compter de la date à laquelle les marchandises auraient dû être présentées au bureau de destination, donner notification à la caution du non-apurement du régime.»
79)
À l'article 450 quinquies, le second alinéa est remplacé par le suivant:
«Celles-ci informent le bureau de départ et le bureau de garantie de tous les cas de naissance d'une dette en relation avec des déclarations de transit communautaire qui ont été acceptées par le bureau de départ, ainsi que des actions entreprises en vue du recouvrement auprès du débiteur. En outre, elles informent le bureau de départ de la perception des droits et autres impositions, afin de permettre au bureau d'apurer l'opération de transit.»
80)
À l'article 453, paragraphe 2, les termes «des articles 314 ter» sont remplacés par les termes «des articles 314».
81)
L'article 454 est remplacé par le texte suivant:
«Article 454
1. La présente section s'applique aux transports de marchandises effectués sous le couvert de carnets TIR sur le territoire douanier de la Communauté.
2. Les messages mentionnés dans la présente section sont conformes à la structure et aux énonciations définies d'un commun accord par les autorités douanières.
3. Le titulaire du carnet TIR soumet les données du carnet TIR au bureau de douane de départ ou d'entrée au moyen d'un procédé informatique conformément à la structure et aux énonciations correspondantes figurant aux annexes 37 bis et 37 quater.
4. Lors de la mainlevée des marchandises pour l'opération TIR, le bureau de douane de départ ou d'entrée imprime un document d'accompagnement transit à conserver avec le volet no 2 et communique les données électroniques au bureau douanier de destination ou de sortie déclaré, en utilisant le message “Avis anticipé d'arrivée”.
5. Les énonciations du carnet TIR sont utilisées pour déterminer toute conséquence juridique découlant d'une divergence entre les données électroniques du carnet TIR et les énonciations figurant dans le carnet TIR.
6. Il ne peut être dérogé à l'obligation de soumettre les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique que dans les cas exceptionnels suivants:
a)
le système de transit informatisé des autorités douanières ne fonctionne pas;
b)
l'application permettant de déposer les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique ne fonctionne pas;
c)
le réseau entre l'application permettant de déposer les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique et les autorités douanières ne fonctionne pas.
7. La dérogation prévue au paragraphe 6, points b) et c), est soumise à l'approbation des autorités douanières.»
82)
À l'article 454 bis, paragraphe 2, le point d) suivant est inséré:
«d)
utilisent un procédé informatique pour communiquer avec le bureau de douane de destination.»
83)
L'article 454 ter est remplacé par le texte suivant:
«Article 454 ter
1. Pour les marchandises arrivant dans ses locaux ou dans les lieux précisés dans l'autorisation visée à l'article 454 bis, le destinataire agréé est tenu, selon les modalités prévues dans l'autorisation, de respecter les obligations suivantes:
a)
il informe immédiatement le bureau de douane de destination de l'arrivée des marchandises par le message “Notification d'arrivée”, y compris les informations concernant toute irrégularité ou tout incident survenus pendant le transport;
b)
il attend le message “Autorisation de déchargement” avant de procéder au déchargement;
c)
il introduit sans tarder les résultats du déchargement dans ses écritures;
d)
il envoie, au plus tard le troisième jour suivant l'arrivée des marchandises, le message “Remarques au déchargement” comprenant les informations concernant toute irrégularité ou tout incident au bureau de douane de destination.
2. Le destinataire agréé veille à ce que le carnet TIR et le document d'accompagnement transit soient présentés sans délai aux autorités douanières du bureau de douane de destination. Ces autorités complètent la souche no 2 du carnet TIR et veillent à ce que le carnet TIR soit rendu au titulaire du carnet TIR ou à la personne agissant en son nom. Le volet no 2 est conservé par le bureau de douane de destination ou de sortie.
3. La date de fin de l'opération TIR est la date d'inscription dans les écritures conformément au paragraphe 1, point c).
Toutefois, dans les cas où une irrégularité ou un incident se sont produits pendant le transport, la date de fin de l'opération TIR est la date du message “Résultats du contrôle” visé à l'article 455, paragraphe 4.
4. À la demande du titulaire du carnet TIR, le destinataire agréé délivre un récépissé, certifiant l'arrivée des marchandises dans les locaux du destinataire agréé et contenant une référence au document d'accompagnement transit et au carnet TIR. Le récépissé ne peut être utilisé en tant que preuve de la fin de l'opération TIR au sens de l'article 1er, point d), de la convention TIR ou de l'article 455 ter.
5. Le bureau de douane de destination introduit le message “Résultats du contrôle” dans le système informatisé.
Les autorités douanières transmettent également les données prévues à l'annexe 10 de la convention TIR.
6. Dans les cas où l'application informatique du destinataire agréé ne fonctionne pas, les autorités compétentes peuvent autoriser d'autres méthodes pour communiquer avec les autorités douanières du bureau de destination.»
84)
À l'article 454 quater, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La fin de l'opération TIR, au sens de l'article 1er, point d), de la convention TIR, intervient lorsque les exigences de l'article 454 ter, paragraphes 1 et 2, première phrase, ont été satisfaites.»
85)
L'article 455 est remplacé par le texte suivant:
«Article 455
1. Le bureau de douane de destination ou de sortie complète la souche no 2, conserve le volet no 2 et le document d'accompagnement transit et utilise le message “Avis d'arrivée” pour notifier au bureau de douane de départ ou d'entrée l'arrivée des marchandises le jour où elles sont présentées au bureau de douane de destination ou de sortie.
2. Lorsque l'opération TIR est terminée dans un autre bureau de douane que celui déclaré initialement dans la déclaration de transit, le nouveau bureau de douane de destination ou de sortie notifie l'arrivée au bureau de douane de départ ou d'entrée par le message “Avis d'arrivée”.
Le bureau de douane de départ ou d'entrée notifie l'arrivée au bureau de douane de destination ou de sortie initialement déclaré par le message “Renvoi de l'avis d'arrivée”.
3. Le message “Avis d'arrivée” cité aux paragraphes 1 et 2 ne peut pas être utilisé comme preuve de la fin de la procédure au sens de l'article 455 ter.
4. Sauf circonstances dûment justifiées, le bureau de douane de destination ou de sortie transmet le message “Résultats du contrôle” au bureau de départ ou d'entrée, au plus tard le troisième jour qui suit le jour où les marchandises sont présentées au bureau de douane de destination ou de sortie. Toutefois, lorsque l'article 454 ter s'applique, le bureau de douane de destination transmet le message “Résultats du contrôle” au bureau de douane de départ ou d'entrée au plus tard le sixième jour suivant l'arrivée des marchandises dans les locaux du destinataire agréé.
Les autorités douanières transmettent également les données prévues à l'annexe 10 de la convention TIR.
5. Lorsque l'article 454, paragraphe 6, s'applique, les autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie renvoient la partie appropriée du volet no 2 du carnet TIR aux autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée sans délai, et dans un délai maximal de huit jours à compter de la date à laquelle l'opération TIR a pris fin.»
86)
L'article 455 bis est remplacé par le texte suivant:
«Article 455 bis
1. Lorsque les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée” dans le délai dans lequel les marchandises doivent être présentées au bureau de douane de destination ou de sortie, ou n'ont pas reçu le message “Résultats du contrôle” dans les six jours suivant la réception du message “Avis d'arrivée”, ces autorités envisagent d'engager la procédure de recherche afin de réunir les informations nécessaires à l'apurement de l'opération TIR ou, lorsque ce n'est pas possible:
-
d'établir les conditions de naissance de la dette douanière,
-
d'identifier le débiteur, et
-
de déterminer les autorités douanières compétentes pour la prise en compte.
2. La procédure de recherche est engagée au plus tard sept jours à compter de l'expiration de l'un des délais visés au paragraphe 1, sauf dans des cas exceptionnels définis d'un commun accord entre les États membres. Cette procédure est engagée sans délai si les autorités douanières sont informées à un stade précoce que l'opération TIR n'a pas pris fin ou lorsqu'elles le soupçonnent.
3. Si les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée ont reçu uniquement le message “Avis d'arrivée”, elles engagent la procédure de recherche en demandant au bureau de douane de destination ou de sortie qui a envoyé le message “Avis d'arrivée” de leur transmettre le message “Résultats du contrôle”.
4. Si les autorités douanières du bureau de douane de départ ou d'entrée n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée”, elles ouvrent la procédure de recherche en demandant les informations nécessaires à l'apurement de l'opération TIR au bureau de douane de destination ou de sortie. Ce bureau répond à la demande dans un délai de vingt-huit jours.
5. Le titulaire du carnet TIR est invité à fournir les informations nécessaires à l'apurement de l'opération au plus tard vingt-huit jours à compter de l'engagement de la procédure de recherche au bureau de douane de destination ou de sortie lorsque l'opération TIR ne peut être apurée. Le titulaire du carnet TIR répond à la demande dans un délai de vingt-huit jours. À la demande du titulaire du carnet TIR, cette période peut être prolongée d'un délai supplémentaire de vingt-huit jours.
Les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée informent également l'association garante concernée, sans préjudice de la notification à effectuer conformément à l'article 11, paragraphe 1, de la convention TIR, et l'invitent à fournir la preuve que l'opération TIR a pris fin.
6. Lorsque l'article 454, paragraphe 6, s'applique, les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée engagent la procédure de recherche mentionnée au paragraphe 1, chaque fois qu'ils n'ont pas reçu la preuve que l'opération TIR a pris fin dans un délai de deux mois à compter de la date d'acceptation du carnet TIR. À cet effet, ces autorités envoient aux autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie une demande ainsi que toutes les informations nécessaires. Cette procédure est engagée sans délai si les autorités douanières sont informées à un stade précoce que l'opération TIR n'a pas pris fin ou lorsqu'elles le soupçonnent. La procédure de recherche est également engagée lorsqu'il apparaît a posteriori que la preuve de la fin de l'opération TIR a été falsifiée et que le recours à cette procédure est nécessaire pour parvenir aux objectifs du paragraphe 1.
La procédure du paragraphe 5 s'applique mutatis mutandis.
Les autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie répondent à la demande dans un délai de vingt-huit jours.
7. Lorsque la procédure de recherche permet d'établir que l'opération TIR a pris fin correctement, les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée apurent la procédure et en informent sans délai l'association garante concernée et le titulaire du carnet TIR ainsi que, le cas échéant, les autorités douanières qui auraient engagé une action en recouvrement conformément aux articles 217 à 232 du code.»
87)
L'article 455 ter suivant est inséré:
«Article 455 ter
1. La preuve que l'opération TIR a pris fin dans le délai prescrit dans le carnet TIR peut être fournie à la satisfaction des autorités douanières sous la forme d'un document certifié par les autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie identifiant les marchandises et établissant qu'elles ont été présentées au bureau de douane de destination ou de sortie ou, lorsque l'article 454 bis s'applique, à un destinataire agréé.
2. L'opération TIR est également considérée comme terminée dans le cas où le titulaire du carnet TIR ou l'association garante présente, à la satisfaction des autorités douanières, l'un des documents suivants identifiant les marchandises:
a)
un document douanier de placement sous une destination douanière établi dans un pays tiers;
b)
un document délivré dans un pays tiers, visé par les autorités douanières de ce pays et certifiant que les marchandises sont considérées être en libre circulation dans le pays tiers concerné.
3. Les documents mentionnés aux points a) et b) peuvent être remplacés par leurs copies ou photocopies certifiées conformes, soit par l'organisme qui a visé les documents originaux, soit par les autorités des pays tiers concernés, soit par les autorités de l'un des États membres.»
88)
L'article 456 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, l'alinéa suivant est ajouté:
«Le délai visé à l'article 215, paragraphe 1, troisième alinéa, du code des douanes est de sept mois à compter de la date limite à laquelle les marchandises doivent avoir été présentées au bureau de douane de destination ou de sortie.»
b)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les articles 450 ter et 450 quinquies s'appliquent mutatis mutandis dans le cadre de la procédure de recouvrement relative à la procédure TIR.»
89)
L'article 457 ter est remplacé par le texte suivant:
«Article 457 ter
1. Lorsqu'une opération TIR concerne les mêmes marchandises que celles précisées à l'article 340 bis ou lorsque les autorités douanières le jugent nécessaire, le bureau de douane de départ ou d'entrée peut prescrire un itinéraire pour les marchandises considérées.
2. Les autorités douanières de l'État membre dans lequel se trouvent les marchandises portent les mentions pertinentes sur le document d'accompagnement transit et la souche no 1 du carnet TIR dans les cas où:
a)
l'itinéraire est changé sur demande du titulaire du carnet TIR;
b)
le transporteur s'est écarté de l'itinéraire prescrit en cas de force majeure.
Le bureau de douane de destination ou de sortie introduit les informations appropriées dans le système informatisé.
3. Dans les cas visés au paragraphe 2, point b), les marchandises, le document d'accompagnement transit et le carnet TIR sont présentés sans délai aux autorités douanières les plus proches.»
90)
À l'article 458, paragraphe 1, deuxième alinéa, la dernière phrase est remplacée par le texte suivant:
«La Commission communique ces informations aux autres États membres sur le site internet officiel de l'Union européenne.»
91)
À l'article 496, le point c) est supprimé.
92)
À l'article 843, le paragraphe 2 est supprimé.
93)
À l'annexe 30 bis, point 1 («Notes introductives aux tableaux»), note 5 («Procédures simplifiées»), point 5.1, le chiffre «288» est supprimé.
94)
À l'annexe 37, titre premier, point A c), la première phrase est remplacée par le texte suivant:
«c)
dans le cas où une disposition communautaire en prévoit expressément l'utilisation, en particulier dans le cadre du régime de transit communautaire pour la déclaration de transit pour les voyageurs ainsi que pour la procédure de secours.»
95)
L'annexe 37 bis, titre II, point B («Éléments d'information figurant sur la déclaration de transit»), est modifiée comme suit:
a)
Dans le groupe de données «OPÉRATION DE TRANSIT», le texte relatif à l'élément d'information «Identité au passage de la frontière» (case no 21) est remplacé par le texte suivant:
«Type/longueur: an ..27
L'utilisation de cet attribut est facultative pour les États membres conformément à l'annexe 37.»
b)
Le texte relatif au groupe de données «ARTICLE DE MARCHANDISES - Codes PRODUITS SENSIBLES» (case no 31) est remplacé par le texte suivant:
«Codes PRODUITS SENSIBLES
(case no 31)
Nombre: 9
Ce groupe de données est utilisé lorsque la déclaration de transit concerne des marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater.
Code produits sensibles
(case no 31)
Type/longueur: n ..2
Le code figurant à l'annexe 37 quater doit être utilisé si le code des marchandises ne suffit pas à identifier d'une façon univoque une marchandise couverte par la liste de l'annexe 44 quater.
Quantité sensible
(case no 31)
Type/longueur: n ..11,3
Cet attribut est utilisé lorsque la déclaration de transit concerne des marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater.»
c)
Dans le groupe de données «ARTICLE DE MARCHANDISES - COLIS» (case no 31), le texte des attributs «Marques et numéros des colis», «Nature des colis» et «Nombre de colis» est remplacé par le texte suivant:
«Marques et numéros des colis
(case no 31)
Type/longueur: an ..42
Cet attribut est utilisé lorsque l'attribut “Nature des colis” contient d'autres codes figurant à l'annexe 37 quater que ceux utilisés pour “Vrac” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou “Marchandises non emballées” (NE, NF, NG). Son utilisation est facultative si l'attribut “Nature des colis” contient un des codes susmentionnés.
Nature des colis
(case no 31)
Type/longueur: a2
Les codes emballages prévus à l'annexe 38 pour la case no 31 sont utilisés.
Nombre de colis
(case no 31)
Type/longueur: n ..5
Cet attribut est utilisé lorsque l'attribut “Nature des colis” contient d'autres codes figurant à l'annexe 37 quater que ceux utilisés pour “Vrac” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou pour “Marchandises non emballées” (NE, NF, NG). Il ne peut pas être utilisé si l'attribut “Nature des colis” contient un des codes susmentionnés.»
d)
Dans le groupe de données «ARTICLE DE MARCHANDISES - DOCUMENTS/CERTIFICATS PRODUITS» (case no 44), le texte figurant sous «Nombre: 99» est remplacé par le texte suivant:
«Le groupe de données est utilisé pour les messages TIR. Dans les autres cas, il est utilisé conformément à l'annexe 37. Si ce groupe est utilisé, il doit comporter au moins un des attributs suivants.»
96)
À l'annexe 37 quater, les points 9 et 10 suivants sont ajoutés:
«9.
Pour l'attribut “Type de déclaration” (case no 1): pour les déclarations TIR, utiliser le code “TIR”.
10.
Pour l'attribut “Type de garantie” (case no 52): pour les messages TIR, utiliser le code “B”.»
97)
L'annexe 37 quinquies figurant à l'annexe I du présent règlement est insérée.
98)
L'annexe 38 est modifiée conformément à l'annexe II du présent règlement.
99)
À l'annexe 44 bis, titre premier, le point 1 est remplacé par le texte suivant.
«1.
Définition
1.1.
La liste de chargement est un document répondant aux caractéristiques de la présente annexe.
1.2.
Elle peut être utilisée avec la déclaration de transit dans le cadre de l'application de l'article 353, paragraphe 2.»
100)
L'annexe 44 ter est modifiée comme suit:
a)
Le point 3.1 est remplacé par le texte suivant:
«3.1.
Le papier à utiliser doit avoir une résistance telle que, à l'usage normal, il n'accuse ni déchirure ni chiffonnage. Le papier est de couleur blanche.»
b)
Le point 4.3 est remplacé par le texte suivant:
«4.3.
Le formulaire de titre de garantie isolée doit être revêtu d'une mention indiquant le nom et l'adresse de l'imprimeur ou d'un sigle permettant son identification et porter, en outre, un numéro d'identification.»
101)
L'annexe 44 quater est remplacée par le texte figurant à l'annexe III du présent règlement.
102)
L'annexe 45 bis est modifiée comme suit:
a)
Au chapitre I («Modèle du document d'accompagnement transit»), l'exemplaire «B» est supprimé.
b)
Le chapitre II est remplacé par le texte figurant à l'annexe IV du présent règlement.
103)
L'annexe 45 ter est modifiée conformément à l'annexe V du présent règlement.
104)
À l'annexe 46 ter, la deuxième colonne du tableau est modifiée comme suit:
a)
Les commentaires du critère 1 «Expérience suffisante» sont remplacés par le texte suivant:
«Une expérience suffisante est attestée par l'utilisation correcte et régulière du régime de transit communautaire, en qualité de principal obligé, au cours d'une des périodes suivantes, précédant la demande:
-
six mois pour l'application de l'article 380, paragraphe 2, point a), et de l'article 381, paragraphe 1,
-
un an pour l'application de l'article 380, paragraphe 2, point b), et de l'article 381, paragraphe 2, point a),
-
deux ans pour l'application de l'article 380, paragraphe 3, et de l'article 381, paragraphe 2, point b).»
b)
Les commentaires du critère 2 «Niveau élevé de coopération avec les autorités douanières» sont remplacés par le texte suivant:
«Le principal obligé atteint un niveau élevé de coopération avec les autorités douanières lorsqu'il introduit dans la gestion de ses opérations des mesures particulières offrant à ces autorités des possibilités accrues de contrôle et de protection des intérêts en jeu.
Ces mesures peuvent notamment, à la satisfaction des autorités douanières, porter sur:
-
les conditions d'établissement de la déclaration de transit, ou
-
le contenu de la déclaration de transit, lorsque le principal obligé fait figurer sur cette déclaration des données supplémentaires, dans des cas autres que ceux où ces données sont obligatoires, ou
-
les modalités d'accomplissement des formalités de placement sous le régime (par exemple, la présentation de la déclaration auprès d'un seul bureau de douane).»
105)
L'annexe 47 bis est modifiée comme suit:
a)
Le point 1 est remplacé par le texte suivant:
«1.
Situations dans lesquelles le recours à la garantie globale d'un montant réduit ou le recours à la garantie globale peut être interdit temporairement
1.1.
Interdiction temporaire de recourir à la garantie globale d'un montant réduit
Par “circonstances particulières”, au sens de l'article 94, paragraphe 6, du code, on entend une situation dans laquelle il est établi pour un nombre significatif de cas impliquant plusieurs principaux obligés et mettant en péril le bon fonctionnement du régime que, malgré l'application éventuelle de l'article 384 et de l'article 9 du code, la garantie globale d'un montant réduit visée à l'article 94, paragraphe 4, du code n'est plus à même d'assurer le paiement dans le délai prévu des dettes nées à la suite de la soustraction au régime de transit communautaire de marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater.
1.2.
Interdiction temporaire de recourir à la garantie globale
Par “fraudes avérées en grande quantité” au sens de l'article 94, paragraphe 7, du code, on entend une situation dans laquelle il est établi que, malgré l'application éventuelle de l'article 384, de l'article 9 et, le cas échéant, de l'article 94, paragraphe 6, du code, la garantie globale visée à l'article 94, paragraphe 2, point b), du code n'est plus à même d'assurer le paiement dans le délai prévu des dettes nées suite aux soustractions au régime de transit communautaire de marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater, compte tenu de l'ampleur de ces soustractions et des conditions dans lesquelles elles sont effectuées, notamment lorsqu'elles résultent des activités d'une criminalité organisée au plan international».
b)
Au point 2, le point 2.2 est supprimé.
c)
Au point 3, le deuxième tiret est supprimé.
d)
Au point 4, le point 4.3 est remplacé par le texte suivant:
«4.3.
Lorsque les autorités compétentes accordent la dérogation, elles apposent en case 8 du certificat de garantie globale la mention suivante:
-
UTILISATION NON LIMITÉE - 99209»
106)
À l'annexe 51 ter, le point 1.2.1 est remplacé par le texte suivant:
«1.2.1.
Lorsque la garantie globale n'est pas utilisable pour des marchandises visées dans la liste de l'annexe 44 quater, la mention suivante doit être portée en case 8 du certificat:
-
Validité limitée - 99200»
107)
L'annexe 67 («Formulaires de demande et d'autorisation») est modifiée comme suit:
a)
À la seconde ligne du titre, les numéros «253 ter», «253 quater», «253 nonies» et «253 terdecies» sont insérés entre le mot «Articles» et le nombre «292».
b)
Le formulaire et les notes explicatives figurant à l'annexe VI du présent règlement sont insérés entre les remarques générales et le formulaire intitulé «Demande d'autorisation de régime douanier économique/traitement tarifaire favorable en raison d'une destination particulière».
c)
Après le formulaire intitulé «Autorisation de perfectionnement passif/Formulaire complémentaire», l'intitulé «NOTICE EXPLICATIVE» est remplacé par l'intitulé suivant:
«NOTES EXPLICATIVES CONCERNANT LE FORMULAIRE RELATIF AUX RÉGIMES DOUANIERS ÉCONOMIQUES ET AUX DESTINATIONS PARTICULIÈRES».
Article 2
Le 1er janvier 2012 au plus tard, les autorités douanières procèdent, conformément à l'article 253, paragraphe 8, du règlement (CEE) no 2454/93, au réexamen des autorisations aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation à accordées avant la date visée à l'article 3, paragraphe 3, et délivrent de nouvelles autorisations conformément au règlement (CEE) no 2454/93 tel que modifié par le présent règlement.
Article 3
1. Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
2. Les points 2), 3), 5) à 12), 27) à 48), 51) à 76), 92), 94), 95 a), b) et c), 97) à 100) et 102) à 106) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er juillet 2008.
3. Les points 1), 4), 13), 14), 16) à 24), 26), 80) à 85), 87), 89), 90), 91), 95d), 96), 101) et 107) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er janvier 2009.
4. Les points 49), 50), 77), 78), 79), 86) et 88) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er juillet 2009.
5. Les points 15), 25) et 93) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er janvier 2011.
6. Le point 2) de l'article 1er s'applique jusqu'au 30 juin 2009.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 novembre 2008.