32006R1848
L 355/56
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1848/2006 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2006 година
относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 42 от него,
след консултации с Европейски надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Член 2 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя два фонда за постигане на целите на Общата селскостопанска политика: Европейски фонд за гарантиране на земеделието, наричан по-нататък „ЕФГЗ“ и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони, наричан по-нататък „ЕЗФРСР“.
(2)
Член 9 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя принципи при защитата на финансовите интереси на Общността и предоставяне на уверения относно управлението на фондовете на Общността.
(3)
В светлината на опита, придобит от Комисията и от държавите-членки, системата, предвидена в Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета от 4 март 1991 г. относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за изменение на Регламент (ЕИО) № 283/72 (2), се коригира, с цел да се хармонизира нейното приложение в държавите-членки, да се засили кампанията срещу нередностите, да се усили ефикасността на системата за докладване на нередностите, да се отчете, че отделни случаи на нередности отсега нататък ще бъдат изяснени съгласно разпоредбите на членове 32 и 33 от Регламент (EО) № 1290/2005, и да покрие и ЕФГЗ и ЕЗФРСР от 1 януари 2007 г. нататък. В тази връзка се създава също и разпоредба, с цел в тази система да се включат нередности относно определени приходи, както е посочено в член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005.
(4)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „нередност“, използвана за целите на настоящия регламент, е взета от член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (3).
(5)
Необходимо е да се определи термина „съмнение за измама“, като се вземе предвид дефиницията за измама, която се съдържа в Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности, изготвена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз (4).
(6)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „първоначалното административно или съдебно решение“ е взета от член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005.
(7)
Също така е необходимо да се определят термините „банкрут“ и „икономически оператор“.
(8)
С цел да се повиши добавената стойност на системата за докладване, задължението да се докладват случаи на съмнение за измама за целите на анализа на риска следва да бъде по-ясно определено и за тази цел качеството на информацията, която трябва да се доставя, следва да бъде по-внимателно определено.
(9)
С оглед установяване естеството на измамните практики и финансовите ефекти на нередностите и за да се извършва мониторинг върху възстановяването на неправилно изплатени суми, следва да се създаде разпоредба за нередности, които да се съобщават на Комисията най-малко всяко тримесечие; това съобщаване следва да бъде допълнено с информация за напредъка на юридически или административни процедури.
(10)
Комитетът е осведомен за цялостните резултати от докладването всяка година съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО на Комисията от 23 февруари 1994 г. за създаването на Експертен комитет за координиране на предотвратяването на измамите (5).
(11)
С цел да се улесни докладването, което се изисква да се извърши от всички държави-членки, и да се подобри работоспособността, е необходимо да се увеличи минималният предел, определен от гледна точка на сумата, засегната от нередността, над който нередностите трябва да бъдат докладвани от държавите-членки, и да се определят тези случаи, в които няма задължение за докладване.
(12)
За държавите-членки извън еврозоната се определят курсове на преизчисление.
(13)
Трябва да се отчетат задълженията, които произтичат от Регламент (EО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6) и Директива 95/46/EО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (7).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за земеделските фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент се прилага за разходи съгласно Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в съответствие съответно с член 3, параграф 1 и член 4 от Регламент (EО) № 1290/2005.
Регламентът също се прилага в случаи, където плащането на определени приходи по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005 не е извършено в съответствие с тези разпоредби.
Настоящият регламент не влияе на задълженията, които произлизат директно от прилагането на членове 32, 33 и 36 от Регламент (EО) № 1290/2005 и от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията (8).
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент:
1.
„нередност“ има значението, определено с член 1, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 2988/95, което означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите или посредством извършването на неоправдан разход.
2.
„икономически оператор“ има значението, определено с член 1a, точка 2 от Регламент (ЕО) № 1681/94 на Комисията (9), което е всяко физическо или юридическо лице, или друг правен субект, който извлича полза от финансиране от ЕФГЗ или ЕЗФРСР, с изключение на държавите-членки, които изпълняват техните прерогативи като публичен орган или получават такава помощ, или които трябва да плащат определен приход по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005;
3.
„първоначалното административно или съдебно решение“ има значението, определено в член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005, което означава първата писмена оценка от компетентен орган, направена или по административен, или по съдебен ред, която съдържа заключение въз основа на действителните факти, че е извършена нередност, без да се засяга възможността това заключение впоследствие да бъде коригирано или оттеглено в резултат на развитие в хода на административната или съдебната процедура;
4.
„съмнение за измама“ има смисъла, определен с член 1a, точка 4 от Регламент (EО) № 1681/94, което означава нередност, която е била предмет на първоначално решение по административен или съдебен ред, което дава основание за завеждане на дела на национално равнище, с цел да се установи наличието на умишлено деяние, по-специално измама, както е по член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията от 26 юли 1995 г. относно защита на финансовите интереси на Европейските общности, създадена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз;
5.
„банкрут“ означава производство по несъстоятелност по смисъла на член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета (10).
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ДОКЛАДВАНЕ
Член 3
Тримесечен отчет
1. Най-късно в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки докладват на Комисията всички нередности, които са били предмет на първоначално административно или съдебно решение. За всяка нередност държавите-членки представят данни за:
a)
засегнатите организации от общия пазар, засегнатите сектори и продукти;
б)
естеството на нередовните разходи;
в)
разпоредбата на Общността, която е била нарушена;
г)
датата и източника на първата писмена информация, водеща до съмнение, че е била извършена нередност;
д)
използваните практики при извършване на нередността;
е)
където е целесъобразно, дали практиката се квалифицира като съмнение за измама;
ж)
начинът, по който е била разкрита нередността;
з)
където е целесъобразно, включените държави-членки и третите страни;
и)
периодът или моментът, в който е извършена нередността;
й)
националните власти или органи, които са изготвили официалния доклад за нередността, и органите, отговорни за последващите административни и/или юридически последици;
к)
датата, на която е издадено първичното административно или юридическо решение;
л)
самоличностите на включените физически и/или юридически лица или на други правни субекти, които са участвали в извършването на нередността, освен там, където тази информация е неуместна за целите на борбата с нередностите при естеството на въпросната нередност;
м)
общият размер на разходите за действие по въпроса и, където е целесъобразно, разпределение на съфинансирането между помощта от Общността, частни и други помощи;
н)
сумата, засегната от нередността, и, където е целесъобразно, нейното разпределение между общностни, национални, частни и други помощи; където не е извършено друго плащане на лицата и/или други лица, определени съгласно точка l, сумите, които би трябвало да са платени погрешно, са имали нередност, която не е била установена;
о)
преустановяването на плащания, където е приложимо, и възможностите за възстановяване;
п)
само в случая на нередности, свързани с ЕЗФРСР, ARINCO или CCI (общ идентификационен код), номера на засегнатата програма.
2. Чрез дерогация от параграф 1 не е необходимо да бъдат докладвани следните случаи:
-
случаи, където нередността се състои само от неизпълнението на частично или пълно извършване на операция, съфинансирана от ЕЗФРСР или субсидирана съгласно EФГЗ, вследствие на фалита на крайния бенефициер или крайния получател; нередности преди фалит и случаи на съмнение за измама трябва да бъдат докладвани,
-
случаи, които са сведени до вниманието на административния орган чрез крайния бенефициер или крайния получател доброволно и преди откриването от съответния орган, независимо дали преди, или след плащането на публичната помощ,
-
случаи, когато административният орган открие грешка по отношение на годността на финансираните разходи и поправи грешката преди плащането на обществената помощ.
3. Когато някоя от информацията по параграф 1 от настоящия член, и по-специално тази, засягаща практиките, приети при извършването на нередността, и начинът, по който това е разкрито, не е налице, държавите-членки, доколкото е възможно, предоставят липсващата информация, когато изпращат последващи съобщения на Комисията за нередности.
4. Ако национални разпоредби предвиждат поверителността на разследванията, съобщаването на информацията е подчинено на разрешение от компетентния съд.
Член 4
Специални случаи
Всяка държава-членка незабавно докладва на Комисията и, където е необходимо, на другите засегнати държави-членки, всички нередности, които са открити или се предполага, че са настъпили, когато има опасност, че:
a)
те могат много бързо да имат отражение извън нейната територия; или
б)
те показват, че е извършена нова злоупотреба.
Това съобщение по-специално дава подробна информация за нарушението и за другите държави-членки или засегнати трети страни.
Член 5
Допълнителен доклад
1. В допълнение към информацията по член 3, параграф 1 държавите-членки информират Комисията възможно най-скоро, но в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие, с препращане към предишен доклад, изготвен съгласно член 3, за детайли относно започването или изоставянето на процедури за налагане на административни или наказателни санкции, свързани с обявените нередности, както и за основните резултати от тези процедури. Тази информация също посочва характера на прилаганите санкции и/или дали въпросните санкции са свързани с прилагането на законодателство на Общността, и/или национално законодателство, включително препращане към общностните и/или национални правила, в които са определени санкциите.
2. При изрично искане на Комисията държавите-членки, в рамките на два месеца след получаване на това искане, предоставят на Комисията цялата съответна информация по отношение на извършения напредък - особено за започване, изоставяне и приключване - в процедурите, свързани с възстановяването на неправилно изплатени суми в специфичен случай или група от случаи.
Член 6
Правило de minimis
1. Когато нередностите са свързани със суми, по-малки от 10 000 EUR при финансиране в Общността, държавите-членки не изпращат информацията, предвидена в членове 3 и 5, до Комисията, освен ако последната не го изисква изрично.
2. За прилагане на прага, определен в параграф 1:
-
държавите-членки, които не са част от еврозоната прилагат същия обменен курс като този, по който са извършвали плащанията на бенефициерите или са получили приходи в съответствие с Регламент (EО) № 2808/98 на Комисията (11) и сектора на земеделско законодателство,
-
в случаи, различни от тези в първо тире, по-специално за операции, за които действителен случай не е бил определен чрез секторно земеделско законодателство, прилаганият обменен курс е предпоследният обменен курс, определен от Европейската централна банка преди месеца, по отношение на който разходите или определените приходи са били декларирани пред Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (12).
Член 7
Форма на съобщението
Информацията, изисквана съгласно членове 3, 4 и член 5, параграф 1, се изпраща, когато това е възможно, с електронни средства, чрез сигурна връзка, като се използва модула, предвиден от Комисията за целта, и формата, предвидена от Комисията.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 8
Сътрудничество с държавите-членки
1. Комисията подържа подходящи контакти със засегнатите държави-членки за целите на допълване на информацията, представена относно нередностите съгласно член 3, относно процедурите по член 5, и по-специално относно възможността за възстановяване.
2. Без да се засягат тези контакти, когато естеството на нередността е такова, че да се предположи, че би могло да има еднакви или подобни практики в повече от една държава-членка, въпросът се поставя пред Комитета съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО (наричан по-нататък Cocolaf) или пред неговите работни групи, както е посочено в член 3, параграф 3 от посоченото решение.
3. Освен това, Комисията организира срещи от информативно естество на общностно равнище за подходящите представители на държавите-членки, с цел да прегледа с тях информацията, получена съгласно членове 3, 4 и 5 и параграф 1 от настоящия член, по-специално по отношение на уроците, които да се научат оттам във връзка с нередности, превантивни мерки и съдебни процедури. Комисията осведомява Cocolaf за тази дейност и го консултира относно всякакви предложения, които тя възнамерява да представи за предотвратяване на нередности.
4. По искане на държава-членка или съгласно разпоредбите, определени в параграф 3, Комисията и държавите-членки се консултират взаимно, където е подходящо, в рамките на Cocolaf или друг компетентен орган, за целите на запълването на всякакви празноти, които стават видими по време на прилагането на текущите разпоредби на Общата селскостопанска политика и които увреждат финансовите интереси на Общността.
Член 9
Обобщителен доклад
Всяка година Комисията информира Cocolaf за реда на големината на сумите, включени в нередностите, които са били разкрити, и за различните категории нередности, разбити по тип и с излагане на броя на нередностите във всяка категория.
ГЛАВА IV
ИЗПОЛЗВАНЕ И ОБРАБОТКА НА ИНФОРМАЦИЯТА
Член 10
Използване на информацията
Без да се засяга член 11, Комисията може да използва всяка информация от общ или оперативен характер, предавана от държавите-членки в съответствие с настоящия регламент, за представяне на анализ на риска, използвайки подкрепата на информационна технология, и може, на базата на получената информация, да издава доклади и да развива системи, служещи за по-ефикасно идентифициране на риска.
Член 11
Обработка на информацията
1. Информация, съобщена или получена в каквато и да е форма съгласно настоящия регламент, е служебна тайна и се защитава по същия начин, както подобна информация се защитава от националното законодателство на държавата-членка, която я е получила, и от съответстващите разпоредби, прилагани към институциите на Общността. Държавите-членки и Комисията вземат всички необходими предпазни мерки, за да гарантират, че тази информация остава поверителна.
2. Информацията по параграф 1 по-специално не може да се разкрива на лица, различни от тези в държавите-членки или в рамките на институциите на Общността, чиито задължения изискват те да имат достъп до нея, освен ако държавата-членка, която я представя, не се е съгласила изрично.
В допълнение тази информация може да не се използва за цели, различни от тези, предвидени в настоящия регламент, освен ако властите, които са я предоставили, не са дали тяхното изрично съгласие, и при условие че разпоредбите, които са в сила в държавата-членка, в която е разположен органът, който я е получил, не забранява такова съобщаване или употреба.
3. Комисията и държавите-членки гарантират при обработката на лични данни съгласно настоящия регламент, че Общността и националните разпоредби за защитата на личните данни, и по-специално тези, определени в Директива 95/46/EО, и, когато е приложимо, в Регламент (EО) № 45/2001, се спазват.
Параграфи 1 и 2 не засягат правата на достъп до данните, както е предвидено в Директива 95/46/EО и Регламент (EО) № 45/2001, при условията, предвидени в тях.
4. Параграфи 1-3 не възпрепятстват употребата на информация, получена съгласно настоящия регламент, при жалби пред съд или впоследствие заведени дела от Общността или от държавите-членки по отношение на възстановяването на сумите, предмет на нередността, извършването на проверки след предполагаеми нередности или налагането на административни мерки, административни наказания или наказателни санкции за нередности. Компетентният орган на държавата-членка, която е представила тази информация, се информира за тази употреба.
5. Когато държава-членка нотифицира Комисията, че физическо или юридическо лице, чието име е било съобщено на Комисията съгласно настоящия регламент, бъде доказано, че не участва в нередност, доказано с допълнително разследване, Комисията незабавно информира за този факт всички, за които е разкрито това име съгласно настоящия регламент. Тогава това лице престава да бъде третирано заради по-ранното обявяване като лице, включено във въпросната нередност.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Отмяна
1. Регламент (ЕИО) № 595/91 се отменя, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на Регламент (ЕИО) № 595/91 се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, съдържаща се в приложението.
Член 13
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки представят на Комисията информацията по член 5 от настоящия регламент за нередности, съобщени преди 1 януари 2007 г. съгласно Регламент (ЕИО) № 595/91, които все още са следени от техните органи.
2. За тези случаи с финансово влияние, по-малко от 10 000 EUR, държавите-членки могат да предоставят едно-единствено крайно съобщение.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2006 година.
RÈGLEMENT (CE) No 1848/2006 DE LA COMMISSION
du 14 décembre 2006
concernant les irrégularités et la récupération des sommes indûment versées dans le cadre du financement de la politique agricole commune, ainsi que l’organisation d’un système d’information dans ce domaine, et abrogeant le règlement (CEE) no 595/91 du Conseil
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1290/2005 du Conseil du 21 juin 2005 relatif au financement de la politique agricole commune (1), et notamment son article 42,
après consultation du contrôleur européen de la protection des données,
considérant ce qui suit:
(1)
Afin d’atteindre les objectifs de la politique agricole commune, l’article 2 du règlement (CE) no 1290/2005 institue deux fonds, à savoir: un Fonds européen agricole de garantie, ci-après dénommé «FEAGA», et un Fonds européen agricole pour le développement rural, ci-après dénommé «Feader».
(2)
L’article 9 du règlement (CE) no 1290/2005 définit les principes qui régissent la protection des intérêts financiers de la Communauté et les assurances relatives à la gestion des Fonds communautaires.
(3)
À la lumière de l’expérience acquise par la Commission et les États membres, le système institué par le règlement (CEE) no 595/91 du Conseil du 4 mars 1991, concernant les irrégularités et la récupération des sommes indûment versées dans le cadre du financement de la politique agricole commune ainsi que l’organisation d’un système d’information dans ce domaine, et abrogeant le règlement (CEE) no 283/72 (2) devrait être ajusté de façon à harmoniser son application dans les États membres, à intensifier la lutte contre les irrégularités, à renforcer l’efficacité du système de communication des irrégularités, à tenir compte du fait que les cas individuels d’irrégularité seront désormais réglés conformément aux articles 32 et 33 du règlement (CE) no 1290/2005, et à couvrir le FEAGA et le Feader à partir du 1er janvier 2007. À cet effet, il conviendrait de prévoir également l’inclusion dans ce système des irrégularités portant sur les recettes affectées au sens de l’article 34, paragraphe 1, points b) et c), du règlement (CE) no 1290/2005.
(4)
Il y a lieu de préciser que la définition de l’«irrégularité» retenue aux fins du présent règlement est tirée de l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE, Euratom) no 2988/95 du Conseil du 18 décembre 1995 relatif à la protection des intérêts financiers des Communautés européennes (3).
(5)
Il s’avère nécessaire de préciser la notion de «soupçon de fraude» en tenant compte de la définition de la fraude contenue dans la convention relative à la protection des intérêts financiers des Communautés européennes, adoptée sur la base de l’article K.3 du traité sur l’Union européenne (4).
(6)
Il convient de préciser que la définition du «premier acte de constat administratif ou judiciaire» est celle retenue à l’article 35 du règlement (CE) no 1290/2005.
(7)
Il est également nécessaire de définir la notion de «procédure d’insolvabilité» ainsi que la notion d’«opérateur économique».
(8)
Afin d’accroître la valeur ajoutée du système de communications, il convient de clarifier l’obligation de communiquer les cas de soupçon de fraude à des fins d’analyse du risque et, à cet effet, de mieux préciser la qualité des informations à fournir.
(9)
En vue d’établir la nature des pratiques frauduleuses et les effets financiers des irrégularités ainsi que de suivre la récupération des sommes indûment versées, il est nécessaire de prévoir la communication des cas d’irrégularités à la Commission selon une fréquence au moins trimestrielle; cette communication devrait être complétée par des indications relatives au déroulement des procédures judiciaires ou administratives.
(10)
Les résultats d’ensemble de l’exercice de communication sont portés chaque année à la connaissance du comité visé à l’article 2, paragraphe 1, de la décision 94/140/CE de la Commission du 23 février 1994 portant création d’un comité consultatif pour la coordination dans le domaine de la lutte contre la fraude (5).
(11)
Il convient, en vue de faciliter l’exercice de communication auquel les États membres sont tenus et dans un souci d’efficacité, d’augmenter le seuil minimal (rapporté au montant affecté par l’irrégularité) à partir duquel les cas d’irrégularités doivent être communiqués par les États membres, et de préciser les exceptions à l’obligation de communiquer.
(12)
Il convient d’établir des taux de conversion pour les États membres qui ne font pas partie de la zone euro.
(13)
Il y a lieu de tenir compte des obligations découlant du règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (6) et de la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 octobre 1995 relative à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données (7).
(14)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité des Fonds agricoles,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Champ d’application
Le présent règlement s’applique aux dépenses relevant du Fonds européen agricole de garantie (FEAGA) et du Fonds européen agricole pour le développement rural (Feader), conformément, respectivement, à l’article 3, paragraphe 1, et à l’article 4 du règlement (CE) no 1290/2005.
Il s’applique aussi aux cas où le versement de recettes affectées au sens de l’article 34, paragraphe 1, points b) et c), du règlement (CE) no 1290/2005 n’a pas été effectué conformément à ces dispositions.
Ce règlement est sans préjudice des obligations découlant directement de l’application des articles 32, 33 et 36 du règlement (CE) no 1290/2005 et du règlement (CE) no 885/2006 de la Commission (8).
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«irrégularité», une irrégularité au sens de l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE, Euratom) no 2988/95, à savoir toute violation d’une disposition du droit communautaire résultant d’un acte ou d’une omission d’un opérateur économique qui a ou aurait pour effet de porter préjudice au budget général des Communautés, soit par la diminution ou la suppression de recettes provenant des ressources propres perçues directement pour le compte des Communautés, soit par une dépense indue;
2)
«opérateur économique», un opérateur économique au sens de l’article 1er bis, point 2, du règlement (CE) no 1681/94 de la Commission (9), à savoir toute personne physique ou morale ou toute autre entité qui bénéficie d’un financement du FEAGA ou du Feader, à l’exception des États membres exerçant leurs prérogatives de puissance publique, qui reçoit une assistance de ce type ou qui doit verser une recette affectée au sens de l’article 34, paragraphe 1, points b) et c), du règlement (CE) no 1290/2005;
3)
«premier acte de constat administratif ou judiciaire», un premier acte de constat administratif ou judiciaire au sens de l’article 35 du règlement (CE) no 1290/2005, à savoir: la première évaluation par écrit d’une autorité compétente, qu’elle soit administrative ou judiciaire, concluant, sur la base de faits concrets, à l’existence d’une irrégularité, sans préjudice de la possibilité que cette conclusion soit à réviser ou à retirer ultérieurement à la suite des développements de la procédure administrative ou judiciaire;
4)
«soupçon de fraude», un soupçon de fraude au sens de l’article 1er bis, point 4, du règlement (CE) no 1681/94, à savoir une irrégularité qui a fait l’objet d’un premier acte de constat administratif ou judiciaire donnant lieu au lancement d’une procédure au niveau national afin de déterminer l’existence d’un comportement intentionnel, en particulier d’une fraude telle que visée à l’article 1er, paragraphe 1, point a), de la convention du 26 juillet 1995 relative à la protection des intérêts financiers des Communautés européennes adoptée sur la base de l’article K.3 du traité sur l’Union européenne;
5)
«procédure d’insolvabilité», une procédure d’insolvabilité au sens de l’article 2, point a), du règlement (CE) no 1346/2000 du Conseil (10).
CHAPITRE II
OBLIGATIONS EN MATIÈRE DE COMMUNICATION
Article 3
Communication trimestrielle
1. Au plus tard dans les deux mois qui suivent la fin de chaque trimestre, les États membres communiquent à la Commission les cas d’irrégularités qui ont fait l’objet d’un premier acte de constat administratif ou judiciaire. Pour chaque cas d’irrégularité, les États membres fournissent les précisions suivantes:
a)
les organisations communes de marché et les secteurs ou produits intéressés;
b)
la nature de la dépense irrégulière;
c)
la disposition communautaire qui a été transgressée;
d)
la date et la source de la première information écrite permettant de soupçonner l’existence de l’irrégularité;
e)
les pratiques utilisées pour commettre l’irrégularité;
f)
le cas échéant, le fait que ces pratiques donnent lieu à un soupçon de fraude;
g)
la façon dont a été décelée l’irrégularité;
h)
le cas échéant, les États membres et les pays tiers concernés;
i)
le moment ou la période pendant laquelle l’irrégularité a été commise;
j)
les services ou organismes nationaux qui ont procédé à la constatation de l’irrégularité et les services en charge du suivi administratif et/ou judiciaire;
k)
la date du premier acte de constat administratif ou judiciaire de l’irrégularité;
l)
l’identification des personnes physiques et/ou morales impliquées ou des autres entités qui ont pris part à la commission de l’irrégularité, sauf dans les cas où cette indication ne peut être utile dans le cadre de la lutte contre les irrégularités en raison du caractère de l’irrégularité en cause;
m)
le montant total des dépenses affectées à l’opération en cause et, le cas échéant, la répartition de son cofinancement entre contribution communautaire, nationale, privée et autres;
n)
le montant concerné par l’irrégularité et, le cas échéant, sa répartition entre contribution communautaire, nationale, privée et autre; lorsque les personnes et/ou autres entités identifiées au point l) n’ont bénéficié d’aucun paiement, les montants qui auraient été indûment payés si l’irrégularité n’avait pas été constatée;
o)
l’éventuelle suspension de paiements et les possibilités de recouvrement;
p)
pour les seuls cas d’irrégularités se rapportant au Feader: le numéro ARINCO ou CCI (Code commun d’identification) du programme concerné.
2. Par dérogation au paragraphe 1, il n’est pas nécessaire de communiquer les cas suivants:
-
les cas où le seul aspect relevant d’une irrégularité consiste en un manquement à l’exécution partielle ou totale d’une opération cofinancée par le FEADER ou subventionnée par le FEAGA à la suite de la faillite du bénéficiaire final ou du destinataire ultime. Les irrégularités qui précèdent une faillite et tout soupçon de fraude doivent cependant être communiquées;
-
les cas signalés à l’autorité administrative par le bénéficiaire final ou le destinataire ultime sans contrainte et avant découverte par l’autorité compétente, soit avant, soit après le versement de la contribution publique;
-
les cas où l’autorité administrative constate une erreur sur l’éligibilité de la dépense financée et procède à sa correction avant le paiement de la contribution publique.
3. Lorsque certaines des informations visées au paragraphe 1, et notamment celles relatives aux pratiques utilisées pour commettre l’irrégularité ainsi qu’à la façon dont celle-ci a été décelée, ne sont pas disponibles, les États membres fournissent dans toute la mesure du possible les éléments manquants lors de la transmission à la Commission des communications suivantes concernant les cas d’irrégularités.
4. Si les dispositions nationales prévoient le secret de l’instruction, la communication d’informations est subordonnée à l’autorisation de l’autorité judiciaire compétente.
Article 4
Autres cas
Chaque État membre communique sans délai à la Commission et, le cas échéant, aux autres États membres intéressés les irrégularités constatées ou présumées:
a)
donnant à craindre qu’elles aient des effets très rapides en dehors de son territoire; ou
b)
révélant l’emploi d’une nouvelle pratique irrégulière.
Cette communication fournit en particulier des informations détaillées sur la pratique irrégulière en question, ainsi que sur les autres États membres ou pays tiers concernés.
Article 5
Rapport de suivi
1. En plus des informations prévues à l’article 3, paragraphe 1, les États membres fournissent à la Commission, le plus tôt possible et, au plus tard, dans les deux mois qui suivent la fin de chaque trimestre, pour chaque communication antérieure effectuée conformément à l’article 3, des informations détaillées concernant l’ouverture ou l’abandon de toute procédure visant à imposer des sanctions administratives ou pénales concernant les irrégularités notifiées, ainsi que les principaux résultats de ces procédures. Ces informations précisent également le caractère des sanctions appliquées et/ou indiquent si ces sanctions se rapportent à l’application du droit communautaire et/ou national, et identifient les règles communautaires et/ou nationales qui prévoient lesdites sanctions.
2. Sur demande expresse de la Commission, les États membres fournissent à celle-ci, dans les deux mois qui suivent la réception de la demande, toute information pertinente concernant l’avancement - notamment l’ouverture, l’abandon ou l’extinction - des procédures se rapportant au recouvrement de tout montant indûment payé dans un cas ou groupe de cas spécifiques.
Article 6
Règle de minimis
1. Dans le cas où les irrégularités portent sur des sommes inférieures à 10 000 euros en termes de financement communautaire, les États membres ne transmettent à la Commission les renseignements prévus par les articles 3 et 5 que si cette dernière les a demandés expressément.
2. Pour l’application du seuil fixé au paragraphe 1:
-
Les États membres qui ne font pas partie de la zone euro appliquent le même taux de change que celui qu’ils utilisent lorsqu’ils effectuent des paiements à des bénéficiaires ou perçoivent des recettes en application du règlement (CE) no 2808/98 de la Commission (11) et de la législation agricole sectorielle.
-
Dans les cas autres que ceux visés au premier tiret, en particulier les opérations pour lesquelles la législation agricole sectorielle ne prévoit pas de fait générateur, le taux de change applicable est l’avant-dernier taux de change fixé par la Banque centrale européenne avant le mois en référence auquel la dépense ou la recette affectée est déclarée à la Commission conformément au règlement (CE) no 883/2006 de la Commission (12).
Article 7
Forme de la communication
Les informations requises aux articles 3 et 4 et à l’article 5, paragraphe 1, sont transmises, chaque fois que possible, par voie électronique, en utilisant le module prévu par la Commission à cet effet, via une connexion sécurisée, et selon le formulaire fourni par la Commission.
CHAPITRE III
COOPÉRATION
Article 8
Coopération avec les États membres
1. La Commission entretient avec les États membres concernés les contacts appropriés aux fins de compléter les renseignements fournis sur les irrégularités visées à l’article 3 et les procédures prévues à l’article 5, et spécialement sur les possibilités de récupération.
2. Sans préjudice de ces contacts, lorsque la nature de l’irrégularité laisse présumer que des pratiques identiques ou similaires pourraient avoir lieu dans d’autres États membres, le comité visé à l’article 2, paragraphe 1, de la décision 94/140/CE (ci-après «le Cocolaf») ou un de ses groupes de travail au sens de l’article 3, paragraphe 3, de ladite décision est saisi.
3. En outre, la Commission organise au niveau communautaire des réunions d’information destinées aux représentants concernés des États membres afin d’examiner avec eux les informations obtenues sur la base des articles 3, 4 et 5 et du paragraphe 1 du présent article, notamment en ce qui concerne les enseignements à en tirer quant aux irrégularités, aux mesures de prévention et aux poursuites. Elle tient le Cocolaf au courant de ces travaux et le consulte sur toute proposition qu’elle entend soumettre en matière de prévention des irrégularités.
4. Dans le cas où l’application de certaines dispositions de la politique agricole commune en vigueur ferait apparaître une lacune préjudiciable aux intérêts financiers de la Communauté, les États membres se consultent, à la demande soit de l’un d’entre eux, soit de la Commission, dans les conditions prévues au paragraphe 3, et le cas échéant au sein du Cocolaf ou de toute autre instance compétente, en vue de remédier à cette lacune.
Article 9
Rapport de synthèse
La Commission informe annuellement le Cocolaf de l’ordre de grandeur des montants concernés par les irrégularités constatées ainsi que des différentes catégories d’irrégularités, en indiquant le nombre de cas par catégorie.
CHAPITRE IV
UTILISATION ET TRAITEMENT DES INFORMATIONS
Article 10
Utilisation des informations
Sans préjudice de l’article 11, la Commission peut utiliser toutes les informations de nature générale ou opérationnelle communiquées par les États membres en application du présent règlement pour effectuer des analyses de risque à l’aide d’outils informatiques appropriés, et élaborer, sur la base des informations obtenues, des rapports et des dispositifs destinés à mieux appréhender les risques identifiés.
Article 11
Traitement des informations
1. Les informations communiquées ou acquises en vertu du présent règlement, sous quelque forme que ce soit, sont couvertes par le secret professionnel et bénéficient de la protection accordée aux informations analogues par la législation nationale de l’État membre qui les a reçues et par les dispositions correspondantes applicables aux institutions communautaires. Les États membres et la Commission prennent toutes les précautions nécessaires pour garantir que ces informations demeurent confidentielles.
2. Les informations visées au paragraphe 1 ne peuvent notamment être transmises à des personnes autres que celles qui, dans les États membres ou au sein des institutions communautaires, sont par leur fonction appelées à les connaître, à moins que l’État membre qui les a communiquées n’y ait expressément consenti.
En outre, ces informations ne peuvent être utilisées à des fins autres que celles prévues par le présent règlement, à moins que les autorités qui les ont fournies n’y aient expressément consenti et à condition que les dispositions en vigueur dans l’État membre dans lequel se trouve l’autorité qui les a reçues ne s’opposent pas à cette communication ou utilisation.
3. Lorsqu’ils traitent des données à caractère personnel en application du présent règlement, la Commission et les États membres veillent au respect des dispositions communautaires et nationales relatives à la protection de ces données, en particulier celles prévues par la directive 95/46/CE et, le cas échéant, par le règlement (CE) no 45/2001.
Les paragraphes 1 et 2 sont sans préjudice du droit d’accès aux données prévu par la directive 95/46/CE et par le règlement (CE) no 45/2001, selon les conditions fixées dans ces deux instruments juridiques.
4. Les paragraphes 1 à 3 ne font pas obstacle à l’utilisation des informations obtenues en vertu du présent règlement, dans toute action ou procédure juridique engagée ultérieurement par la Commission ou par les États membres pour ce qui concerne le recouvrement des montants objet d’une irrégularité, l’exécution de contrôles faisant suite à une présomption d’irrégularité ou l’imposition de mesures ou de sanctions administratives ou de sanctions pénales au titre d’une irrégularité. L’autorité compétente de l’État membre qui a fourni ces informations est informée d’une telle utilisation.
5. Lorsqu’un État membre notifie à la Commission qu’une personne physique ou morale, dont le nom lui a été communiqué en vertu des dispositions du présent règlement, s’avère après complément d’enquête ne pas avoir été impliquée dans une irrégularité, la Commission en informe sans délai ceux auxquels elle a communiqué le nom conformément au présent règlement. Cette personne ne sera plus traitée comme une personne impliquée dans l’irrégularité en cause sur la base de la première notification.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS FINALES
Article 12
Abrogation
1. Le règlement (CEE) no 595/91 du Conseil est abrogé avec effet au 1er janvier 2007.
2. Les références faites au règlement (CEE) no 595/91 s’entendent comme des références au présent règlement, selon le tableau de correspondance joint en annexe.
Article 13
Dispositions transitoires
1. Les États membres fournissent à la Commission les informations prévues à l’article 5 du présent règlement pour les irrégularités communiquées avant le 1er janvier 2007 en vertu du règlement (CEE) no 595/91 qui font encore l’objet d’un suivi par leurs autorités.
2 Pour les cas d’irrégularités ayant un impact inférieur à 10 000 EUR, les États membres peuvent présenter une communication finale unique.
Article 14
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er janvier 2007.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 décembre 2006.