32000D1753
L 202/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ № 1753/2000/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 юни 2000 година
за разработване на схема за мониторинг на средните специфични емисии на СО2 от нови леки автомобили
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (3), и в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 9 март 2000 г.,
като имат предвид, че:
(1)
Крайната цел на Рамковата конвенция на ООН за изменение на климата е постигане на стабилизация на концентрациите на парникови газове в атмосферата на такова ниво, при което се избягва рискът от опасна антропогенна намеса в климатичната система. Протоколът от Киото към тази Рамкова конвенция, който беше договорен на Конференцията в Киото през декември 1997 г., съдържа разпоредби, предвиждащи намаляване на нивото на концентрациите на парникови газове.
(2)
Съгласно Протокола от Киото Общността е приела като цел да намали емисиите си за група парникови газове с 8 % спрямо нивата им от 1990 г. през периода от 2008 г. до 2012 г.
(3)
Протоколът от Киото изисква от страните, посочени в приложение I към протокола, да постигнат съществен напредък по отношение на изпълнението на поетите от тях задължения до 2005 г.
(4)
С Решение 93/389/ЕИО (4) се създава механизъм за мониторинг на емисиите на СО2 и други парникови газове в Общността.
(5)
Като признава значението на леките автомобили като източник на емисии на СО2, Комисията предложи Стратегия на Общността за намаляване на емисиите на СО2 от автомобилите и за повишаване икономичността на превозните средства. В своите заключения от 25 юни 1996 г. Съветът приветства подхода на Комисията.
(6)
Европейският парламент и Съветът формулираха цел от 120 g/km (5 литра/100 km за бензинови двигатели и 4,5 литра/100 km за дизелови двигатели) като средна стойност за емисиите на СО2 през 2005 г. (най-късно до 2010 г.).
(7)
Комисията понастоящем извършва проучвания, които целят във възможно най-кратък срок да бъдат разработени подходящи предложения за хармонизирани процедури за измерване на специфични емисии на СО2 от леки автомобили от категория N1 съгласно приложение II към Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (5).
(8)
Специфичните емисии на СО2 от новите леки автомобили в Общността се измерват на хармонизирана основа съгласно методология, установена с Директива 80/1268/ЕИО на Съвета от 16 декември 1980 г. относно емисиите на СО2 и разхода на гориво на моторните превозни средства (6).
(9)
Необходимо е да се разработят обективни процедури за мониторинг на специфичните емисии на СО2 от нови леки автомобили, продавани на територията на Общността, за да се провери доколко стратегията на Общността, посочена в съобщение на Комисията от 20 декември 1995 г., както и изпълнението на официално поетите задължения от страна на производителите на автомобили са ефективни. Настоящото решение предоставя такава схема. Комисията обяви, че в най-скоро време ще обсъди нуждата от правна рамка на споразуменията, които трябва да се сключат с организациите на производителите на автомобили, включително предприемането на мерки при неспазване на тези споразумения.
(10)
По смисъла на настоящото решение от държавите-членки следва да бъдат събирани само официални данни в съответствие с Директива 70/156/ЕИО.
(11)
Директива 70/156/ЕИО предвижда, че производителите трябва да издават сертификати за съответствие, които трябва да придружават всеки нов лек автомобил, и че държавите-членки трябва да разрешават регистриране и пускане в движение на нов лек автомобил само ако той е придружен от валиден сертификат за съответствие.
(12)
Настоящото решение не е предназначено за хармонизиране на националните системи за регистрация на автомобилите, а за надграждане на тези системи с цел да се гарантира събирането на минимален набор от данни, необходими за правилното функциониране на схемата на Общността за мониторинг на средните специфични емисии на СО2 от новите леки автомобили.
(13)
Желателно е да бъдат включени всички нови леки автомобили, използващи за задвижване алтернативни източници на енергия, които попадат в обхвата на Директива 70/156/ЕИО.
(14)
Тази схема за мониторинг следва да се прилага единствено по отношение на новите леки автомобили, които се регистрират за първи път в Общността и не са били регистрирани другаде преди това.
(15)
Необходимо е да бъдат поддържани контактите между Комисията и държавите-членки по отношение на контрола върху качеството на данните с цел да се осигури адекватно изпълнение на настоящото решение,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Настоящото решение установява схема за мониторинг на средните специфични емисии на СО2 от нови леки автомобили, регистрирани в Общността. То се прилага само за новите леки автомобили, които се регистрират за първи път в Общността и не са били регистрирани другаде преди това.
Член 2
По смисъла на настоящото решение:
1.
„лек автомобил“ означава всяко моторно превозно средство от категория М1, както е определено в приложение II към Директива 70/156/ЕИО, и което попада в обхвата на Директива 80/1268/ЕИО. Терминът не включва превозни средства, които попадат в обхвата на Директива 92/61/ЕИО (7), и превозни средства със специален режим на движение, както е определено в член 4, параграф 1, буква а), второ тире от Директива 70/156/ЕИО;
2.
„новорегистриран автомобил“ означава лек автомобил, регистриран за първи път в Общността. Терминът изрично изключва моторни превозни средства, които са пререгистрирани във втора държава-членка или които вече са били регистрирани извън Общността;
3.
„сертификат за съответствие“ означава сертификата, посочен в член 6 от Директива 70/156/ЕИО;
4.
„специфични емисии на СО2“ означава емисиите от даден лек автомобил, измерени в съответствие с Директива 80/1268/ЕИО и установени в приложение VIII към Директива 70/156/ЕИО и приложени към документацията за типово одобрение;
5.
„производител“ означава физическото или юридическото лице, което отговаря пред одобряващия орган за всички етапи в процеса на типово одобрение и осигурява съответствието на производството. Няма значение дали физическото или юридическото лице е пряко свързано с всички етапи на производството на превозното средство, система, компонент или отделен технически възел, които са обект на процеса на одобрение;
6.
„марка“ означава търговското наименование на производителя, което се посочва в сертификата за съответствие и в документацията за типово одобрение;
7.
„максимална мощност на новите леки автомобили“ означава максималната мощност на двигателя, която е посочена в сертификата за съответствие и в документацията за типово одобрение и е измерена в съответствие с Директива 80/1269/ЕИО (8);
8.
„маса“ означава масата на автомобила заедно с каросерията в работен ход, така както е посочено в сертификата за съответствие и в документацията за типово одобрение и е определено в раздел 2.6 от приложение I към Директива 70/156/ЕИО;
9.
„обем на двигателя“ означава обема на двигателя, както е посочен в сертификата за съответствие и в документацията за типово одобрение;
10.
„вид гориво“ означава горивото, за което типът на автомобила първоначално е бил одобрен и което е вписано в сертификата за съответствие и в документацията за типово одобрение;
11.
„регистрационен файл“ означава електронен файл, който съдържа информацията относно регистрацията на даден лек автомобил;
12.
„тип“, „вариант“, „версия“ означава различните превозни средства от дадена марка, които са обявени от производителя съгласно описанието в приложение IIБ към Директива 70/156/ЕИО и които се идентифицират еднозначно чрез буквено-цифрови знаци за тип, вариант и версия;
13.
„превозно средство, използващо за задвижване алтернативен източник на енергия“ означава всяко моторно превозно средство от категория М1, както е определено в приложение IIБ към Директива 70/156/ЕИО, което не попада в обхвата на Директива 80/1268/ЕИО;
14.
„документация за типово одобрение“ означава информационния пакет, съдържащ информационната папка, сертификата за типово одобрение и резултатите от изпитванията, които се обменят между националните органи по прилагане на процедурата за типово одобрение съгласно член 4, параграфи 5 и 6 от Директива 70/156/ЕИО.
Член 3
1. За целите на установяването на схемата, посочена в член 1, държавите-членки събират информацията, описана в приложение I, за всеки автомобил, посочен в този член, който е регистриран на тяхна територия.
2. Държавите-членки имат право да вземат информацията, посочена в параграф 1, или от документацията на Общността за типово одобрение, или от сертификата за съответствие.
3. Държавите-членки носят отговорност за валидността и качеството на данните, които събират. Държавите-членки вземат предвид потенциалните източници на грешки, описани в приложение II, предприемат стъпки за свеждане на тези грешки до минимум и изпращат на Комисията оценка, направена чрез статистически анализ или по друг начин, на процента неверни данни, заедно с доклада, упоменат в член 4, параграф 4.
4. Държавите-членки предприемат стъпки за подобряване на качеството на данните, събирани от тях, и по искане от страна на Комисията я уведомяват за това. Въз основа на тази информация Комисията може, след консултация със съответната държава-членка, да предложи мерки за подобряване качеството на данните, които се разглеждат от държавата-членка. На тази основа държавата-членка информира Комисията за по-нататъшните стъпки, които е предприела, когато е уместно, с оглед подобряване качеството на данните.
Член 4
1. Всяка календарна година държавите-членки съгласно методите, описани в приложение III, както за даден производител, така и общо за всички производители, определят следното:
а)
за всеки отделен вид гориво:
i)
общия брой на новорегистрираните леки автомобили, както е определено в приложение III, точка 1;
ii)
средните специфични емисии на СО2 от новорегистрираните леки автомобили, както е определено в приложение III, точка 2;
б)
за всеки вид гориво и за всяка отделна категория емисия на СО2, определена в приложение III, точка 3:
i)
броя на новорегистрираните леки автомобили;
ii)
средните специфични емисии на СО2, както е определено в приложение III, точка 3, втора алинея;
в)
за всеки вид гориво и за всяка отделна категория маса, определена в приложение III, точка 4:
i)
броя на новорегистрираните леки автомобили;
ii)
средните специфични емисии на СО2, както е определено в приложение III, точка 4, трета алинея;
iii)
средната маса, както е посочено в приложение III, точка 4, втора алинея (9);
г)
за всеки вид гориво и за всяка отделна категория максимална мощност, определена в приложение III, точка 5:
i)
броя на новорегистрираните леки автомобили;
ii)
средните специфични емисии на СО2, както е определено в приложение III, точка 5, трета алинея;
iii)
средната максимална мощност, както е посочено в приложение III, точка 5, втора алинея;
д)
за всеки вид гориво и за всяка отделна категория обем на двигателя, както е определено в приложение III, точка 6:
i)
броя на новорегистрираните леки автомобили;
ii)
средните специфични емисии на СО2, както е определено в приложение III, точка 6, трета алинея;
iii)
средния обем на двигателя, както е определено в приложение III, точка 6, втора алинея.
2. Освен това по отношение на превозните средства, използващи за задвижване алтернативни източници на енергия, държавите-членки определят броя на автомобилите от такъв тип, които са регистрирани на тяхна територия.
3. Ако начинът за измерване на масата на превозните средства, регистрирани на тяхна територия, е различен, държавите-членки информират Комисията за това.
4. Информацията, посочена в параграфи 1 и 2, се предава всяка година от държавите-членки на Комисията. Първото предаване на данните се осъществява не по-късно от 1 юли 2001 г. Следващите предавания на данните се извършват най-късно до 1 април всяка година и включват данните за мониторинг, събрани през предходната година. Данните се предават в съответствие с формата, посочен в приложение IV.
5. При поискване от Комисията държавите-членки предават също така пълния набор от данни, събрани съгласно член 3.
Член 5
Държавите-членки определят компетентен орган, който се грижи за събирането и предаването на информацията относно мониторинга, и информират Комисията за това не по-късно от шест месеца след влизането в сила на настоящото решение.
Член 6
Държавите-членки докладват на Комисията не по-късно от шест месеца след влизането в сила на настоящото решение за това, как възнамеряват да изпълняват неговите разпоредби. Въз основа на тези доклади Комисията може да поиска допълнителна информация или да поиска, след като се консултира с държавите-членки, извършването на някои промени в предлагания метод за изпълнение на решението.
Член 7
Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета най-късно до 31 декември 2002 г. за изпълнението на схемата за мониторинг, установена с настоящото решение.
Член 8
Данните, събрани чрез системата за мониторинг след 2003 г., служат като основа за мониторинг на поети доброволни задължения за намаляване на емисиите на СО2 от моторни превозни средства, договорени между Комисията и автомобилната индустрия, и ако това е необходимо, за тяхното преразглеждане.
Член 9
Всяка календарна година Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета доклад, който се основава на данните от мониторинга, получени от държавите-членки.
Член 10
Докладите, отнасящи се до междинните целеви години и до крайните целеви години (10), съдържат информация относно това, дали намаляването се дължи на техническите мерки, предприети от производителите, или на други мерки, например промяна в поведението на потребителите.
Член 11
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 2000 година.
Décision no 1753/2000/CE du Parlement européen et du Conseil
du 22 juin 2000
établissant un programme de surveillance de la moyenne des émissions spécifiques de CO2 dues aux véhicules particuliers neufs
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 175, paragraphe 1,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social(2),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure prévue à l'article 251 du traité(3), au vu du projet commun approuvé le 9 mars 2000 par le comité de conciliation,
considérant ce qui suit:
(1) L'objectif ultime de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques est de parvenir à stabiliser les concentrations de gaz à effet de serre dans l'atmosphère à un niveau tel que le risque d'interférence anthropique dangereuse avec le système climatique soit écarté. Le protocole de Kyoto à ladite convention-cadre, conclu à la conférénce de Kyoto en décembre 1997, prévoit la réduction du niveau d'émissions de gaz à effet de serre.
(2) La Communauté a, au titre du protocole de Kyoto, accepté de réduire les émissions d'un panier de gaz à effet de serre de 8 % par rapport aux niveaux de 1990 pendant la période allant de 2008 à 2012.
(3) Le protocole de Kyoto dispose que les parties visées à son annexe I devront avoir accompli en 2005, dans l'exécution de leurs engagements, des progrès dont elles pourront apporter la preuve.
(4) La décision 93/389/CEE(4) a créé un mécanisme de surveillance des émissions de CO2 et des autres gaz à effet de serre dans la Communauté.
(5) La Commission, reconnaissant que les émissions de CO2 sont en grande partie imputables aux voitures particulières, a proposé une stratégie communautaire visant à réduire les émissions de CO2 des voitures particulières et à améliorer l'économie de carburant. La solution préconisée par la Commission a été favorablement accueillie par le Conseil dans ses conclusions du 25 juin 1996.
(6) Le Parlement européen et le Conseil avaient proposé de fixer un objectif de 120 grammes par kilomètre (5 litres par 100 kilomètres pour les moteurs à essence et 4,5 litres par 100 kilomètres pour les moteurs diesel) comme valeur moyenne des émissions de CO2 en 2005 (2010 au plus tard).
(7) La Commission est en train de réaliser des études visant à élaborer, dans les plus brefs délais, des propositions appropriées relatives à des procédures harmonisées pour mesurer les émissions de CO2 spécifiques dues aux véhicules de la catégorie N1, conformément à l'annexe II de la directive 70/156/CEE du Conseil du 6 février 1970 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives à la réception des véhicules à moteur et de leurs remorques(5).
(8) La directive 80/1268/CEE du Conseil du 16 décembre 1980 relative aux émissions de dioxyde de carbone et à la consommation de carburant des véhicules à moteur(6), prévoit une méthode harmonisée de mesure des émissions spécifiques de CO2 des voitures particulières neuves au sein de la Communauté.
(9) Il est nécessaire d'établir des procédures de surveillance objectives des émissions spécifiques de CO2 produites par les voitures particulières neuves vendues dans la Communauté, afin de vérifier l'efficacité de la stratégie communautaire présentée dans la communication de la Commission du 20 décembre 1995 ainsi que la mise en oeuvre des engagements formellement pris par des organisations de constructeurs automobiles. La présente décision introduira un tel système. La Commission a annoncé qu'elle examinerait dès que possible le besoin d'un cadre juridique pour les futurs accords à conclure avec les organisations de constructeurs automobiles, comprenant les mesures à prendre en cas de non-fonctionnement de ces accords.
(10) Aux fins de la présente décision, seules les données officielles conformes à la directive 70/156/CEE devraient être recueillies par les États membres.
(11) La directive 70/156/CEE prévoit que les constructeurs délivrent un certificat de conformité qui accompagne chaque voiture particulière neuve et que les États membres ne permettent l'immatriculation et la mise en service d'une voiture particulière neuve qu'à la condition expresse qu'elle soit accompagnée d'un certificat de conformité valide.
(12) La présente décision n'a pas pour objet d'harmoniser les régimes nationaux d'immatriculation des véhicules, mais d'exploiter ces systèmes dans le but de compiler un ensemble minimal de données, requis pour le bon fonctionnement du programme communautaire de surveillance de la moyenne des émissions spécifiques de CO2 des voitures particulières neuves.
(13) Il est souhaitable d'inclure toutes les voitures particulières neuves fonctionnant avec d'autres types d'énergie qui relèvent du champ d'application de la directive 70/156/CEE.
(14) Un tel programme de surveillance ne devrait s'appliquer qu'aux voitures particulières neuves à immatriculer pour la première fois dans la Communauté et qui n'ont pas été immatriculées auparavant ailleurs.
(15) Il est nécessaire de maintenir des contacts entre la Commission et les États membres en ce qui concerne le contrôle de la qualité des données en vue d'assurer la mise en oeuvre adéquate de la présente décision,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La présente décision établit un programme de surveillance de la moyenne des émissions spécifiques de CO2 produites par les véhicules particuliers neufs immatriculés dans la Communauté. Ce programme ne s'applique qu'aux véhicules particuliers qui sont immatriculés pour la première fois dans la Communauté et qui n'ont pas été immatriculés auparavant ailleurs.
Article 2
Aux fins de la présente décision, on entend par:
1) "véhicule particulier": tout véhicule à moteur de la catégorie M1, définie à l'annexe II de la directive 70/156/CEE, et qui relève du champ d'application de la directive 80/1268/CEE. Les véhicules relevant du champ d'application de la directive 92/61/CEE(7), et les véhicules à usages spéciaux tels qu'ils sont définis à l'article 4, paragraphe 1, point a), deuxième tiret, de la directive 70/156/CEE, ne sont pas concernés;
2) "véhicule nouvellement immatriculé": un véhicule particulier immatriculé pour la première fois dans la Communauté. Ce terme exclut explicitement les véhicules qui sont immatriculés une deuxième fois dans un deuxième État membre ou qui ont été immatriculés précédemment en dehors de la Communauté;
3) "certificat de conformité": le certificat visé à l'article 6 de la directive 70/156/CEE;
4) "émissions spécifiques de CO2": les émissions de CO2 d'un véhicule particulier déterminé, mesurées conformément à la directive 80/1268/CEE et fixées à l'annexe VIII de la directive 70/156/CEE et qui figurent dans la documentation de réception;
5) "constructeur": la personne ou l'organisme responsable devant l'autorité compétente en matière de réception de tous les aspects de la procédure de réception et de la conformité de la production. Cette personne ou cet organisme ne doit pas nécessairement intervenir directement à toutes les étapes de la construction du véhicule, du système, du composant ou de l'unité technique séparée qui font l'objet de la procédure de réception;
6) "marque": le nom commercial du constructeur qui apparaît sur le certificat de conformité et sur la documentation de réception;
7) "puissance maximale nette d'un véhicule particulier neuf": la puissance maximale du moteur mentionnée sur le certificat de conformité et la documentation de réception et mesurée conformément aux dispositions de la directive 80/1269/CEE(8);
8) "masse": la masse du véhicule carrossé en ordre de marche, indiquée sur le certificat de conformité et la documentation de réception et définie au point 2.6 de l'annexe I de la directive 70/156/CEE;
9) "cylindrée du moteur": la cylindrée du moteur indiquée sur le certificat de conformité et la documentation de réception;
10) "type de carburant": le carburant pour lequel le véhicule a été initialement réceptionné et qui est mentionné sur le certificat de conformité et la documentation de réception;
11) "fichier d'immatriculation": le fichier électronique comportant les informations relatives à l'immatriculation d'un véhicule particulier spécifique;
12) "type", "variante" et "version": les véhicules distincts d'une marque donnée déclarés par le constructeur tels que décrits à l'annexe II B de la directive 70/156/CEE, et identifiés exclusivement par les caractères alphanumériques du type, de la variante et de la version;
13) "véhicule fonctionnant avec d'autres types d'énergie": tout véhicule à moteur de la catégorie M1 définie à l'annexe II B de la directive 70/156/CEE et qui ne relève pas du champ d'application de la directive 80/1268/CEE;
14) "documentation de réception": le dossier de réception contenant le dossier constructeur, la fiche de réception et les résultats d'essai, qui est diffusé parmi les autorités nationales compétentes en matière de réception conformément à l'article 4, paragraphes 5 et 6, de la directive 70/156/CEE.
Article 3
1. Aux fins de l'établissement du programme visé à l'article 1er, les États membres recueillent les informations décrites à l'annexe I pour chaque véhicule visé audit article et immatriculé sur leur territoire.
2. Les États membres peuvent extraire les informations requises visées au paragraphe 1, soit de la documentation de réception communautaire, soit du certificat de conformité.
3. Les États membres sont responsables de la validité et de la qualité des données qu'ils recueillent. Les États membres prennent en considération les sources d'erreurs possibles décrites à l'annexe II, prennent des mesures pour réduire au minimum le nombre d'erreurs et communiquent à la Commission une évaluation, au moyen d'analyses statistiques ou par d'autres moyens, de la proportion de données incorrectes ainsi que le rapport visé à l'article 4, paragraphe 4.
4. Les États membres prennent des mesures pour améliorer la qualité des données qu'ils recueillent et, à la demande de la Commission, en informent cette dernière. Sur la base de ces informations, la Commission peut, en concertation avec l'État membre concerné, proposer à cet État membre, pour examen, des mesures destinées à améliorer encore la qualité des données. Sur cette base, l'État membre informe la Commission des autres mesures qu'il prendra, le cas échéant, pour améliorer la qualité des données.
Article 4
1. Chaque année civile, les États membres déterminent, conformément aux méthodes décrites à l'annexe III, par constructeur et pour l'ensemble de tous les constructeurs:
a) pour chaque type de carburant particulier:
i) le nombre total de véhicules particuliers nouvellement immatriculés, comme indiqué à l'annexe III, point 1;
ii) la moyenne des émissions spécifiques de CO2 des véhicules particuliers nouvellement immatriculés, comme indiqué à l'annexe III, point 2;
b) pour chaque type de carburant et pour chaque catégorie distincte d'émissions de CO2 définie à l'annexe III, point 3:
i) le nombre de véhicules particuliers nouvellement immatriculés;
ii) la moyenne des émissions spécifiques de CO2, comme indiqué à l'annexe III, point 3, deuxième alinéa;
c) pour chaque type de carburant et pour chaque catégorie distincte de masse définie à l'annexe III, point 4:
i) le nombre de véhicules particuliers nouvellement immatriculés;
ii) la moyenne des émissions spécifiques de CO2, comme indiqué à l'annexe III, point 4, troisième alinéa;
iii) la masse moyenne, comme indiqué à l'annexe III, point 4, deuxième alinéa(9);
d) pour chaque type de carburant et pour chaque catégorie distincte de puissance maximale nette définie à l'annexe III, point 5:
i) le nombre de véhicules particuliers nouvellement immatriculés;
ii) la moyenne des émissions spécifiques de CO2, comme indiqué à l'annexe III, point 5, troisième alinéa;
iii) la puissance maximale nette moyenne, comme indiqué à l'annexe III, point 5, deuxième alinéa;
e) pour chaque type de carburant et pour chaque catégorie distincte de cylindrée du moteur définie à l'annexe III, point 6:
i) le nombre de véhicules particuliers nouvellement immatriculés;
ii) la moyenne des émissions spécifiques de CO2, comme indiqué à l'annexe III, point 6, troisième alinéa;
iii) la cylindrée moyenne du moteur, comme indiqué à l'annexe III, point 6, deuxième alinéa.
2. En outre, en ce qui concerne les véhicules fonctionnant avec d'autres types d'énergie, les États membres déterminent également le nombre de ces véhicules qui sont immatriculés sur leur territoire.
3. En cas de modification du mode de mesure de la masse des véhicules immatriculés sur leur territoire, les États membres en informent la Commission.
4. Les États membres communiquent chaque année à la Commission, et pour la première fois le 1er juillet 2001 au plus tard, les informations visées aux paragraphes 1 et 2. Par la suite, les États membres transmettent, pour chaque année civile, les données relatives à la surveillance des émissions pour le 1er avril de l'année suivante, sous la forme décrite à l'annexe IV.
5. À la demande de la Commission, les États membres transmettent également l'ensemble des données recueillies conformément à l'article 3.
Article 5
Les États membres désignent une autorité compétente pour la collecte et la communication des informations requises dans le cadre de la surveillance et en informent la Commission au plus tard six mois après l'entrée en vigueur de la présente décision.
Article 6
Les États membres rendent compte à la Commission, au plus tard six mois après l'entrée en vigueur de la présente décision, de la manière dont ils entendent mettre en oeuvre ses dispositions. La Commission peut, en se fondant sur ces rapports, demander un complément d'information ou exiger, après consultation des États membres, que des modifications soient apportées aux modalités de mise en oeuvre proposées.
Article 7
La Commission rend compte au Parlement européen et au Conseil, le 31 décembre 2002 au plus tard, de la mise en oeuvre du programme de surveillance établi par la présente décision.
Article 8
Les donnés recueillies à partir de l'année 2003 dans le cadre du programme de surveillance servent de base pour le contrôle de l'engagement pris volontairement par l'industrie automobile vis-à-vis de la Commission de réduire des émissions de CO2 de tous les véhicules à moteur et, le cas échéant, pour sa révision.
Article 9
Pour chaque année civile, la Commission soumet au Parlement européen et au Conseil un rapport qui s'appuie sur les données relatives à la surveillance des émissions que les États membres lui ont communiquées.
Article 10
Les rapports pour les années cibles intermédiaires et les années cibles finales(10) indiquent si les réductions découlent des mesures techniques adoptées par les constructeurs ou d'autres facteurs, tels que la modification du comportement des consommateurs.
Article 11
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Luxembourg, le 22 juin 2000.