32006R1301
L 238/13
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1301/2006 НА КОМИСИЯТА
от 31 август 2006 година
за определяне на общи правила за управление на тарифните квоти за внос на земеделски продукти, които се управляват чрез система на лицензии за внос
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 12, параграф 1 от него, и съответните членове на други регламенти за общата организация на пазарите на земеделски продукти,
като има предвид, че:
(1)
Общността е поела задължението да отвори тарифни квоти за внос на определени земеделски продукти. В някои случаи вносът на продукти в рамките на тези тарифни квоти за внос е обект на система на лицензии за внос.
(2)
Регламент (ЕО) № 3290/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. относно адаптациите и преходните мерки, необходими в сектор земеделие с цел прилагане на споразуменията, сключени по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (2), както и различните споразумения, сключени между Общността и определени трети страни и решения на Съвета за откриване на тарифни квоти за внос на автономна основа, предвиждат различни начини на управление по отношение на тарифните квоти за внос, които са обект на система на лицензии за внос.
(3)
С цел да се опрости и подобри ефективността и полезността на механизмите за управление и контрол, следва да се определят общи условия за управлението на тарифните квоти за внос, които са обект на система на лицензии за внос и които трябва да бъдат управлявани чрез използването на метод, съгласно който лицензиите се разпределят съразмерно с общите заявени количества (оттук нататък наричан „метод на едновременна проверка“), или метод на внос, основаващ се на документи, които да бъдат издадени от трети страни. Тези разпоредби трябва да съдържат също така правила за подаването на заявления и лицензии, които следва да се прилагат, когато е необходимо, в допълнение или чрез дерогация от определени разпоредби на Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 г. относно определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (3).
(4)
Следва да се открие един-единствен период на годишните квоти за внос по отношение на всички тарифни квоти за внос, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Въпреки това, в някои случаи, може да е необходимо да се предвидят подпериоди в рамките на периода на годишните квоти за внос.
(5)
Опитът показва, че е необходимо да се включат разпоредби, които да възпират представянето на неточни документи. Следователно трябва да се установи система на санкции и да се определят случаите, при които няма да се прилагат санкции.
(6)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (4) се прилага за управлението на тарифните мерки. Съгласно член 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (5) Регламент (ЕИО) № 2454/93 се прилага, без да се засягат специфични разпоредби, определени в други области. Такива специфични разпоредби има за управлението на тарифните квоти за внос на земеделски продукти, управлявани чрез система за лицензии за внос. Въпреки това, с цел да се подобри контролът, следва да се прилагат правилата на Общността за надзор, определени в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(7)
Що се отнася до метода на едновременна проверка, следва да се определят подробни правила, които да включват подаването на заявления за лицензии и необходимата информация. В тази връзка, с оглед да се подобрят мерките за контрол, трябва да се включи разпоредба за заявителите, която да гласи, че те могат да подават не повече от едно заявление за лицензия за внос за един и същи пореден номер на квотата по отношение на даден период или подпериод на тарифната квота за внос, в зависимост от случая. Освен това тези заявления следва да се подават само в държава-членка, в която заявителят е установен и регистриран за целите на ДДС.
(8)
Трябва да се определят разпоредби, уреждащи издаването на лицензии за внос. Лицензиите следва да се издават след период, който е достатъчен за оценка на подадените заявления за лицензии. Въпреки това, ако количествата, обхванати от заявленията за лицензии, превишават наличните количества за съответния период на тарифните квоти за внос, разпределянето подлежи, в случаите когато това е целесъобразно, на прилагането на коефициент на разпределение. След като е приложен този коефициент, въпреки всичко резултатът може да е необходимо да се коригира, що се касае до десетичните точки, с цел да се осигури, че няма да се превиши наличното количество.
(9)
Следва да се включи разпоредба, която да гласи, че периодът на валидност на лицензиите за внос се определя от регламенти на Комисията, уреждащи съответната тарифна квота за внос. Въпреки това опитът сочи, че за да се осигури най-добра ефикасност на надзора на Общността, както е определено в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93, с оглед на правилно управление на тарифните квоти за внос, трябва да се предвиди разпоредба лицензиите за внос да не бъдат валидни след последния ден от периода на тарифната квота за внос дори ако този ден е събота, неделя или обществен празник, чрез дерогация от член 3, параграф 4 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 на Съвета от 3 юни 1971 г. за определяне на правилата, приложими за срокове, дати и крайни срокове (6). Ако титулярът на лицензията за внос или лицето, на което тя се прехвърля, не са могли да използват лицензията поради наличие на форсмажорно обстоятелство, те трябва да имат само правото да подадат заявления пред компетентния орган на държавата-членка по издаване на лицензията тя да бъде отменена и, чрез дерогация от член 41 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, да не искат да бъде удължаван периодът на валидност на лицензията след последния ден от периода на тарифната квота за внос.
(10)
Следва да се определят също така и правилата, които са приложими за срока от време, в рамките на който да се представи доказателство, че лицензиите са били използвани.
(11)
От гледна точка на правилното управление на тарифните квоти за внос Комисията трябва своевременно да получава необходимата информация.
(12)
За системата на управление трябва да се установят общи условия, основаващи се на документи, издавани от трети страни, например лицензии за износ.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на съответните управителни комитети,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Обхват и определение
1. Без да се засягат дерогациите, определени в регламенти на Комисията, специфични за определени квоти, настоящият регламент определя общи правила за управлението на тарифни квоти за внос, управлявани чрез система на лицензии за внос и чието управление се включва в обхвата на общата организация на даден пазар.
Настоящият регламент не се прилага за тарифните квоти за внос, включени в приложение I.
2. Регламенти на Комисията, уреждащи дадена тарифна квота за внос, която се управлява от система на лицензии за внос и чието управление не се включва в обхвата на общата организация на даден пазар, могат да предвиждат настоящият регламент да се прилага за тази тарифна квота за внос.
3. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага за лицензии за внос, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
4. За целите на настоящия регламент „тарифна квота за внос“ означава определено количество стоки, които могат да се внасят по време на ограничен период от време, които подлежат на пълно (цялостно суспендиране) или частично заобикаляне на ставките (частично суспендиране) на обичайно приложимите мита.
Член 2
Период на тарифната квота за внос
1. Тарифните квоти за внос се откриват за период от 12 последователни месеца, оттук нататък наричан „период на тарифната квота за внос“.
2. Периодът на тарифната квота за внос може да бъде разделен на няколко подпериода.
Член 3
Санкции
1. Когато се установи, че документ, представен от заявителя за даването на права, произтичащи от регламенти на Комисията, уреждащи дадена квота за внос, предоставя невярна информация, и когато съответната невярна информация е решаваща за даването на това право, компетентните органи на държавата-членка:
а)
не допускат заявителят да внася стоки в рамките на съответната тарифна квота за внос за целия период на тарифната квота, по време на който е направена констатацията, и;
б)
изключват заявителят от системата за прилагане на лицензии за съответната тарифна квота за внос по време на следващия период на тарифна квота за внос.
Въпреки това букви а) и б) от първа алинея не се прилагат, ако заявителят докаже, така че да удовлетвори компетентния орган, че ситуацията, упомената в първа алинея, не се дължи на груба небрежност от негова страна или че тя се дължи на непреодолима сила или очевидна грешка.
2. Ако заявителят съзнателно представи неверен документ, както е посочено в параграф 1, този заявител трябва да:
а)
не бъде допуснат да внася стоки в рамките на съответната тарифна квота за внос за целия период на тарифната квота, по време на който е направена констатацията, и;
б)
бъде изключен от системата за прилагане на лицензии за съответната тарифна квота за внос по време на следващите два периода на тарифна квота за внос.
3. Когато вносът вече е бил осъществен преди да се направи констатацията, упомената в параграфи 1 или 2, трябва да се възстановят всички недължими финансови изгоди, произтичащи от него.
4. При условията на член 6 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (7), санкциите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, не засягат каквито и да е допълнителни санкции съгласно други разпоредби на Общността или националното право.
Член 4
Общностен надзор
По искане на Комисията държавите-членки изпращат до нея подробни данни за количествата продукти, допуснати за свободно обращение, в рамките на тарифните квоти за внос през месеците, посочени от Комисията, в съответствие с член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Член 5
Заявители
Заявителите, при подаване на първото им заявление за даден период на тарифна квота за внос, подават до компетентните органи на държавата-членка, в която са установени и в която са регистрирани за целите на ДДС, заявлението, посочено в член 6, параграф 1, придружено от доказателство, че по времето, когато се подава първото им заявление, те са участвали в търговия с трети страни с продукти, обхванати от съответната обща организация на пазара:
-
през 12-месечния период непосредствено преди времето на заявлението, и
-
през 12-месечния период непосредствено преди 12-месечния период, упоменат в първото тире.
Доказателство за търговия с трети страни се представя специално посредством митнически документи за допускане за свободно обращение, надлежно заверени от митническите органи и които посочват съответния заявител като получател на стоките, или посредством митнически документ за износ, надлежно заверен от митническите органи.
Митническите агенти или представители не подават заявления за лицензии за внос в рамките на квотите, които се включват в обхвата на настоящия регламент.
ГЛАВА II
МЕТОД НА ЕДНОВРЕМЕННА ПРОВЕРКА
Член 6
Заявления за лицензии за внос и лицензии за внос
1. Заявителите за лицензии за внос не трябва да подават повече от едно заявление за лицензия за внос за един и същи пореден номер на квотата по отношение на даден период или подпериод на тарифна квота за внос. Когато заявителят подаде повече от едно заявление, нито едно от заявленията му не е допустимо.
2. Съгласно член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 се внася гаранция. Гаранцията се освобождава по отношение на количествата, обхванати от заявленията, за които не може да бъде издадена друга лицензия, в допълнение на прилагането на коефициента на разпределение, посочен в член 7, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Когато се счита за необходимо за управлението на дадена тарифна квота за внос, в регламенти на Комисията, уреждащи тази квота, могат да се предвидят допълнителни условия. По-специално те могат да предвиждат прилагането на система, съгласно която квотите се управляват чрез предоставяне на права на внос като първа стъпка и издаване на лицензии за внос като втора.
Параграфи 1, 2 и 5 от настоящия член, член 5, член 7, параграф 1, втора алинея, член 7, параграфи 2 и 4 и член 11, параграф 1, буква а) се прилагат mutatis mutandis, когато се използва система за предоставяне на права на внос.
4. Клетка 20 от заявлението за лицензия за внос и лицензиите за внос съдържа поредния номер на тарифната квота за внос, упоменат в параграф 1.
5. Заявлението за лицензия за внос не може да се отнася, по период или подпериод на тарифната квота за внос, за количество, което превишава количеството или, в зависимост от случая, границата, определена от регламенти на Комисията, уреждащи тарифната квота за внос за този период или подпериод на тарифната квота за внос.
6. Заявленията за лицензии за внос се подават през период, определен от регламенти на Комисията, уреждащи въпросната тарифна квота за внос. Този период може да предхожда периода или подпериода на тарифната квота за внос.
7. Количествата се посочват върху заявленията за лицензии за внос с тегло, обем в цели единици или на парчета, но не и фракции от тях.
Член 7
Издаване на лицензии за внос
1. Лицензиите за внос се издават в рамките на определен срок, посочен от регламенти на Комисията, уреждащи въпросната тарифна квота за внос, при условията на мерките, приети от Комисията съгласно параграф 2.
Лицензии се издават за всички заявления, подадени съгласно съответните разпоредби и съобщени на Комисията съгласно член 11, параграф 1, буква a). Лицензии за внос не се издават за количества, които не са били съобщени.
2. Когато информацията, съобщена от държавите-членки съгласно член 11, показва, че количествата, обхванати от заявленията за лицензии, превишават наличните количества за периода или подпериода на тарифната квота за внос, Комисията определя коефициент на разпределение, който държавите-членки прилагат за количествата, обхванати от всяко заявление за лицензия.
Коефициентът на разпределение се изчислява, както следва:
((налично количество/заявено количество) × 100) %
Когато е приложимо, Комисията коригира този коефициент, за да гарантира, че наличните количества за периода или подпериода на тарифната квота за внос не могат в никакъв случай да бъдат превишавани.
3. Лицензии за внос се издават за количествата, обхванати от заявленията за лицензии, умножени по коефициента на разпределение, посочен в параграф 2.
Сумата, получена в резултат на прилагането на коефициента на разпределение, се намалява чрез закръгляване до най-близката единица.
4. Количествата, които не са разпределени или не са използвани по време на подпериода на тарифна квота за внос, се определят на базата на информацията, предоставена от държавите-членки в съответствие с член 11. Тези количества автоматично се прибавят към следващия подпериод за преразпределение.
Въпреки това към следващия период на тарифна квота за внос не се прехвърлят никакви количества.
Член 8
Срок на валидност на лицензиите за внос
Лицензиите за внос, издадени в съответствие с член 7, са валидни за срок на валидност, определен от регламенти на Комисията, уреждащи въпросните тарифни квоти за внос. При всички случаи лицензиите за внос не са валидни след последния ден на периода на тарифната квота за внос. Член 3, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 1182/71 не се прилага.
Ако срокът на валидност на лицензия за внос приключва на последния ден от съответния период на тарифна квота за внос, една от заверките, включени в приложение II към настоящия регламент, се вписва в клетка 24 на лицензията за внос при нейното издаване.
При случая, упоменат във втори параграф от настоящия този член, чрез дерогация от член 41 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, срокът на валидност на лицензията в никакъв случай не се удължава след последния ден от периода на тарифната квота за внос.
Член 9
Мито
Митото, определено от регламенти на Комисията, уреждащи съответната тарифна квота за внос, се вписва в клетка 24 от лицензията за внос, като се използва едно от примерните вписвания, изброени в приложение III.
Член 10
Доказателство за използването на лицензиите
Член 35, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 не се прилага за лицензии за внос, които се включват в обхвата на настоящия регламент.
Член 11
Съобщения до Комисията
1. Държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
общите количества, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, обхванати от заявленията за лицензии в рамките на определен период, фиксиран от регламенти на Комисията, уреждащи съответната тарифна квота за внос, след крайната дата за подаване на заявления;
б)
за количествата, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, обхванати от лицензиите за внос, които те са издали;
в)
за количествата, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, обхванати от неизползвани или частично използвани лицензии за внос и съответстващи на разликата между количествата, вписани на гърба на лицензиите за внос и количествата, за които те са били издадени.
Информацията, упомената в букви б) и в), се съобщава най-късно в рамките на два месеца от изтичането на срока на валидност на съответните лицензии.
2. Съобщенията, упоменати в параграф 1, се правят по електронен път, като се използва формата, предоставена на държавите-членки от Комисията.
3. Съобщенията, включително съобщенията за липса на данни, които да бъдат съобщени, се изпращат най-късно до 13.00 ч. (брюкселско време) на посочената дата. За целите на съобщенията до Комисията съгласно настоящия член, когато се прави позоваване на работни дни в регламент на Комисията, уреждащ дадена тарифна квота за внос, то следва да се счита като позоваване на работни дни за Комисията по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 1182/71.
ГЛАВА III
МЕТОД НА УПРАВЛЕНИЕ, ОСНОВАВАЩ СЕ НА ДОКУМЕНТИ, ИЗДАДЕНИ ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
Член 12
Общи принципи
Когато тарифна квота за внос се управлява чрез използването на метод, основаващ се на документ, издаден от трета страна, то този документ се представя на компетентния издаващ орган на държавата-членка заедно със заявлението за лицензия за внос, за което се отнася документът. Оригиналът на документа се съхранява от компетентния орган.
Член 13
Заявления за лицензии за внос, лицензии за внос и съобщения
Член 6, параграфи 2, 3 и 4, членове 8, 9 и 10, член 11, параграф 1, букви б) и в), член 11, параграфи 2, 3 и, когато е приложимо, член 11, параграф 1, буква a), се прилагат mutatis mutandis, когато се използва методът на управление, основаващ се на документи, издадени от трети страни.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага по отношение на лицензии за внос за периоди на тарифни квоти за внос, считано от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 31 август 2006 година.
RÈGLEMENT (CE) No 1301/2006 DE LA COMMISSION
du 31 août 2006
établissant des règles communes pour l’administration des contingents tarifaires d’importation pour les produits agricoles gérés par un système de certificats d’importation
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1784/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 portant organisation commune des marchés dans le secteur des céréales (1), et notamment son article 9, paragraphe 2, et son article 12, paragraphe 1, ainsi que les articles correspondants des autres règlements portant organisation commune des marchés pour les produits agricoles,
considérant ce qui suit:
(1)
La Communauté s’est engagée à ouvrir des contingents tarifaires d’importation pour certains produits agricoles. Dans certains cas, les importations de produits au titre de ces contingents tarifaires sont soumises à un système de certificats d’importation.
(2)
Le règlement (CE) no 3290/94 du Conseil du 22 décembre 1994 relatif aux adaptations et aux mesures transitoires nécessaires dans le secteur de l’agriculture pour la mise en œuvre des accords conclus dans le cadre des négociations commerciales multilatérales du cycle d’Uruguay (2), divers accords conclus entre la Communauté et certains pays tiers et les décisions du Conseil portant ouverture des contingents tarifaires d’importation sur une base autonome prévoient différentes méthodes de gestion pour les contingents tarifaires d’importation soumis à un système de certificats d’importation.
(3)
Afin de simplifier et d’améliorer l’efficacité et l’utilité des mécanismes de gestion et de contrôle, il convient d’établir des conditions communes pour l’administration des contingents tarifaires d’importation soumis à un système de certificats d’importation et devant être gérés au moyen d’une méthode selon laquelle les certificats sont attribués au prorata des quantités globales demandées (ci-après «méthode d’examen simultané») ou d’une méthode d’importation fondée sur des documents devant être délivrés par des pays tiers. Ces dispositions doivent également comporter des règles relatives au dépôt des demandes et aux certificats qui doivent s’appliquer, le cas échéant, en complément ou par dérogation à certaines dispositions du règlement (CE) no 1291/2000 de la Commission du 9 juin 2000 portant modalités communes d’application du régime des certificats d’importation, d’exportation et de préfixation pour les produits agricoles (3).
(4)
Il convient d’ouvrir une période contingentaire annuelle d’importation unique pour l’ensemble des contingents tarifaires d’importation relevant du champ d’application du présent règlement. Dans certains cas, il pourrait toutefois se révéler nécessaire de prévoir des sous-périodes à l’intérieur de la période contingentaire annuelle d’importation.
(5)
L’expérience montre la nécessité d’arrêter des dispositions propres à dissuader les demandeurs de présenter des documents inexacts. Il y a donc lieu d’établir un système de sanctions approprié et de définir les cas où aucune sanction n’est infligée.
(6)
Le règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission du 2 juillet 1993 fixant certaines dispositions d’application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (4) s’applique à la gestion des mesures tarifaires. Conformément à l’article 1er du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (5), le règlement (CEE) no 2454/93 s’applique sans préjudice de dispositions particulières établies dans d’autres domaines. Des dispositions particulières régissent la gestion des quotas tarifaires d’importation pour les produits agricoles gérés par un système de certificats d’importation. Les règles relatives à la surveillance communautaire définies à l’article 308 quinquies du règlement (CEE) no 2454/93 doivent toutefois s’appliquer afin d’améliorer les contrôles.
(7)
En ce qui concerne la méthode d’examen simultané, il y a lieu de fixer des modalités d’application concernant le dépôt des demandes de certificats et les informations requises. Afin d’améliorer les contrôles, il convient à cet égard de prévoir que les demandeurs ne soient autorisés à ne déposer qu’une seule demande de certificat d’importation pour un même numéro d’ordre de contingent pour telle ou telle période, ou, le cas échéant, sous-période de contingent tarifaire d’importation. Il convient de noter que ces demandes ne peuvent être déposées que dans l’État membre où le demandeur est établi et où il est inscrit sur un registre national de TVA.
(8)
Il y a lieu d’arrêter des dispositions régissant la délivrance des certificats d’importation. Ceux-ci doivent être délivrés à l’issue d’une période suffisamment longue pour permettre une évaluation adéquate des demandes. Si toutefois les quantités sur lesquelles portent les demandes de certificats excèdent les quantités disponibles pour la période de contingent tarifaire d’importation concernée, il convient, le cas échéant, de soumettre l’attribution à un coefficient d’attribution. Il pourrait toutefois se révéler nécessaire, après l’application de ce coefficient, d’adapter le résultat obtenu au niveau des décimales afin de s’assurer que la quantité disponible ne sera pas dépassée.
(9)
Il convient de faire en sorte que la période de validité des certificats d’importation soit fixée par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation concerné. L’expérience montre toutefois que, pour rendre aussi efficace que possible la surveillance communautaire définie à l’article 308 quinquies du règlement (CEE) no 2454/93 et d’assurer la bonne gestion des contingents tarifaires d’importation, il y a lieu de limiter la durée de la validité des certificats d’importation au dernier jour de la période de contingent tarifaire d’importation, même si ce dernier jour est un samedi, un dimanche ou un jour férié, par dérogation à l’article 3, paragraphe 4, du règlement (CEE, Euratom) no 1182/71 du Conseil du 3 juin 1971 portant détermination des règles applicables aux délais, aux dates et aux termes (6). Le titulaire ou le cessionnaire d’un certificat d’importation qui n’a pas pu l’utiliser pour cause de force majeure doit pouvoir en demander l’annulation à l’organisme compétent de l’État membre de délivrance et, par dérogation à l’article 41 du règlement (CE) no 1291/2000, s’abstenir de demander la prolongation de la période de validité du certificat au-delà du dernier jour de la période de contingent tarifaire d’importation.
(10)
Il y a lieu également d’établir des règles relatives au délai imparti pour la fourniture de la preuve de l’utilisation des certificats.
(11)
Dans un souci de bonne gestion des contingents tarifaires d’importation, il importe que la Commission reçoive les informations appropriées dans les meilleurs délais.
(12)
Il convient d’établir, pour le système de gestion, des conditions communes fondées sur les documents délivrés par des pays tiers, par exemple les certificats d’exportation.
(13)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis des comités de gestion concernés,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
PRINCIPES GÉNÉRAUX
Article premier
Champ d’application et définition
1. Sans préjudice des dérogations prévues par les règlements de la Commission propres à certains contingents, le présent règlement établit des règles communes pour l’administration des contingents tarifaires d’importation gérés par un système de certificats d’importation et dont la gestion relève du champ d’application de l’organisation commune d’un marché.
Le présent règlement ne s’applique pas aux contingents tarifaires d’importation visés à l’annexe I.
2. Les règlements de la Commission régissant un contingent tarifaire d’importation donné géré par un système de certificats d’importation et dont la gestion ne relève pas du champ d’application de l’organisation commune d’un marché peuvent disposer que le présent règlement s’applique audit contingent tarifaire d’importation.
3. Le règlement (CE) no 1291/2000 s’applique aux certificats d’importation, sauf dispositions contraires prévues au présent règlement.
4. Aux fins du présent règlement, on entend par «contingent tarifaire d’importation» une quantité définie de marchandises qui peuvent être importées pendant une période limitée sous réserve de l’abandon total (suspension totale) ou partiel (suspension partielle) des droits qui devraient normalement être payés.
Article 2
Période de contingent tarifaire d’importation
1. Les contingents tarifaires d’importation sont ouverts pour une période de douze mois consécutifs, ci-après dénommée «période de contingent tarifaire d’importation».
2. La période de contingent tarifaire d’importation peut être divisée en plusieurs sous-périodes.
Article 3
Sanctions
1. Lorsqu’il est établi qu’un document présenté par un demandeur en vue de l’attribution des droits découlant des règlements de la Commission régissant un contingent d’importation donné contient des informations incorrectes et lorsque ces dernières sont déterminantes pour l’attribution de ce droit, les autorités compétentes de l’État membre:
a)
interdisent au demandeur d’importer une quelconque marchandise au titre du contingent tarifaire d’importation concerné pendant toute la période de contingent tarifaire d’importation au cours de laquelle les faits ont été constatés; et
b)
excluent le demandeur du système des demandes de certificats pour le contingent tarifaire d’importation concerné pendant la période de contingent tarifaire d’importation suivante.
Toutefois, les points a) et b) du premier alinéa ne s’appliquent pas lorsque le demandeur prouve, à la satisfaction de l’autorité compétente, que la situation visée au premier alinéa ne résulte pas d’une faute grave de sa part, ou qu’elle est due à un cas de force majeure ou à une erreur manifeste.
2. Lorsqu’un demandeur présente délibérément un document incorrect au sens du paragraphe 1, il convient:
a)
de lui interdire d’importer toute marchandise au titre du contingent tarifaire d’importation concerné pendant toute la période de contingent tarifaire d’importation au cours de laquelle les faits ont été constatés; et
b)
de l’exclure du système des demandes de certificats pour le contingent tarifaire d’importation concerné pendant les deux périodes de contingent tarifaire d’importation suivantes.
3. Lorsque des importations ont déjà été effectuées avant la constatation visée aux paragraphes 1 ou 2, tout avantage financier indu qui en découle doit être recouvré.
4. Sous réserve de l’article 6 du règlement (CE, Euratom) no 2988/95 du Conseil (7), les sanctions visées aux paragraphes 1 et 2 du présent article s’appliquent sans préjudice de sanctions supplémentaires éventuellement appliquées en vertu d’autres dispositions du droit communautaire ou national.
Article 4
Surveillance communautaire
Les États membres transmettent à la Commission, à la demande de celle-ci, le détail des quantités de produits mis en libre pratique ayant bénéficié des contingents tarifaires d’importation au cours des mois précisés par la Commission, conformément à l’article 308 quinquies du règlement (CEE) no 2454/93.
Article 5
Demandeurs
Au moment de leur première demande portant sur une période de contingent tarifaire d’importation donnée, les demandeurs fournissent aux autorités compétentes de l’État membre où ils sont établis et où ils sont inscrits sur un registre national de TVA la demande visée à l’article 6, paragraphe 1, accompagnée de la preuve qu'au moment du dépôt de leur demande, ils ont exercé une activité dans les échanges avec les pays tiers de produits couverts par l’organisation commune des marchés concernée:
-
durant la période de douze mois précédant immédiatement le dépôt de cette demande, et
-
durant la période de douze mois précédant immédiatement la période de douze mois visée au premier tiret.
La preuve des échanges avec les pays tiers est apportée exclusivement soit au moyen du document douanier de mise en libre pratique, dûment visé par les autorités douanières et faisant référence au demandeur du certificat comme étant le destinataire, soit au moyen du document douanier d’exportation, dûment visé par les autorités douanières.
Les agents ou mandataires en douane ne demandent pas de certificats d’importation dans le cadre des contingents relevant du champ d’application du présent règlement.
CHAPITRE II
MÉTHODE D’EXAMEN SIMULTANÉ
Article 6
Demandes de certificats d’importation et certificats d’importation
1. Les demandeurs de certificats d’importation ne déposent qu’une seule demande pour un même numéro d’ordre de contingent par période ou par sous-période contingentaire d’importation. En cas de présentation de plus d’une demande par le même intéressé, toutes les demandes sont irrecevables.
2. L’article 15, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1291/2000 prévoit l’obligation de constituer une garantie. La garantie est libérée en fonction des quantités auxquelles se rapportent les demandes pour lesquelles aucun certificat n’a pu être délivré par suite de l’application du coefficient d’attribution visé à l’article 7, paragraphe 2, du présent règlement.
3. Lorsque cela est jugé nécessaire à la gestion d’un contingent tarifaire d’importation donné, les règlements de la Commission régissant ce contingent peuvent prévoir des conditions supplémentaires. Ils peuvent notamment prévoir l’application d’un système de gestion des contingents consistant à attribuer tout d’abord les droits à l’importation, et ensuite à délivrer les certificats d’importation.
Les paragraphes 1, 2 et 5 du présent article, l’article 5, l’article 7, paragraphe 1, second alinéa, l’article 7, paragraphes 2 et 4, et l’article 11, paragraphe 1, point a), s’appliquent mutatis mutandis en cas d’application d’un système d’attribution de droits à l’importation.
4. La case 20 des demandes de certificats d’importation et des certificats d’importation contient le numéro d’ordre de contingent tarifaire d’importation visé au paragraphe 1.
5. Une demande de certificat d’importation ne peut porter, par période ou par sous-période de contingent tarifaire d’importation, sur une quantité excédant la quantité ou, le cas échéant, la limite fixée par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation pour ladite période ou sous-période de contingent tarifaire d’importation.
6. Les demandes de certificats d’importation sont déposées pendant une période fixée par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation considéré. Cette période peut précéder la période ou la sous-période de contingent tarifaire d’importation.
7. Les quantités sont indiquées sur les demandes de certificats d’importation en poids, en volume ou en unités, en nombres entiers, c’est-à-dire sans décimales.
Article 7
Délivrance des certificats d’importation
1. Les certificats d’importation sont délivrés au cours d’une période spécifique fixée par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation en question, sous réserve des mesures adoptées par la Commission en application du paragraphe 2.
Les certificats sont délivrés pour toute demande déposée conformément aux dispositions concernées et communiquées à la Commission en application de l’article 11, paragraphe 1, point a). Les certificats d’importation ne sont pas délivrés pour les quantités qui n’ont pas été communiquées.
2. Lorsque les informations communiquées par l’État membre en application de l’article 11 indiquent que les quantités sur lesquelles portent les demandes de certificats excèdent les quantités disponibles pour la période ou la sous-période de contingent tarifaire d’importation, la Commission fixe un coefficient d’attribution que les États membres appliquent aux quantités sur lesquelles porte chaque demande de certificat.
Le coefficient d’attribution est calculé comme suit:
[(quantité disponible/quantité demandée) × 100] %
Le cas échéant, la Commission adapte ce coefficient de telle sorte que les quantités disponibles pour la période ou la sous-période de contingent tarifaire d’importation ne puissent en aucun cas être dépassées.
3. Les certificats d’importation sont délivrés pour les quantités sur lesquelles portent les demandes de certificats multipliées par le coefficient d’attribution visé au paragraphe 2.
Le montant résultant de l’application du coefficient d’attribution est arrondi à l’unité inférieure la plus proche.
4. Les quantités non attribuées ou non utilisées au cours d’une sous-période de contingent tarifaire d’importation sont déterminées sur la base des informations fournies par les États membres conformément à l’article 11. Ces quantités sont automatiquement ajoutées à la sous-période suivante en vue de leur redistribution.
Aucune quantité ne peut toutefois être transférée à la période de contingent tarifaire d’importation suivante.
Article 8
Période de validité des certificats d’importation
La période de validité des certificats d’importation délivrés conformément à l’article 7 est fixée par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation concerné. En tout état de cause, les certificats d’importation cessent d’être valables après le dernier jour de la période de contingent tarifaire d’importation. L’article 3, paragraphe 4, du règlement (CEE) no 1182/71 ne s’applique pas.
Lorsque la période de validité d’un certificat d’importation prend fin le dernier jour de la période de contingent tarifaire d’importation concernée, une des mentions énumérées à l’annexe II du présent règlement est portée dans la case 24 du certificat d’importation au moment de sa délivrance.
Dans l’éventualité visée au deuxième alinéa du présent article, par dérogation à l’article 41 du règlement (CE) no 1291/2000, la période de validité du certificat n’est en aucun cas prolongée au-delà du dernier jour de la période de contingent tarifaire d’importation.
Article 9
Droit de douane
Le droit de douane fixé par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation concerné est inscrit dans la case 24 du certificat d’importation; il faut utiliser à cet effet l’une des mentions types énumérées à l’annexe III.
Article 10
Preuve de l’utilisation des certificats
L’article 35, paragraphe 6, du règlement (CE) no 1291/2000 s’applique aux certificats d’importation relevant du champ d’application du présent règlement.
Article 11
Communications à la Commission
1. Les États membres communiquent à la Commission:
a)
les quantités totales, y compris les communications «néant», sur lesquelles portent les demandes de certificats au cours d’une période spécifique fixée par les règlements de la Commission régissant le contingent tarifaire d’importation concerné après la date limite de dépôt des demandes;
b)
les quantités, y compris les communications «néant», sur lesquelles portent les certificats d’importation qu’ils ont délivrés;
c)
les quantités, y compris les communications «néant», sur lesquelles portent les certificats d’importation inutilisés ou partiellement utilisés et correspondant à la différence entre les quantités inscrites au verso des certificats d’importation et celles pour lesquelles ces derniers ont été délivrés.
Les informations visées aux points b) et c) sont communiquées dans un délai maximal de deux mois suivant l’expiration de la période de validité des certificats en question.
2. Les communications visées au paragraphe 1 sont effectuées par voie électronique au moyen du formulaire mis à la disposition des États membres par la Commission.
3. Les communications, y compris les communications «néant», sont envoyées au plus tard à la date spécifiée, avant 13 heures (heure de Bruxelles). Aux fins des communications à la Commission au titre du présent article, il convient, lorsqu’un règlement de la Commission régissant un contingent tarifaire d’importation donné contient une référence aux jours ouvrables, d’interpréter cette dernière comme une référence aux jours ouvrables de la Commission au sens de l’article 2 du règlement (CEE) no 1182/71.
CHAPITRE III
MÉTHODE DE GESTION FONDÉE SUR DES DOCUMENTS DÉLIVRÉS PAR DES PAYS TIERS
Article 12
Principes généraux
Lorsqu’un contingent tarifaire d’importation est géré au moyen d’une méthode fondée sur un document délivré par un pays tiers, ce document et la demande de certificat d’importation à laquelle il se rapporte sont présentés à l’organisme émetteur compétent de l’État membre. La version originale du document est conservée par ce dernier.
Article 13
Demandes de certificats d’importation, certificats d’importation et communications
L’article 6, paragraphes 2, 3 et 4, les articles 8, 9 et 10, l’article 11, paragraphe 1, points b) et c), l’article 11, paragraphes 2 et 3, et, le cas échéant, l’article 11, paragraphe 1, point a), s’appliquent mutatis mutandis en cas d’application de la méthode de gestion fondée sur des documents délivrés par des pays tiers.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS FINALES
Article 14
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique aux certificats d’importation pour les périodes de contingent tarifaire d’importation commençant à partir du 1er janvier 2007.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 31 août 2006.