31986R4056
L 378/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 4056/86 НА СЪВЕТА
от 22 декември 1986 година
за определяне на подробни правила за прилагането на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 84, параграф 2, и член 87 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че правилата за конкуренцията са част от общите разпоредби на Договора, които се прилагат също и за морския транспорт; като има предвид, че в главата от Договора за правилата за конкуренцията са посочени подробни разпоредби по прилагането им или са определени процедури по спазването им;
като има предвид, че според Регламент № 141 на Съвета (3), Регламент № 17 на Съвета (4) не се прилага за транспорта; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 1017/68 на Съвета (5) се прилага само за транспорт във вътрешни води; като има предвид, че, следователно, Комисията не разполага със средства за пряко разследване на случаи на предполагаеми нарушения на членове 85 и 86 в областта на морския транспорт; като има предвид, че Комисията не разполага с правомощия да взема необходимите решения или да налага наказания, за да прекрати установените от нея нарушения;
като има предвид, че тази ситуация налага приемането на регламент за прилагане на правилата за конкуренция в областта на морския транспорт; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 954/79 на Съвета от 15 май 1979 г. относно ратификацията от страна на държавите-членки на, или присъединяването им към, Конвенцията на ООН относно Етичен кодекс за линейните конференции (6) ще доведе, като резултат, до прилагане на този кодекс за огромен брой конференции, обслужващи Общността; като има предвид, че регламентът относно прилагане на правилата за конкуренцията в морския транспорт, който се споменава в последното съображение от преамбюла на Регламент (ЕИО) № 954/79, следва да вземе предвид приемането на Кодекса;
като има предвид, че, доколкото се отнася до конференциите, които са предмет на Кодекса, регламентът би следвало да го допълни и прецизира;
като има предвид, че е целесъобразно от обхвата на настоящия регламент да се изключат случайните превозвачи, доколкото цените им се договарят свободно и са специфични за всеки един случай съобразно търсенето и предлагането;
като има предвид, че настоящият регламент би следвало да отчете нуждата, от една страна, да предвиди правила за прилагане, които да дадат на Комисията правомощия да гарантира, че конкуренцията не се нарушава незаконно в рамките на единния пазар, а, от друга - да избегне излишната регламентация в този сектор;
като има предвид, че този регламент би следвало да определи обхвата на членове 85 и 86 от Договора, като отчита спецификата на морския транспорт; като има предвид, че търговията между държавите-членки може да бъде засегната при ограничителни действия или злоупотреби, свързани с международния морски транспорт, включително и вътрешния транспорт в Общността от и до нейни пристанища; като има предвид, че подобни ограничителни действия или злоупотреби могат да повлияят на конкуренцията първо между пристанища в различните държави-членки чрез промяна на акваториите им и, второ, между дейности, провеждани в тези акватории, като по този начин нарушат търговски практики в единния пазар;
като има предвид, че от забраната за ограничаващи конкуренцията дейности следва да се изключат някои видове технически споразумения, решения и съгласувани практики, на основание, че по правило те не ограничават конкуренцията;
като има предвид, че би следвало да се предвиди разпоредба за пълно изключване на линейни конференции; като има предвид, че линейните конференции имат стабилизираща роля, като осигуряват на превозващите сигурни услуги; като има предвид, че по правило те подпомагат да се осигурят адекватно ефективни морски превозни услуги по разписания и отчитат интересите на потребителите; като има предвид, че тези резултати са непостижими без съдействието, което корабните компании извършват в рамките на сдружени линии, във връзка с цените и, където е приложимо, с наличен капацитет или преразпределение на товари за превоз и приходи; като има предвид, че в повечето случаи конференциите продължават да се изявяват в конкурентна среда както от страна на несдружени редовни корабни линии, така и от страна на случайни корабни превозвачи и от други транспортни средства; като има предвид, че мобилността на флотите, която е характерна черта на предлагането в областта на корабите, подлага конференциите на постоянна конкуренция, която те не могат да отстранят с оглед на значителна част от съответните корабни услуги;
като има предвид, че, все пак, за да се предпазят конференциите от действия, които са несъвместими с член 85, параграф 3 от Договора, изключването им би следвало да бъде обвързано с определени условия и задължения;
като има предвид, че целта на условията е да попречат на конференциите да налагат ограничения на конкуренцията, които не са задължителни за постигане на целите, на базата на които е предоставено изключението; като има предвид, че, за тази цел конференциите не би следвало да разполагат с право за отделни цени и условия за превоз по определен маршрут само поради държавата на произход или на направлението на превозваните стоки, като по този начин пренасочват търговски пътища, причинявайки щети на някои пристанища, корабни превозвачи, превозващи и предоставящи спомагателни транспортни услуги; като има предвид, че, в допълнение споразумения за лоялност следва да се разрешат само съобразно правила, които не ограничават едностранно свободата на потребителите, и в резултат на това конкуренцията в търговското корабоплаване, без да се нарушават правата на конференциите да налагат наказания на потребители, които чрез неправомерни средства избягват задълженията си за лоялност, срещу които линейната конференция им отпуска рабати, намалени ставки на навлото или комисионни; като има предвид, че потребителите следва да имат свобода да определят предприятията, към които се обръщат за вътрешен воден транспорт или за услуги на кея, които не са включени в таксата за навло или в други договорени с корабната линия такси;
като има предвид, че при изключване би следвало да се прибавят и задължения; като има предвид, че в тази област потребителите следва да могат по всяко време да се запознаят с цените и условията на превоз, предлагани от членовете на линейната конференция, като при случаи на вътрешен воден транспорт, организиран от превозвачи, последното изискване продължава да е съобразно Регламент (ЕИО) № 1017/68; като има предвид, че следва да се приемат разпоредби, осигуряващи предоставянето на Комисията на арбитражни решения и препоръки от страна на помирители, приети от страните, за да може последната да провери дали конференциите не са избегнали условията по регламента и по този начин са нарушили разпоредбите на членове 85 и 86;
като има предвид, че провеждането на консултации между потребители и техни асоциации и линейни конференции са отговорни да осигурят по-ефективно опериране на морските транспортни услуги, като отчитат по-добре изискванията на потребителите; като има предвид, че в този смисъл следва да се изключат някои ограничителни практики, които могат да произтичат от подобни консултации;
като има предвид, че не може да има никакво освобождаване, когато не са изпълнени условията на член 85, параграф 3; като има предвид, че Комисията следва да разполага с правомощия за предприемане на съответните мерки, когато поради специални обстоятелства, споразумение или съвместна дейност имат несъвместими резултати с член 85, параграф 3; като има предвид, че с оглед на специфичната роля на конференциите в сектора на линейните услуги, реакцията на Комисията би следвало да е настъпателна и пропорционална; като има предвид, че Комисията би следвало първо да отправи препоръки, а след това да приеме решение;
като има предвид, че нищожността по естество, уредена в член 85, параграф 3, за споразумения и решения, които поради дискрими-национния си характер или други техни черти не са получили право на освобождаване от реда на член 85, параграф 3, се прилага само за елементи от споразумението, включени в забраната по член 85, параграф 1, и се отнася до цялостното споразумение само когато въпросните елементи не могат да се отделят от споразумението като цяло; като има предвид, че, когато открие нарушение на цялостното изключване, Комисията следва или да определи кои елементи от споразумението са забранени и следователно нищожни по естеството си, или да посочи защо тези елементи са неделими от цялостното споразумение и защо по този начин то е изцяло нищожно;
като има предвид, че с оглед на характеристиките на международния морски транспорт би следвало да се отчете фактът, че прилагането на настоящия регламент по отношение на някои ограничаващи конкуренцията дейности и злоупотреби може да доведе до правни и нормативни конфликти с някои трети страни и да нанесе значителни щети на интересите на Общността в областта на търговията и търговското корабоплаване; като има предвид, че Комисията влиза в консултации с такива държави и след разрешение от страна на Съвета, в преговори по политиката на Общността в областта на морския транспорт;
като има предвид, че настоящият регламент би следвало да предвиди разпоредби за процедурите, правомощията при вземане на решения и необходимите наказания, за да се наложи съобразяване със забраните по реда на член 85, параграф 1, и член 86, както и условията по прилагане на член 85, параграф 3;
като има предвид, че, в този смисъл, би следвало да се отчетат съществуващите процедурни правила по реда на Регламент (ЕИО) № 1017/68 относно вътрешния транспорт, тъй като те се ръководят от отличителните черти на транспортните дейности като цяло;
като има предвид, че поради спецификата на морския транспорт, основна отговорност на предприятията е да се уверят, че споразуменията, решенията и съвместните им дейности са съобразни с правилата в областта на конкуренцията, и в този смисъл не е задължително известяването им на Комисията;
като има предвид, че при определени обстоятелства предприятията могат да пожелаят да се обърнат към Комисията за потвърждение, че техните споразумения, решения и съгласувани практики са съобразни с действащите разпоредби; като има предвид, че за такива случаи би следвало да се приеме опростена процедура,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ I
Член 1
Предмет и обхват на регламента
1. Настоящият регламент определя правила за прилагане на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт.
2. Настоящият регламент се прилага само за международни морски транспортни услуги от или до едно или повече пристанища на Общността, без да включва случайни превози с плавателни съдове.
3. За целите на настоящия регламент:
а)
„случайни превози с плавателни съдове“ означава превоз на насипни или пакетирани товари в плавателен съд, нает изцяло или частично от един или повече превозвачи на базата на едно пътуване, или договор за наемане на кораб за период от време с екипажа, или под друга форма на договор за нередовно плаване или такова без реклама, при което стойността на ставките за навло се договаря свободно и според случая, съобразно съществуващото търсене и предлагане;
б)
„линейни конференции“ означава група от двама или повече корабни превозвачи, която осигурява международни линейни услуги за превоз на товари по определен маршрут или маршрути в конкретни географски граници и която има споразумение или договореност, от каквото и да е естество, в рамките на дейността си на единни или общи ставки на навлото, както и на всякакви други условия с оглед предоставяне на линейни услуги;
в)
„потребител на транспорт“ означава предприятие (т.е. товародател, получател, спедитор и т.н.), при условие че е влязло или показва желание да влезе в договорни или други отношения с конференции или корабна линия за морски транспорт на товари, или каквато и да е асоциация на корабни агенции.
Член 2
Технически споразумения
1. Забраната по реда на член 85, параграф 1 от Договора не се прилага за споразумения, решения или съгласувани практики, чиито единствени цел и резултат са да се приложат технически подобрения или сътрудничество чрез:
а)
въвеждане или единно прилагане на стандарти или видове с оглед на плавателните съдове и други превозни средства, оборудване, доставки или фиксирани инсталации;
б)
обмен или смесване за целите на действащи транспортни услуги на плавателни съдове, на тяхната вместимост или техни части, и други превозни средства, личен състав, оборудване или фиксирани инсталации;
в)
организация и изпълнение на последователни или допълнителни морски превозни дейности, както и определяне и прилагане на пакетни цени и условия за подобни дейности;
г)
координиране на транспортни разписания за свързани маршрути;
д)
консолидиране на отделни пратки;
е)
установяване или прилагане на единни правила, относно структурата и условията по прилагането на превозните тарифи.
2. При необходимост Комисията представя на Съвета предложение за разширяване или намаляване на списъка по параграф 1.
Член 3
Освобождаване за споразумения между превозвачи, засягащи дейности по предоставяне на услуги за редовни морски превози
Споразумения, решения и съгласувани практики на всички или част от членовете на една или повече линейни конференции се изключват от забраните по реда на член 85, параграф 1 от Договора, по реда на условията, поставени в член 4 на настоящия регламент, когато си поставят за цел да фиксират цени и условия по превоза на товари, и, според случая, имат една или повече от следните цели:
а)
координирането на разписанията за плавания, датите на плаване или датите на акостиране;
б)
определяне на честотата на плаванията или на акостиране;
в)
координиране или разпределение на плавания или акостиране сред членовете на линейна конференция;
г)
регламентиране на предлаганата от всеки един член товарна вместимост на превозите;
д)
разпределение на товари или доходи сред членовете.
Член 4
Условия, свързани с освобождаването
Освобождаванията по реда на членове 3 и 6 се отпускат при условие че споразуменията, решенията или съвместните дейности не причиняват загуби на пристанища, потребители на превоз или превозвачи, като прилагат за превоза на едни и същи стоки и в района на действие на споразуменията, решенията или съгласуваните практики, цени и условия за превоз, които се различават според държавата на произход на стоките или направлението, или пристанището на товарене или разтоварване, освен когато тези цени и условия могат да се докажат като икономически целесъобразни.
Всяко едно споразумение или решение, ако са делими, всяка част от подобно споразумение или решение, която не е съобразна с предходния параграф, се счита автоматично за нищожна по реда на член 85, параграф 2 от Договора.
Член 5
Задължения, свързани с освобождаването
Следните задължения се спазват при освобождаване по реда на член 3:
С цел търсене на решения на общи принципни въпроси, касаещи цените, условията и качеството на редовните морски превозни услуги, между потребители на превоз, от една страна, и линейни конференции, от друга, се провеждат консултации.
Консултациите се провеждат при поискване от която и да е от гореспоменатите страни.
Членовете на линейна конференция могат да въведат и поддържат в сила споразумения за лоялност с потребителите на превози, като формата и условията им се определят чрез консултации между организациите на конференциите и потребителите на превози. В тези споразумения за лоялност следва да се упоменат изрично правата на потребителите на превози и членовете на линейната конференция. Споразуменията могат да се основават на договорна система или на всякаква друга законна система на договаряне между страни.
Споразуменията за лоялност спазват следните условия:
а)
всяка линейна конференция предлага на потребителите си на превози система от незабавни рабати или избор между такава система и системата на отложени рабати:
-
по силата на системата за незабавни рабати, всяка една от страните може да прекрати споразумението за лоялност по всяко време и без наказателно плащане, при условие за предизвестие от не повече от шест месеца; този срок се намалява до три месеца, когато цените на линейната конференция се оспорват,
-
по силата на системата за отложени рабати нито срокът за лоялност, на базата на който се изчислява рабатът, нито последващият срок преди изплащане на отстъпката, не могат да надвишават шест месеца; този срок се намалява до три месеца, когато цените на линейната конференция се оспорват;
б)
след консултации със заинтересованите потребители на превози, линейната конференция определя:
i)
списък на товар и на част от товар, договорен с потребителите като специално изключен от обхвата на споразумението за лоялност; може да се предложи 100 % споразумение за лоялност, но това не може да се налага едностранно;
ii)
списък на обстоятелствата, при които потребителите на превози са освободени от задължението си за лоялност; те включват:
-
обстоятелства, при които товари се изпращат от или до пристанище в района на линейната конференция, но без да е рекламирано и когато искането за освобождаване може да се докаже, и
-
такива, при които изчакването в пристанището надвишава срока, определен за всяко пристанище и за всеки товар или клас товари, след консултации с потребителите на превоз, които са пряко заинтересувани от доброто обслужване в пристанището.
При всички случаи, линейната конференция задължително се информира предварително от потребител на превоз в рамките на определен срок за намерението му да изпрати товар от пристанище, което не е рекламирано от нея, или да използва плавателен съд, който не е на линейната конференция, в пристанище обслужвано от него, веднага щом установи от публикуваното разписание на плаванията, че максималният срок на изчакване ще бъде превишен.
Потребителите на превоз разполагат с правото да се договарят с предприятие за вътрешен превоз и услуги на кея, които не са включени в таксата за навло или в такси, по които са се договорили с корабната линия.
Тарифите, свързаните с тях условия, регламентирането им и измененията към тях се предоставят при поискване на разумна цена на потребителя на превоз или се предоставят за преглед в канторите на корабните линии и техните агенти. В тях се определят условията за товаро-разтоварните работи, точният размер на услугите, включени в таксата за навло, пропорционално на сухопътния и морски транспорт, или всякакви други събирани такси от корабната линия и обичайни практики по въпроса.
Когато уреждат спорове, свързани с дейности на конференциите по реда на член 4 и точки 2 и 3 по-горе и са приети от страните, съответните арбитражни решения и препоръки, направени от помирители, се известяват на Комисията.
Член 6
Освобождаване от споразумения между потребителите на превоз и конференциите при ползване на редовни морски превози
Споразумения, решения и съгласувани практики между потребители на превоз, от една страна, и, от друга - конференции, както и споразумения между потребители на превоз, свързани с тях, относно цени, условия и качество на линейните услуги, се освобождават от забраната по реда на член 85, параграф 1 от Договора, щом са предвидени в член 5, параграфи 1 и 2.
Член 7
Мониторинг на освободените споразумения
Когато въпросните лица нарушат задължение, което, по реда на член 5, се свързва с освобождаване по член 3, за да прекрати подобно нарушение и при условията, определени в раздел II, Комисията:
-
отправя препоръки до нарушителя,
-
при неспазване на препоръките от страна на лицето и в зависимост от тежестта на въпросното нарушение, приема решение, с което му забранява да извършва, или го задължава да извършва определени действия, или като го изключи от груповото освобождаване, което е ползвал, го освобождава индивидуално по реда на член 11, параграф 4, или изобщо му оттегля правото на групово освобождаване, което е ползвал.
а)
когато поради описаните по-долу специфични обстоятелства, споразумения, решения и съгласувани практики, които спадат към разрешеното по реда на членове 3 и 6 освобождаване, имат несъвместими резултати с условията, определени в член 85, параграф 3 от Договора, след получаване на жалба или по своя инициатива Комисията, спазвайки условията в раздел II, взема описаните в буква в) по-долу мерки. Строгостта на тези мерки задължително е пропорционална на сложността на положението;
б)
специфични обстоятелства възникват от:
i)
действия на конференциите или промяна в пазарните условия на определена търговия, които водят до отсъствие или отстраняване на действителна или възможна конкуренция, като ограничителни действия, чрез които търговията се прави недостъпна за конкурентите; или
ii)
действия на линейната конференция, които могат да спънат техническото или икономическо развитие, или очакванията на потребителя за печалби;
iii)
действия на трети държави, които:
-
препятстват участието на външни лица в търговията,
-
налагат несправедливи тарифи за членове на линейната конференция,
-
налагат споразумения, които биха спъвали техническото или икономическо развитие (поделяне на товара, ограничения на вида плавателни съдове);
в)
i)
когато няма действителна или възможна конкуренция или тя може да бъде отстранена в резултат на действия на трета държава, за да облекчи положението, Комисията започва консултации с компетентните органи на тази трета държава, като при необходимост те прерастват в преговори по насоки, дадени от Съвета.
Когато специалните обстоятелства водят до отсъствие или елиминиране на действителна или възможна конкуренция, противно на изискванията на член 85, параграф 3, буква б) от Договора, Комисията оттегля груповото освобождаване. По същото време тя разпорежда дали и кога, и при какви допълнителни условия и задължения се отпуска индивидуално освобождаване за определено споразумение на линейната конференция, за да получи последната достъп до пазара на линии, различни от нейните;
ii)
Когато поради специалните обстоятелства, посочени в буква б), има различни от упоменатите в подточка i) резултати, Комисията предприема една или повече мерки, описани в параграф 1.
Член 8
Последици, несъвместими с член 86 от Договора
1. Забранява се злоупотреба с господстващо положение по реда на член 86 от Договора, като за това не се изисква никакво предварително решение.
2. Когато Комисията установи, по своя инициатива или по молба на държава-членка или на физическо или юридическо лице със законен интерес, че в определен случай поведението на линейната конференция, която ползва освобождаване по реда на член 3, има несъвместими с член 86 от Договора последици, тя оттегля груповото освобождаване и съобразно член 10 предприема всички необходими мерки за прекратяване на нарушенията на член 86 от Договора.
3. Преди приемане на решение по случаите, описани в параграф 2, Комисията изпраща на въпросната линейна конференция препоръки за прекратяване на нарушението.
Член 9
Конфликти с международното право
1. Когато прилагането на настоящия регламент спрямо определени ограничителни действия или клаузи води до конфликт с разпоредби, включени в правото, нормативната база или административните наредби на трети страни, като това би застрашило значителни интереси на Общността в областта на търговията и корабоплаването, при първа възможност Комисията започва консултации с компетентните органи на въпросната държава с цел да се помирят, доколкото могат, гореспоменатите интереси с правото на Общността. За резултатите от проведените консултации Комисията информира упоменатия в член 15 Консултативен комитет.
2. Когато трябва да се преговаря за споразумения с трети страни, Комисията прави съответните препоръки на Съвета, който от своя страна я упълномощава да проведе преговорите.
При провеждане на преговорите Комисията се консултира с упоменатия в член 15 Консултативен комитет и спазва издадените за целта насоки от Съвета, когато има такива.
3. При упражняване на властта си по настоящия член, Съветът действа съобразно процедурата за вземане на решения по реда на член 84, параграф 2 от Договора.
РАЗДЕЛ II
ПРОЦЕДУРНИ ПРАВИЛА
Член 10
Процедури при жалби или по инициатива на Комисията
Като предприема мерки по получени жалби или по своя инициатива, Комисията започва процедура за прекратяване на всякакво нарушение на разпоредбите на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, или за спазване на член 7 от настоящия регламент.
Жалби могат да се подават от:
а)
държави-членки;
б)
всяко физическо или юридическо лице с легитимни интереси.
Член 11
Резултат от открити процедури по жалби или по инициатива на Комисията
1. Когато Комисията установи, че има нарушение на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, чрез свое решение тя задължава въпросните предприятия или асоциацията от предприятия да преустановят нарушението.
Без да се засягат разпоредбите на настоящия регламент, преди да пристъпи към вземане на решение по реда на предходната алинея, Комисията отправя препоръки до въпросните предприятия или асоциация от предприятия за преустановяване на нарушението.
2. Параграф 1 се прилага също така и за случаите по член 7 от настоящия регламент.
3. Когато в хода на проучвания по получена жалба Комисията стигне до заключение, че няма достатъчно основания за намеса по реда на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора или член 7 от този регламент във връзка с определено споразумение, решение или действие, тя издава решение, с което отхвърля подадената жалба като неоснователна.
4. Когато в хода на проучванията си, било по жалба, или по своя инициатива, Комисията реши, че определено споразумение, решение или действие отговаря на изискванията едновременно на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, тя издава решение по прилагане на член 85, параграф 3. Решението съдържа датата на влизане в сила. Датата може да е предходна спрямо тази на издаване на решението.
Член 12
Молби по член 85, параграф 3 - възражения
1. Предприятия и асоциации от предприятия, изискващи приложение на член 85, параграф 3 от Договора, във връзка със споразумения, решения или съгласувани практики, по които са страни и които попадат в обхвата на член 85, параграф 1, подават молби за целта пред Комисията.
2. Когато Комисията прецени, че молбата е допустима и притежава всичките налични доказателства по нея, както и след като се увери, че не са заведени съдебни дела по реда на член 10 срещу въпросното споразумение, решение или съгласувана практика, при първа възможност публикува в Официален вестник на Европейските общности изложение на молбата и приканва всички заинтересовани трети страни и държавите-членки да представят своите бележки и коментари в тридесетдневен срок. Въпросната публикация задължително отчита законните интереси на предприятията по защита на служебните им тайни.
3. Когато до деветдесет дни от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности Комисията не извести кандидата за наличие на съмнения от нейна страна относно приложимостта на член 85, параграф 3 в неговия случай, въпросното споразумение, решение или съгласувана практика се считат за освободени в рамките на описанието си, посочено в молбата, от забраната, която ги покрива по реда на настоящия регламент, за времето, което вече е изтекло, както и в бъдеще за не повече от шест години от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Когато след изтичане на деветдесетте дни, но преди изтичане на шестте години, Комисията установи, че условията по прилагане на член 85, параграф 3 повече не са спазват, тя издава решение, с което налага забрана по реда на член 85, параграф 1. Това решение може да влезе в сила със задна дата, когато заинтересованите страни са дали грешна или неточна информация, или когато са злоупотребили с освобождаването си от разпоредбите на член 85, параграф 1.
4. Комисията известява кандидатите по реда, упоменат в параграф 3, първа алинея, и също така при поискане от държава-членка, в срок от 45 дни от изпращането на молбата до държавата-членка в съответствие с член 15, параграф 2. Искането от страна на държавата-членка следва да е обосновано на базата на съображения по правилата на конкуренция в Договора.
Когато Комисията установи, че разпоредбите на член 85, параграф 1, и на член 85, параграф 3 са спазени, тя издава решение, като прилага член 85, параграф 3. В решението се посочва датата на влизането му в сила. Тази дата може да е предходна спрямо датата на подаване на молбата.
Член 13
Продължителност и отмяна на решения по прилагане на член 85, параграф 3
1. Всяко едно решение за прилагане на член 85, параграф 3, взето по реда на член 11, параграф 4, или на член 12, параграф 4, втора алинея, съдържа срока си на валидност; по правило този срок не следва да е по-малък от шест години. Към решението могат да се прибавят условията и задълженията по него.
2. Решението се подновява, щом като условията по реда на член 85, параграф 3 продължават да се спазват.
3. Комисията може да отмени или измени решението си или да забрани определени действия за страните:
а)
когато се промени някой от основните факти по вземане на решението;
б)
когато страните нарушат някое от задълженията си, прикрепени към решението;
в)
когато решението се основава на неточна информация или съдържа фалшифицирани данни;
г)
когато страните злоупотребяват с освобождаването си от забраната по реда на член 85, параграф 1, отпуснато по реда на решението.
В случаите по букви б), в) или г) решението може да се отмени със задна дата.
Член 14
Правомощия
Освен при преразглеждане от страна на Съда на Европейските общности, само Комисията има правомощия за:
-
налагане на задължения по реда на член 7;
-
издаване на решения по реда на член 85, параграф 3.
Компетентните органи на държавите-членки запазват правомощията си да решават дали определен случай попада в рамките на разпоредбите на член 85, параграф 1, или на член 86, до момента, когато Комисията не започне процедура, за да формулира решение по случая, или изпрати известия по реда на член 12, параграф 3, първа алинея.
Член 15
Връзки с органите на държавите-членки
1. Комисията провежда процедурите по реда на настоящия регламент в тясно и постоянно сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки, като последните имат право да изказват мнение по време на тези процедури.
2. Комисията изпраща незабавно на компетентните органи на държавите-членки копия от жалбите и молбите, както и на най-важните документи, придружаващи ги и изпратени до нея по време на процедурата.
3. Преди да се пристъпи към приемане на решение по реда на процедурата на член 10 или решение по процедурата по член 12, параграф 3, втора алинея, или по втора алинея на параграф 4 на същия член, се извършват консултации със Съвещателния комитет по споразуменията и доминиращи позиции в областта на морските превози. Консултативният комитет се консултира също така и преди прилагане на разпоредбите по реда на член 26.
4. Консултативният комитет се съставя от държавни служители, които са компетентни в областта на морските превози, споразумения и доминиращи позиции. Всяка държава-членка назначава двама свои служители за представители, като при отсъствие на единия от тях той може да бъде заменян от друг служител на съответната държава.
5. Консултациите се провеждат на общо събрание, свикано от Комисията. Събранието се провежда не по-късно от четиринадесет дни след изпращане на известието за свикването му. Въпросното известие съдържа за всеки един случай кратко описание заедно с опис на най-важните документи и предварително проекторешение.
6. Консултативният комитет може да даде становище, независимо от възможното отсъствие на някои от членовете му или техни заместници. Към проекторешението се прибавя протокол от консултативните разисквания. Последният не се публикува.
Член 16
Изискване на информация
1. За да изпълнява задълженията си по реда на настоящия регламент, Комисията получава цялата нужна информация от правителствата и компетентните органи на държавите-членки, както и от предприятия и асоциации от предприятия.
2. Когато изпраща искане за информация до предприятие и асоциация от предприятия, Комисията изпраща и копие от искането си до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е установено въпросното предприятие.
3. В искането си Комисията упоменава правната основа и целта на стъпката си, както и предвидените по реда на член 19, параграф 1, буква б) наказателни мерки при предоставяне на неточна информация.
4. Задължени по предоставяне на въпросната информация са собствениците на предприятия и асоциации от предприятия, а в случай на юридически лица - компании или фирми, или на асоциации без юридическо лице, упълномощеното от тях лице да ги представя пред закона и според техния устав.
5. Когато предприятие и асоциация от предприятия не предостави исканата информация в определения от Комисията срок или предостави непълна информация, Комисията издава решение, за да го задължи да предостави въпросната информация. Решението посочва каква точно информация се изисква, определя съответен срок за предоставянето ѝ и посочва предвидените в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква в) наказания, както и правото на обжалване на решението в Съда на Европейските общности.
6. Комисията изпраща копие от решението си до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е установено въпросното предприятие или асоциация от предприятия.
Член 17
Разследвания от страна на органите на държавите-членки
1. При иск от страна на Комисията, компетентните органи в държавите-членки предприемат проучвания, които тя счита за необходими, по реда на член 18, параграф 1, или е възложила по силата на прието решение по смисъла на член 18, параграф 3. Служителите на отговарящите за разследването органи на държавата-членка упражняват правото си при писмено разрешение, издадено от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се провежда разследването. В разрешителното се посочват предметът и целта на разследването.
2. Когато Комисията или компетентните органи, на чиято територия се провежда разследването, изискат участието на представители на Комисията, те могат да подпомогнат съответните органи при изпълнение на задълженията им.
Член 18
Правомощия за разследване на Комисията
1. При изпълнение на задълженията си по реда на настоящия регламент, Комисията извършва всички необходими разследвания в предприятия или асоциации от предприятия.
За тази цел упълномощените от нея служители имат следните правомощия:
а)
да проверяват счетоводни книги и други стопански регистри;
б)
да правят копия или вземат извадки от счетоводните книги и стопански регистри;
в)
да изискват устни обяснения за определени места от документацията;
г)
да влизат в помещения, недвижима собственост и моторни превозни средства на предприятията.
2. Упълномощените представители на Комисията за извършване на тези проучвания упражняват правомощията си при представяне на писмено разрешително, съдържащо предмета и целта на проучването и наказателните мерки по реда на член 19, параграф 1, буква в) за случаите, когато представените счетоводни книги или други стопански регистри са непълни по съдържание. В подходящ срок преди извършване на разследването, Комисията информира компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе то, за задълженията им и за самоличността на упълномощените служители.
3. Предприятията и асоциациите от предприятия се подчиняват на възложено по силата на решение на Комисията проучване. Решението посочва каква точно информация се изисква, определя съответен срок за предоставянето ѝ, и посочва предвидените в член 19, параграф 1, буква в), и член 20, параграф 1, буква г) наказания, както и правото на обжалване на решението в Съда на Европейските общности.
4. Комисията приема упоменатите по реда на параграф 3 решения след консултация с компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се извършва разследването.
5. При иск от страна на Комисията или на компетентните органи, служители на тези компетентни органи на държавата-членка, на чиято територия се извършва разследването, могат да подпомогнат служителите на Комисията при изпълнение на задълженията им.
6. Когато едно предприятие се противопоставя на разследване, наредено по реда на настоящия член, въпросната държава-членка, където е установено, предлага необходимата помощ на упълномощените служители на Комисията, за да им позволи да осъществят проучването си. След консултации с Комисията, държавите-членки приемат необходимите разпоредби в този смисъл в законодателствата си преди 1 януари 1989 г.
Член 19
Глоби
1. По силата на свое решение Комисията може да наложи глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 100 до 5 000 ECU, когато, преднамерено или по невнимание:
а)
са предоставили неточна или подвеждаща информация в известие по реда на член 5, параграф 5, или заявление по реда на член 12; или
б)
предоставят неточна информация в отговор на искане по реда на член 16, параграф 3 или 5, или не предоставят информация в определения срок по силата на решение, взето по член 16, параграф 5; или
в)
представят изисканите им счетоводни книги или други стопански регистри в непълна форма по време на проучване по член 17 или член 18, или откажат да ги представят за проучване, наредено по силата на решение, издадено съобразно член 18, параграф 3.
2. По силата на свое решение Комисията може да наложи глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 1 000 до един милион екю или по-голяма сума, но не и надвишаваща 10 % от оборота през предходната стопанска година на всички предприятия, участвали в нарушението, било съзнателно или по невнимание:
а)
когато нарушават член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, или не спазват задължение по реда на член 7 от настоящия регламент; или
б)
когато нарушат задължение по реда на член 5 или член 13, параграф 1.
При определяне на размера на глобата се отчита както тежестта на нарушението, така и продължителността му.
3. Прилага се член 15, параграфи 3 и 4.
4. Решенията, взети по реда на параграфи 1 и 2, не се считат за присъда от наказателноправен смисъл.
Глоби по реда на параграф 2, буква а) не се налагат за действия, извършени, след като бъде известена Комисията и преди решението ѝ по прилагане на член 85, параграф 3 от Договора, при условие че са в рамките на описаната в известието дейност.
Последната разпоредба не се прилага, когато Комисията е известила въпросните предприятия, че се прилага член 85, параграф 1 от Договора, и прилагането на член 85, параграф 3 е необосновано.
Член 20
Периодични глоби
1. По силата на свое решение Комисията може да наложи периодични глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 50 до 1 000 ECU дневно, изчислявани от дата, посочена във въпросното решение, за да ги задължи:
а)
да преустановят нарушение на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, като прекратяването е наредено по силата на член 11, или да спазват задължение по силата на член 7;
б)
да се въздържат от действия, забранени по реда на член 13, параграф 3;
в)
да предоставят пълна и точна информация, изискана им по реда на член 16, параграф 5;
г)
да се подчинят на проучване, възложено по силата на взето по реда на член 18, параграф 3 нейно решение.
2. Когато предприятие или асоциация от предприятия спазят задълженията, по силата на които са били наложени наказателни периодични плащания, Комисията може да намали общата сума на тези плащания спрямо посочената в първоначалното решение.
3. Прилага се член 15, параграфи 3 и 4.
Член 21
Преразглеждане от Съда на Европейските общности
Съдът на Европейските общности разполага с неограничени правомощия по реда на член 172 от Договора за преразглеждане на решения, чрез които Комисията е определила глоба или периодично наказателно плащане. Той може да отмени, намали или увеличи наложената глоба или периодична глоба.
Член 22
Счетоводна единица
За целите на прилагане на членове 19-21, екюто е единицата, приета при създаване на бюджета на Общността съобразно членове 207 и 209 от Договора.
Член 23
Изслушване на страните и трети лица
1. Преди да вземе решение по реда на член 11, член 12, параграф 3, втора алинея, и член 12, параграф 4, член 13, параграф 3, членове 19 и 20, Комисията предоставя възможност на засегнатото предприятие или асоциация от предприятия да бъдат изслушани по въпросите, по които Комисията им противостои.
2. Когато Комисията или компетентните органи на държавите-членки считат за необходимо, те могат да изслушат и други физически или юридически лица. Молби за изслушване от такива лица се приемат и одобряват, когато последните са доказали достатъчна заинтересованост по въпроса.
3. Когато по реда на член 85, параграф 3 от Договора Комисията възнамерява да реши отрицателно въпрос, тя публикува изложение на споразумението, решението и съгласуваната практика и приканва всички заинтересовани трети страни да представят наблюденията си в срок, определен от нея, но не по-малък от един месец. Въпросната публикация задължително отчита законните интереси на предприятията по защита на деловите им тайни.
Член 24
Професионална тайна
1. Получената по реда на членове 17 и 18 информация се използва само и единствено за целите на съответното искане или проучване.
2. Без да нарушават разпоредбите на членове 23 и 25, Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техните служители и други държавни служители, не разкриват получена от тях информация при прилагане на настоящия регламент, както и такава, от естество, признато за професионална тайна.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 не ограничават публикуването на обща информация или обзори, които не съдържат информация, отнасяща се до определено предприятие или асоциация от предприятия.
Член 25
Публикуване на решения
1. Комисията публикува решенията си, взети по реда на член 11, член 12, параграф 3, втора алинея, член 12, параграф 4 и член 13, параграф 3.
2. В публикацията се указват имената на страните и основното съдържание на решението, в нея задължително се отчитат законните интереси на предприятията по защита на служебните им тайни.
Член 26
Изпълнителни разпоредби
Комисията има правомощия да приема изпълнителни разпоредби по реда на член 5, параграф 5, формата, съдържанието и други данни, отнасящи се до жалби по реда на член 10, молби по реда на член 12 и изслушвания по реда на член 23, параграфи 1 и 2.
Член 27
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 1987 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1986 година.
RÈGLEMENT (CEE) no 4056/86 DU CONSEIL
du 22 décembre 1986
déterminant les modalités d'application des articles 85 et 86 du traité aux transports
maritimes
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique euro-
péenne, et notamment ses articles 84 paragraphe 2 et 87,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis de l'Assemblée (1),
vu l'avis du Comité économique et social (2),
considérant que les règles de concurrence font partie des dispositions générales du traité qui s'appliquent également aux transports maritimes; que les modalités de cette application sont contenues dans le chapitre du traité concernant lesdites règles de concurrence ou doivent être déterminées suivant les procédures qui y sont prévues;
considérant que, en vertu du règlement no 141 du Conseil (3), le règlement no 17 du Conseil (4) n'est pas applicable aux transports; que le règlement (CEE) no 1017/68 du Conseil (5) n'est applicable qu'aux transports terrestres; que, dès lors, la Commission ne dispose pas actuellement des moyens d'instruire directement les cas d'infraction présumée prévus aux articles 85 et 86 dans le secteur des transports maritimes; qu'elle ne dispose pas non plus des pouvoirs propres de décision et de sanction nécessaires pour assurer elle-même l'élimination des infractions qu'elle constate;
considérant que cet état de choses rend nécessaire l'adoption d'un règlement d'application des règles de concurrence aux transports maritimes; que le règlement (CEE) no 954/79 du Conseil, du 15 mai 1979, concernant la ratification par les États membres de la convention des Nations unies relative à un code de conduite des conférences maritimes ou l'adhésion de ces États à la convention (6) se traduira par l'application du code de conduite à un grand nombre de conférences desservant la Communauté; que le règlement d'application des règles de concurrence aux transports maritimes, prévu par le dernier considérant du règlement (CEE) no 954/79 devrait tenir compte de l'adoption du code; que, en ce qui concerne les conférences relevant du code de conduite, le règlement devrait compléter le code ou le préciser;
considérant qu'il semble préférable d'exclure les services de tramp du champ d'application du présent règlement, les tarifs de ces services étant librement négociés cas par cas conformément aux conditions de l'offre et de la demande;
considérant que le présent règlement doit tenir compte de la nécessité, d'une part, de prévoir les règles d'application permettant à la Commission de s'assurer que la concurrence n'est pas indûment faussée dans le marché commun, d'autre part, d'éviter une réglementation excessive du secteur;
considérant que le présent règlement devrait préciser le champ d'application des dispositions des articles 85 et 86 du traité en tenant compte des aspects spéciaux des transports maritimes; que, par contre, le commerce entre États membres risque d'être affecté lorsque ces ententes ou pratiques abusives concernent des transports maritimes internationaux, y compris intracommunautaires, au départ ou à destination de ports de la Communauté; que de telles ententes ou pratiques abusives sont susceptibles d'influencer la concurrence, d'une part, entre les ports des différents États membres en modifiant leurs zones d'attraction respectives et, d'autre part, entre les activités se situant dans ces zones d'attraction et de perturber les courants d'échange à l'intérieur du marché commun;
considérant que certains types d'accords, décisions et pratiques concertées de caractère technique peuvent être soustraits à l'interdiction des ententes parce qu'ils ne sont pas, en règle générale, restrictifs de concurrence;
considérant qu'il est opportun de prévoir une exemption de groupe en faveur des conférences maritimes; que ces conférences exercent un rôle stabilisateur de nature à garantir des services fiables aux chargeurs; qu'elles contribuent généralement à assurer une offre de services de transport maritime réguliers, suffisants et efficaces et ceci en prenant en considération les intérêts des usagers dans une mesure équitable; que ces résultats ne peuvent être obtenus sans la coopération que les compagnies maritimes développent au sein desdites conférences en matière de tarifs et, le cas échéant, d'offre de capacité ou de répartition des tonnages à transporter, voire des recettes; que le plus souvent les conférences restent soumises à une concurrence effective de la part tant des services réguliers hors conférence que, dans certains cas, de services de tramp et d'autres modes de transport; que la mobilité des flottes, qui caractérise la structure de l'offre dans le secteur des services de transports maritimes, exerce une pression concurrentielle permanente sur les conférences, lesquelles n'ont normalement pas la possibilité d'éliminer la concurrence pour une partie substantielle des services de transport maritime en cause;
considérant toutefois que, afin de prévenir de la part des conférences des pratiques incompatibles avec les dispositions de l'article 85 paragraphe 3 du traité, il convient d'assortir cette exemption de certaines conditions et charges;
considérant que les conditions prévues devraient viser à empêcher que les conférences n'appliquent des restrictions de concurrence qui ne seraient pas indispensables pour atteindre les objectifs justifiant l'octroi de l'exemption; que, à cette fin, les conférences ne devraient pas, sur une même ligne, différencier les prix et conditions de transports sur la seule considération du pays d'origine ou de destination des produits transportés et provoquer ainsi, au sein de la Communauté, des détournements de trafic préjudiciables à certains ports, chargeurs, transporteurs ou auxiliaires de transport; qu'il convient également de n'admettre des accords de fidélité que selon des modalités qui ne restreignent pas de manière unilatérale la liberté des usagers et donc la concurrence dans le secteur des transports maritimes, ceci sans préjudice du droit pour la conférence de sanctionner ceux d'entre eux qui éluderaient abusivement l'obligation de fidélité qui est la contrepartie de ristournes, taux de fret réduits ou commissions qui leur sont accordés par la conférence; que les usagers doivent pouvoir déterminer librement les entreprises auxquelles ils recourent pour des transports terrestres ou des services à quai non couverts par le fret ou les redevances convenues avec l'armement;
considérant qu'il y a également lieu d'assortir l'exemption de certaines charges; que, à cet égard, les usagers doivent pouvoir à tout moment prendre connaissance des prix et conditions de transport pratiqués par les membres de la conférence étant entendu qu'en matière de transports terrestres organisés par les transporteurs maritimes ceux-ci restent soumis au règlement (CEE) no 1017/68; qu'il y a lieu de prévoir la communication immédiate des sentences arbitrales et recommandations de conciliateurs acceptées par les parties à la Commission de façon à permettre à celle-ci de vérifier qu'elles n'exonèrent pas les conférences des conditions prévues par ledit règlement et qu'ainsi elles ne transgressent pas les dispositions des articles 85 et 86;
considérant que les consultations entre, d'une part, les usagers ou leur associations et, d'autre part, les conférences, sont de nature à assurer un fonctionnement des services de transport maritime plus efficace et tenant un meilleur compte des besoins des usagers; que, en conséquence, il convient d'exempter certaines des ententes qui pourraient résulter de ces consultations;
considérant qu'une exemption ne peut être acquise lorsque les conditions énumérées à l'article 85 paragraphe 3 ne sont réunies; que la Commission doit donc avoir la faculté de prendre les mesures appropriées au cas où un accord ou une entente exemptés révèlent, en raison de circonstances particulières, certains effets incompatibles avec l'article 85 paragraphe 3; que, en raison du rôle particulier que remplissent les conférences dans le secteur des services réguliers de transports maritimes, les réactions de la Commission devraient être progressives et proportionnées; qu'elle devrait, dès lors, avoir la faculté d'émettre d'abord des recommandations et de prendre ensuite des décisions;
considérant que la nullité de plein droit édictée par l'article 85 paragraphe 2, pour les accords ou décisions qui, en raison de caractéristiques discriminatoires ou autres, ne bénéficient pas d'une exemption au titre de l'article 85 paragraphe 3 s'applique aux seuls éléments de l'accord frappés par l'interdiction de l'article 85 paragraphe 1, et ne s'applique à l'accord dans son ensemble que si ces éléments n'apparaissent pas séparables de l'ensemble de l'accord; que la Commission devrait donc, au cas où elle constate une infraction à l'exemption de groupe, préciser quels sont les éléments de l'accord frappés par l'interdiction et, dès lors, nuls de plein droit, ou bien d'indiquer les motifs pour lesquels ces éléments ne sont pas séparables du reste de l'accord et pour lesquels celui-ci est par conséquent nul dans son ensemble;
considérant que, du fait des caractéristiques du transport maritime international, il y a lieu de tenir compte de ce que l'application du présent règlement à certaines ententes ou pratiques peut conduire à des conflits avec les législations et réglementations de certains pays tiers et avoir des conséquences dommageables pour des intérêts commerciaux et maritimes importants de la Communauté; que des consultations et, le cas échéant, des négociations, autorisées par le Conseil, devraient être entreprises par la Commission avec les pays en question conformément à la politique des transports mari-
times de la Communauté;
considérant que le présent règlement devrait prévoir les procédures, les pouvoirs de décisions et les sanctions nécessaires pour assurer le respect des interdictions prévues à l'article 85 paragraphe 1 et à l'article 86 ainsi que des conditions d'application de l'article 85 paragraphe 3;
considérant qu'il y a lieu à cet égard de tenir compte des dispositions de procédure du règlement (CEE) no 1017/68 en vigueur pour les transports terrestres, lequel prend en considération certaines caractéristiques propres aux activités de transport prises dans leur ensemble;
considérant en particulier que, étant donné les aspects spéciaux des transports maritimes, il appartient en premier lieu aux entreprises de s'assurer que leurs accords, décisions ou pratiques concertées sont conformes aux règles de concurrence et qu'il n'est donc pas nécessaire de leur imposer l'obligation de les notifier à la Commission;
considérant cependant que les entreprises peuvent, dans certains cas, souhaiter s'assurer auprès de la Commission de la conformité de ces accords, décisions ou pratiques concertées aux dispositions en vigueur; qu'il convient de prévoir une procédure simplifiée à cet égard,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
SECTION PREMIÈRE
Article premier
Objet et champ d'application du règlement
1. Le présent règlement détermine les modalités d'application aux transports maritimes des articles 85 et 86 du traité.
2. Il ne vise que les transports maritimes internationaux au départ ou à destination d'un ou de plusieurs ports de la Communauté autres que les services de tramp.
3. Aux fins du présent règlement, on entend par:
a) «Services de tramp»: le transport de marchandises en vrac ou de marchandises en vrac placés dans un emballage (break-bulk) dans un navire affrété en tout en en partie par un ou plusieurs chargeurs sur la base d'un affrètement au voyage ou à temps ou de toute autre forme de contrat pour des dessertes non régulières ou non annoncées lorsque les taux de fret sont librement négociés cas par cas conformément aux conditions de l'offre et de la demande.
b) «Conférence maritime ou conférence»: un groupe d'au moins deux transporteurs exploitants de navires qui assure des services internationaux réguliers pour le transport de marchandises sur une ligne ou des lignes particulières dans des limites géographiques déterminées et qui a conclu un accord ou un arrangement, quelle qu'en soit la nature, dans le cadre duquel ces transporteurs opèrent en appliquant des taux de fret uniformes ou communs et toutes autres conditions de transport concertées pour la fourniture des services réguliers.
c) «Usager»: toute entreprise (par exemple chargeurs, destinataires, transitaires, etc.) pour autant qu'elle a conclu ou manifeste l'intention de conclure un accord contractuel ou autre avec une conférence ou une compagnie maritime en vue du transport de marchandises, ou toute association de chargeurs.
Article 2
Ententes techniques
1. L'interdiction édictée par l'article 85 paragraphe 1 du traité ne s'applique pas aux accords, décisions et pratiques concertées qui ont seulement pour objet et pour effet de mettre en oeuvre les améliorations techniques ou la coopération technique par:
a)
l'établissement ou l'application uniforme de normes ou de types pour les navires et autres moyens de transport, le matériel, les avitaillements et les installations fixes;
b)
l'échange ou l'utilisation en commun, pour l'exploitation des transports, de navires, d'espace sur les navires ou de slots et autres moyens de transport, de personnel, de matériel ou d'installations fixes;
c)
l'organisation et l'exécution de transports maritimes successifs ou complémentaires ainsi que la fixation ou l'application de prix et conditions globaux pour ces transports;
d)
la coordination des horaires de transports sur des itinéraires successifs;
e)
le groupement d'envois isolés;
f)
l'établissement ou l'application de règles uniformes concernant la structure et les conditions d'application des tarifs de transport.
2. La Commission saisira, en cas de besoin, le Conseil de propositions visant à modifier la liste figurant au para-
graphe 1.
Article 3
Exemption des ententes entre transporteurs concernant l'exploitation de services réguliers de transport maritime
Sont exemptés de l'interdiction édictée par l'article 85 paragraphe 1 du traité, sous la condition prévue à l'article 4 du présent règlement, les accords, décisions et pratiques concertées de tout ou partie des membres d'une ou de plusieurs conférences maritimes, ayant comme objectif la fixation des prix et des conditions du transport, et selon le cas, un ou plusieurs des objectifs suivants:
a) coordination des horaires des navires ou de leurs dates de voyage ou d'escale;
b) détermination de la fréquence des voyages ou des escales;
c) coordination ou répartition des voyages ou des escales entre membres de la conférence;
d) régulation de la capacité de transport offerte par chacun des membres;
e) répartition entre ces membres du tonnage transporté ou de la recette.
Article 4
Condition dont est assortie l'exemption
Le bénéfice de l'exemption prévue aux articles 3 et 6 est subordonné à la condition que l'accord, la décision ou la pratique concertée ne peut, à l'intérieur du marché commun, porter préjudice à certains ports, usagers ou transporteurs en appliquant pour le transport de marchandises identiques, dans la zone couverte par l'accord, la décision ou la pratique concertée, des prix et des conditions qui diffèrent selon le pays d'origine ou de destination ou selon le port de chargement ou de déchargement, à moins que ces prix ou conditions ne puissent être justifiés économiquement.
Tout accord ou décision ou, si elle est séparable, toute partie d'un tel accord ou décision non conforme au paragraphe précédent est nul de plein droit en vertu des dispositions de l'article 85 paragraphe 2 du traité.
Article 5
Obligations dont est assortie l'exemption
L'exemption prévue à l'article 3 est assortie des obligations suivantes:
1.
Consultations
Des consultations ont lieu en vue de trouver des solutions sur les questions de principe générales se posant entre les usagers, d'une part, et les conférences, d'autre part, concernant les prix, les conditions et la qualité des services réguliers de transport maritime.
Ces consultations ont lieu toutes les fois qu'elles sont demandées par l'une quelconque des parties susmentionnées.
2.
Accords de fidélité
Les compagnies maritimes membres d'une conférence ont le droit de passer avec les usagers et d'appliquer des accords de fidélité dont le type et la teneur sont arrêtés par voie de consultations entre la conférence et les organisations d'usagers. Ces accords doivent contenir des garanties stipulant explicitement les droits des usagers et ceux des membres de la conférence. Ils sont fondés sur le système du contrat ou sur tout autre système également licite.
Les accords de fidélité doivent respecter les conditions suivantes:
a)
chaque conférence doit offrir aux usagers soit un système de ristourne immédiate, soit une option entre un tel système et un système de ristourne différée:
-
dans le cas d'un système de ristourne immédiate, chaque partie doit pouvoir mettre fin à l'accord de fidélité à tout moment, sans pénalité et moyennant un préavis n'excédant pas six mois; ce délai est porté à trois mois lorsque le tarif de la conférence fait l'objet d'un litige,
-
dans le cas d'un système de ristourne différée, la période de fidélité sur laquelle est calculée la ristourne et la période subséquente de fidélité exigée avant paiement de cette ristourne ne peuvent excéder une durée de six mois; cette durée est portée à trois mois lorsque le tarif de la conférence fait l'objet d'un litige;
b)
la conférence, après consultation des usagers intéressés, doit établir:
i)
la liste des cargaisons et des parties de cargaison convenues avec les usagers, qui sont expressément exclues du champ d'application de l'accord de fidélité; des accords de fidélité à 100 % peuvent être offerts mais ne peuvent être imposés unilatéralement;
ii)
une liste des cas qui délient les usagers de leurs obligations de fidélité. Parmi ces cas doivent notamment figurer:
-
ceux où les envois sont expédiés au départ ou à destination d'un port dans la zone desservie par la conférence mais dont la desserte n'est pas publiée et où une demande de dérogation peut se justifier
et
-
ceux où le délai d'attente dans un port dépasse une durée qui doit être définie, par port et par produit ou catégorie de produits, après consultation des usagers directement intéressés à la bonne desserte du port.
La conférence doit cependant être informée à l'avance par l'usager, dans un délai déterminé, de son intention, soit d'expédier l'envoi au départ d'un port non publié par la conférence, soit de faire usage d'un navire hors conférence au départ d'un port desservi par la conférence dès qu'il a pu constater, d'après le tableau publié des départs, que le délai maximal d'attente sera dépassé.
3.
Services non couverts par le fret
Pour les transports terrestres et les services à quai qui ne sont pas couverts par le fret ou les redevances sur le paiement desquels la compagnie maritime et l'usager se sont mis d'accord, les usagers auront la faculté de s'adresser aux entreprises de leur choix.
4.
Publication des tarifs
Les tarifs, conditions connexes, règlements et toutes modifications les concernant seront, sur demande, mis à la disposition des usagers à un prix raisonnable ou pourront être consultés dans les bureaux des compagnies maritimes et de leurs agents. Ils énonceront toutes les conditions relatives au chargement et au déchargement, préciseront en détail les services couverts par le fret au prorata de la partie maritime et de la partie terrestre du transport et les services couverts par toute autre redevance perçue par la compagnie maritime ainsi que les usages en la matiêre.
5.
Notification à la Commission des sentences arbitrales et recommandations
Les sentences arbitrales et recommandation de conciliateurs acceptées par les parties, qui règlent des litiges portant sur les pratiques des conférences visées à l'article 4 et aux paragraphes 2 et 3 ci-dessus, sont notifiées sans délai à la Commission.
Article 6
Exemption des ententes entre usagers et conférences sur l'utilisation de services réguliers de transport maritime
Sont exemptés de l'interdiction édictée à l'article 85 paragraphe 1 du traité, les accords, décisions et pratiques concertées entre les usagers d'une part, et les conférences d'autre part, ainsi que les ententes entre usagers le cas échéant nécessaires à cette fin, qui portent sur les prix, les conditions et la qualité des services de ligne, pour autant qu'ils soient prévus à l'article 5 points 1 et 2.
Article 7
Contrôle des ententes exemptées
1.
Manquement à une obligation
Lorsque les intéressés manquent à une obligation dont est assortie, aux termes de l'article 5, l'exemption prévue à
l'article 3, la Commission fait cesser ces contraventions et peut à cette fin, dans les conditions prévues par la
section II:
- adresser des recommandations aux intéressés,
- en cas d'inobservation de ces recommandations par les intéressés et en fonction de la gravité de l'infraction en cause, adopter une décision qui, soit leur interdit ou leur enjoint d'accomplir certains actes, soit, tout en leur retirant le bénéfice de l'exemption de groupe, leur accorde une exemption individuelle conformément à l'article 11 paragraphe 4 ou encore leur supprime le bénéfice de l'exemption de groupe.
2.
Effets incompatibles avec l'article 85 paragraphe 3
a)
Lorsque, en raison des circonstances particulières décrites ci-après, des accords, décisions et pratiques concertées bénéficiant de l'exemption prévue aux articles 3 et 6 ont cependant des effets incompatibles avec les conditions prévues à l'article 85 paragraphe 3 du traité, la Commission prend, sur plainte ou d'office, dans les conditions prévues par la section II, les mesures énoncées au point c). La sévérité de ces mesures doit être proportionnelle à la gravité de la situation.
b)
Les circonstances particulières résultent entre autres de:
iii)
tout acte d'une conférence ou toute modification des conditions du marché dans un trafic donné, entraînant l'absence ou l'élimination d'une concurrence effective ou potentielle telles que des pratiques restrictives fermant le trafic à la concurrence
ou
iii)
tout acte d'une conférence susceptible de faire obstacle au progrès technique ou économique ou à la participation des usagers au profit qui en résulte;
iii)
tout acte d'un pays tiers qui:
- entrave le fonctionnement des compagnies hors conférence (outsiders) sur un trafic donné,
- impose aux membres de la conférence des tarifs abusifs
ou
- impose d'autres modalités qui font obstacle au progrès technique ou économique (répartition de la cargaison transportée, restrictions quant aux types de navires).
c)
iii)
Si la concurrence effective ou potentielle est absente ou risque d'être éliminée du fait d'un acte d'un pays tiers, la Commission, afin de remédier à la situation, procède avec les autorités compétentes du pays tiers concerné, à des consultations éventuellement suivies de négociations au titre de directives données par le Conseil.
Si les circonstances particulières entraînent l'absence ou l'élimination d'une concurrence effective ou potentielle contrairement aux dispositions de l'article 85 paragraphe 3 point b) du traité, la Commission retirera le bénéfice de l'exemption du groupe. Dans le même temps, elle pourra décider des conditions et charges supplémentaires auxquelles une exemption individuelle pourrait être accordée à l'entente visée en vue entre
autres, d'obtenir l'accès au marché pour les compagnies non membres de la conférence.
iii)
Si les conditions particulières énumérées au
point b) ont des effets autres que ceux visés au
point i) du présent point, la Commission prendra
une ou plusieurs des mesures décrites au para-
graphe 1.
Article 8
Effets incompatibles avec l'article 86 du traité
1. L'exploitation abusive d'une position dominante au sens de l'article 86 du traité est interdite, aucune décision préalable n'étant requise à cet effet.
2. Lorsque la Commission constate, soit d'office soit à la demande d'un État membre ou d'une personne physique ou morale faisant valoir un intérêt légitime, que, dans un cas particulier quel qu'il soit, le comportement des conférences bénéficiant de l'exemption prévue à l'article 3 produit cependant des effets incompatibles avec l'article 86 du traité, elle peut retirer le bénéfice de l'exemption de groupe et prendre, en application de l'article 10, toutes les mesures appropriées pour faire cesser les infractions à l'article 86 du traité.
3. Avant de prendre une décision conformément au paragraphe 2, la Commission peut adresser à la conférence concernée des recommandations visant à faire cesser l'infraction.
Article 9
Conflits de droit international
1. Dans le cas où l'application du présent règlement à certaines ententes ou pratiques restrictives est de nature à entrer en conflit avec les dispositions législatives, réglementaires ou administratives de certains pays tiers, compromettant par là-même des intérêts commerciaux et maritimes importants de la Communauté, la Commission procède à la première occasion à des consultations avec les autorités compétentes des pays tiers concernés en vue de concilier, dans la mesure du possible, les intérêts susmentionnés et le respect du droit communautaire. La Commission informe le comité consultatif visé à l'article 15 du résultat de ces consultations.
2. Si des accords avec des pays tiers doivent être négociés, la Commission présente des recommandations au Conseil qui l'autorise à ouvrir les négociations nécessaires.
Ces négociations sont conduites par la Commission en consultation avec le comité consultatif visé à l'article 15 et dans le cadre des directives que le Conseil peut lui adresser.
3. En exerçant les pouvoirs qui lui sont conférés par le présent article, le Conseil statue selon la procédure de prise
de décision définie à l'article 84 paragraphe 2 du traité.
SECTION II
RÈGLES DE PROCÉDURE
Article 10
Procédures sur plainte ou d'office
La Commission engage les procédures en vue de la cessation d'une infraction aux dispositions des articles 85 paragraphe 1 ou 86 du traité, ainsi que la procédure en vue de l'application de l'article 7 du présent règlement, sur plainte ou d'office.
Sont habilités à présenter une plainte:
a) les États membres;
b) les personnes physiques ou morales qui font valoir un intérêt légitime.
Article 11
Aboutissement des procédures sur plainte ou d'office
1. Si la Commission constate une infraction à l'article 85 paragraphe 1 ou à l'article 86 du traité, elle peut obliger par voie de décision les entreprises et associations d'entreprises intéressées à mettre fin à l'infraction constatée.
Sans préjudice des autres dispositions du présent règlement, la Commission peut, avant de prendre la décision visée à l'alinéa précédent, adresser aux entreprises et associations d'entreprises intéressées des recommandations visant à faire cesser l'infraction.
2. Le paragraphe 1 est également applicable dans le cas prévu à l'article 7 du présent règlement.
3. Si la Commission arrive à la conclusion, en fonction des éléments dont elle a connaissance, qu'il n'y a pas lieu d'intervenir à l'égard d'un accord, d'une décision ou d'une pratique sur la base de l'article 85 paragraphe 1 ou de
l'article 86 du traité, ou de l'article 7 du présent règlement, elle rend une décision rejetant la plainte comme non fondée, si la procédure a été introduite sur la base d'une plainte.
4. Si la Commission arrive à la conclusion, au terme d'une procédure engagée sur plainte ou d'office, qu'un accord, une décision ou une pratique concertée remplit les conditions de
l'article 85 paragraphes 1 et 3, elle rend une décision d'application de l'article 85 paragraphe 3. La décision indique la date à partir de laquelle elle prend effet. Cette date peut être antérieure à celle de la décision.
Article 12
Application de l'article 85 paragraphe 3 - procédure d'opposition
1. Les entreprises et associations d'entreprises qui désirent se prévaloir des dispositions de l'article 85 paragraphe 3 du traité en faveur des accords, décisions et pratiques concertées visés à l'article 85 paragraphe 1 auxquels elles participent, adressent une demande à la Commission.
2. Si elle juge la demande recevable, à partir du moment où elle est en possession de tous les éléments du dossier et sous réserve qu'aucune procédure n'ait été engagée à l'encontre de l'accord, de la décision ou de la pratique concertée en application de l'article 10, la Commission publie dans les meilleurs délais, au Journal officiel des Communautés européennes, le contenu essentiel de la demande en invitant tous les tiers intéressés et les États membres à faire part de leurs observations à la Commission dans un délai de trente jours. La publication doit tenir compte de l'intérêt légitime des entreprises à ce que leurs secrets d'affaires ne soient pas divulgués.
3. Si la Commission ne fait pas savoir aux entreprises qui lui en ont adressé la demande, dans un délai de 90 jours à dater du jour de la publication au Journal officiel des Communautés européennes, qu'il existe des doutes sérieux quant à l'applicabilité de l'article 85 paragraphe 3, l'accord, la décision ou la pratique concertée, tels que décrits dans la demande, sont réputés exemptés de l'interdiction pour la période antérieure et pour six années au maximum à dater du jour de la publication de la demande au Journal officiel des Communautés européennes.
Si la Commission constate, après l'expiration du délai de 90 jours, mais avant l'expiration du délai de six ans, que les conditions d'application de l'article 85 paragraphe 3 ne sont pas réunies, elle rend une décision déclarant l'interdiction prévue à l'article 85 paragraphe 1 applicable. Cette décision peut être rétroactive lorsque les intéressés ont donné des indications inexactes ou lorsqu'ils abusent de l'exemption des dispositions de l'article 85 paragraphe 1.
4. La Commission peut adresser aux entreprises qui ont présenté la demande la communication prévue au para-
graphe 3 premier alinéa, et doit y procéder si un État membre le demande dans un délai de 45 jours à compter de la transmission à cet État membre, en application de l'article 15 paragraphe 2, de la demande de ces entreprises. La demande de l'État membre doit être justifiée par des considérations fondées sur les règles de concurrence du traité.
Si elle constate que les conditions de l'article 85 paragra-
phes 1 et 3 sont remplies, la Commission rend une décision d'application de l'article 85 paragraphe 3. La décision
indique la date à partir de laquelle elle prend effet. Cette date peut être antérieure à celle de la demande.
Article 13
Durée de validité et révocation des décisions d'application de l'article 85 paragraphe 3
1. La décision d'application de l'article 85 paragraphe 3, prise conformément aux dispositions de l'article 11 para-
graphe 4 ou de l'article 12 paragraphe 4 deuxième alinéa, doit indiquer pour quelle période elle s'applique; cette période n'est en règle générale pas inférieure à six ans. La décision peut être assortie de conditions et de charges.
2. La décision peut être renouvelée si les conditions d'application de l'article 85 paragraphe 3 continuent d'être remplies.
3. La Commission peut révoquer ou modifier sa décision ou interdire des actes déterminés aux intéressés:
a) si la situation de fait se modifie à l'égard d'un élément essentiel à la décision;
b) si les intéressés contreviennent à une charge dont la décision a été assortie;
c) si la décision repose sur des indications inexactes ou a été obtenue frauduleusement
ou
d) si les intéressés abusent de l'exemption des dispositions de l'article 85 paragraphe 1 qui leur a été accordée par la décision.
Dans les cas visés aux points b), c) ou d), la décision peut être révoquée avec effet rétroactif.
Article 14
Compétence
Sous réserve du contrôle de la décision par la Cour de justice, la Commission a compétence exclusive:
- pour imposer des obligations en application de l'ar-
ticle 7,
- pour rendre une décision en application de l'article 85 paragraphe 3.
Les autorités des États membres restent compétentes pour décider si les conditions de l'article 85 paragraphe 1 ou de l'article 86 sont remplies aussi longtemps que la Commission n'a engagé aucune procédure en vue de l'élaboration d'une décision dans l'affaire en cause ou n'a pas adressé la communication prévue à l'article 12 paragraphe 3 premier alinéa.
Article 15
Liaison avec les autorités des États membres
1. La Commission mène les procédures prévues dans le présent règlement en liaison étroite et constante avec les
autorités compétentes des États membres qui sont habilitées à formuler toutes observations sur ces procédures.
2. La Commission transmet sans délai aux autorités compétentes des États membres copie des plaintes et des demandes ainsi que des pièces les plus importantes qui lui sont adressées ou qu'elle adresse dans le cadre de ces procédures.
3. Un comité consultatif en matière d'ententes et de positions dominantes dans le domaine des transports maritimes est consulté préalablement à toute décision consécutive à une procédure visée à l'article 10 ainsi qu'avant toute décision rendue en application de l'article 12 paragraphe 3 deuxième alinéa ou de l'article 12 paragraphe 4 deuxième alinéa. Le comité consultatif est également consulté avant l'adoption des dispositions d'application prévues à l'ar-
ticle 26.
4. Le comité consultatif est composé de fonctionnaires compétents dans le domaine des transports maritimes et en matière d'ententes et de positions dominantes. Chaque État membre désigne deux fonctionnaires qui le représentent et qui peuvent être remplacés en cas d'empêchement par un autre fonctionnaire.
5. La consultation a lieu au cours d'une réunion commune sur l'invitation de la Commission et au plus tôt quatorze jours après l'envoi de la convocation. À celle-ci sont annexés un exposé de l'affaire avec indication des pièces les plus importantes et un avant-projet de décision pour chaque cas à examiner.
6. Le comité consultatif peut émettre un avis même si des membres sont absents et n'ont pas été représentés. Le résultat de la consultation fait l'objet d'un compte rendu écrit qui est joint au projet de décision. Ce compte rendu n'est pas rendu public.
Article 16
Demande des renseignements
1. Dans l'accomplissement des tâches qui lui sont assignées par le présent règlement, la Commission peut recueillir tous les renseignements nécessaires auprès des gouvernements et des autorités compétentes des États membres, ainsi que des entreprises et associations d'entreprises.
2. Lorsque la Commission adresse une demande de renseignements à une entreprise ou association d'entreprises, elle adresse simultanément une copie de cette demande à l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel se trouve le siège de l'entreprise ou de l'association d'entreprises.
3. Dans sa demande, la Commission indique les bases juridiques et le but de sa demande ainsi que les sanctions prévues à l'article 19 paragraphe 1 point b) au cas où un renseignement inexact serait fourni.
4. Sont tenus de fournir les renseignements demandés, les propriétaires des entreprises ou leurs représentants et, dans le
cas de personnes morales, de sociétés ou d'associations n'ayant pas la personnalité juridique, les personnes chargées de les représenter selon la loi ou les statuts.
5. Si une entreprise ou association d'entreprises ne fournit pas les renseignements requis dans le délai imparti par la Commission ou les fournit de façon incomplète, la Commission les demande par voie de décision. Cette décision précise les renseignements demandés, fixe un délai approprié dans lequel les renseignements doivent être fournis et indique les sanctions prévues à l'article 19 paragraphe 1 point b) et à l'article 20 paragraphe 1 point c), ainsi que le recours ouvert devant la Cour de justice contre la décision.
6. La Commission adresse simultanément copie de sa décision à l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel se trouve le siège de l'entreprise ou de l'association d'entreprises.
Article 17
Vérifications par les autorités des États membres
1. Sur demande de la Commission, les autorités compétentes des États membres procèdent aux vérifications que
la Commission juge indiquées au titre de l'article 18 para-
graphe 1, ou qu'elle a ordonnées par voie de décision prise en application de l'article 18 paragraphe 3. Les agents des autorités compétentes des États membres chargés de procéder aux vérifications exercent leurs pouvoirs sur production d'un mandat écrit délivré par l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel la vérification doit être effectuée. Ce mandat indique l'objet et le but de la vérification.
2. Les agents de la Commission peuvent, sur sa demande ou sur celle de l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel la vérification doit être effectuée, prêter assistance aux agents de cette autorité dans l'accomplissement de leurs tâches.
Article 18
Pouvoirs de la Commission en matière de vérification
1. Dans l'accomplissement des tâches qui lui sont assignées par le présent règlement, la Commission peut procéder à toutes les vérifications nécessaires auprès des entreprises et associations d'entreprises.
À cet effet, les agents mandatés par la Commission sont investis des pouvoirs ci-après:
a) contrôler les livres et autres documents professionnels;
b) prendre copie ou extrait des livres et documents professionnels;
c) demander sur place des explications orales;
d) accéder à tous locaux, terrains et moyens de transport des entreprises.
2. Les agents mandatés par la Commission pour ces vérifications exercent leurs pouvoirs sur production d'un mandat écrit qui indique l'objet et le but de la vérification, ainsi que la sanction prévue à l'article 19 paragraphe 1
point c) au cas où les livres ou autres documents professionnels requis seraient présentés de façon incomplète. La Commission avise, en temps utile avant la vérification, l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel la vérification doit être effectuée, de la mission de vérification et de l'identité des agents mandatés.
3. Les entreprises et associations d'entreprises sont tenues de se soumettre aux vérifications que la Commission a ordonnées par voie de décision. La décision indique l'objet et le but de la vérification, fixe la date à laquelle elle commence, et indique les sanctions prévues à l'article 19 paragraphe 1 point c) et à l'article 20 paragraphe 1 point d) ainsi que
le recours ouvert devant la Cour de justice contre la décision.
4. La Commission prend les décisions visées au paragraphe 3 après avoir entendu l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel la vérification doit être effectuée.
5. Les agents de l'autorité compétente de l'État membre sur le territoire duquel la vérification doit être effectuée peuvent, sur la demande de cette autorité ou sur celle de la Commission, prêter assistance aux agents de la Commission dans l'accomplissement de leurs tâches.
6. Lorsqu'une entreprise s'oppose à une vérification ordonnée en vertu du présent article, l'État membre intéressé prête aux agents mandatés par la Commission l'assistance nécessaire pour leur permettre d'exécuter leur mission de vérification. À cette fin, les États membres prennent, avant le 1er janvier 1989 et après consultation de la Commission, les mesures nécessaires.
Article 19
Amendes
1. La Commission peut, par voie de décision, infliger aux entreprises et associations d'entreprises des amendes d'un montant de cent à cinq mille Écus lorsque, de propos délibéré ou par négligence:
a) elles donnent des indications inexactes ou dénaturées lors d'une communication faite conformément à l'article 5 paragraphe 5 ou d'une demande présentée en application de l'article 12;
b) elles fournissent un renseignement inexact en réponse à une demande faite en application de l'article 16 paragraphes 3 ou 5, ou ne fournissent pas un renseignement dans le délai fixé dans une décision prise en vertu de l'article 16 paragraphe 5;
c) elles présentent de façon incomplète, lors des vérifications effectuées au titre de l'article 17 ou de l'article 18, les livres ou autres documents professionnels requis, ou ne se soumettent pas aux vérifications ordonnées par voie de décision prise en application de l'article 18 paragra-
phe 3.
2. La Commission peut, par voie de décision, infliger aux entreprises et associations d'entreprises des amendes de mille Écus au moins et d'un million d'Écus au plus, ce dernier montant pouvant être porté à 10 % du chiffre d'affaires réalisé au cours de l'exercice social précédent par chacune des entreprises ayant participé à l'infraction lorsque, de propos délibéré ou par négligence:
a) elles commettent une infraction aux dispositions de l'article 85 paragraphe 1 ou de l'article 86 du traité, ou ne donnent pas suite à une obligation imposée en application de l'article 7 du présent règlement;
b) elles contreviennent à une charge imposée en vertu de l'article 5 ou de l'article 13 paragraphe 1.
Pour déterminer le montant de l'amende, il y a lieu de prendre en considération, outre la gravité de l'infraction, la durée de celle-ci.
3. Les dispositions de l'article 15 paragraphes 3 et 4 sont applicables.
4. Les décisions prises en vertu des paragraphes 1 et 2 n'ont pas un caractère pénal.
Les amendes prévues au paragraphe 2 point a) ne peuvent pas être infligées pour des agissements postérieurs à la notification à la Commission et antérieurs à la décision par laquelle elle accorde ou refuse l'application de l'article 85 paragraphe 3 du traité, pour autant qu'ils restent dans les limites de l'activité décrite dans la notification.
Toutefois, cette disposition n'est pas applicable dès lors que la Commission a fait savoir aux entreprises intéressées qu'après examen provisoire elle estime que les conditions d'application de l'article 85 paragraphe 1 du traité sont remplies et qu'une application de l'article 85 paragraphe 3 n'est pas justifiée.
Article 20
Astreintes
1. La Commission peut, par voie de décision, infliger aux entreprises et associations d'entreprises des astreintes à raison de cinquante à mille Écus par jour de retard à
compter de la date qu'elle fixe dans sa décision, pour les contraindre:
a) à mettre fin à une infraction aux dispositions de l'article 85 paragraphe 1 ou de l'article 86 du traité dont elle a ordonné la cessation en application de l'article 11 ou à se conformer à une obligation imposée en vertu de l'arti-
cle 7;
b) à mettre fin à toute action interdite en vertu de l'article 13 paragraphe 3;
c) à fournir de manière complète et exacte un renseignement qu'elle a demandé par voie de décision prise en application de l'article 16 paragraphe 5;
d) à se soumettre à une vérification qu'elle a ordonnée par voie de décision prise en application de l'article 18 paragraphe 3.
2. Lorsque les entreprises ou associations d'entreprises ont satisfait à l'obligation pour l'exécution de laquelle
l'astreinte avait été infligée, la Commission peut fixer le montant définitif de celle-ci à un chiffre inférieur à celui qui résulterait de la décision initiale.
3. Les dispositions de l'article 15 paragraphes 3 et 4 sont applicables.
Article 21
Contrôle de la Cour de justice
La Cour de justice statue avec compétence de pleine juridiction au sens de l'article 172 du traité sur les recours intentés contre les décisions par lesquelles la Commission fixe une amende ou une astreinte; elle peut supprimer, réduire ou majorer l'amende ou l'astreinte infligée.
Article 22
Écu
Pour l'application des articles 19 à 21, l'Écu est celui retenu pour l'établissement du budget de la Communauté en vertu des articles 207 et 209 du traité.
Article 23
Audition des intéressés et des tiers
1. Avant de prendre les décisions prévues à l'article 11, à l'article 12 paragraphe 3 deuxième alinéa et paragraphe 4, à l'article 13 paragraphe 3 et aux articles 19 à 20, la Commission donne aux entreprises et associations d'entreprises intéressées l'occasion de faire connaître leur point de vue au sujet des griefs retenus par la Commission.
2. Dans la mesure où la Commission ou les autorités compétentes des États membres l'estiment nécessaire, elles peuvent aussi entendre d'autres personnes physiques ou morales. Si des personnes physiques ou morales justifiant d'un intérêt suffisant demandent à être entendues, il doit être fait droit à leur demande.
3. Lorsque la Commission se propose de rendre une décision d'application de l'article 85 paragraphe 3 du traité, elle publie l'essentiel du contenu de l'accord, de la décision ou de la pratique en cause en invitant tous les tiers intéressés à lui faire connaître leurs observations dans le délai qu'elle fixe et qui ne peut être inférieur à un mois. La publication doit tenir compte de l'intérêt légitime des entreprises à ce que leurs secrets d'affaires ne soient pas divulgués.
Article 24
Secret professionnel
1. Les informations recueillies en application des articles 17 et 18 ne peuvent être utilisées que dans le but pour lequel elles ont été demandées.
2. Sans préjudice des dispositions des articles 23 et 25, la Commission et les autorités compétentes des États membres ainsi que leurs fonctionnaires et autres agents sont tenus de ne pas divulguer les informations qu'ils ont recueillies en application du présent règlement et qui, par leur nature, sont couvertes par le secret professionnel.
3. Les dispositions des paragraphes 1 et 2 ne s'opposent pas à la publication de renseignements généraux ou d'études ne comportant pas d'indications individuelles sur les entreprises ou associations d'entreprises.
Article 25
Publication des décisions
1. La Commission publie les décisions qu'elle prend en application de l'article 11, de l'article 12 paragraphe 3 deuxième alinéa et paragraphe 4, et de l'article 13 para-
graphe 3.
2. La publication mentionne les parties intéressées et l'essentiel de la décision; elle doit tenir compte de l'intérêt légitime des entreprises à ce que leurs secrets d'affaires ne soient pas divulgués.
Article 26
Dispositions d'application
La Commission est autorisée à arrêter des dispositions d'application concernant l'étendue des obligations de communication prévues à l'article 5 paragraphe 5, la forme, la teneur et les autres modalités des plaintes visées à l'article 10, des demandes visées à l'article 12, ainsi que les auditions prévues à l'article 23 paragraphes 1 et 2.
Article 27
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le 1er juillet 1987.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 22 décembre 1986.