РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 874/2009 НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2009 година
относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения
(преработена версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1), и по-специално член 114 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1239/95 на Комисията от 31 май 1995 година относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения (2) е бил изменян съществено няколко пъти (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
Регламент (ЕО) № 2100/94 („Основният регламент“) установява нова система за правна закрила на Общността на сортовете растения, при която правната закрила на сортовете растения е валидна в цялата Общност.
(3)
Такава система следва се управлява по ефективен начин от Службата на Общността за сортовете растения (Службата), която е подпомагана от службите за проверките при извършването на техническите проверки на съответните растителни сортове и която може да се възползва от услугите на определени национални агенции или от своите подразделения, създадени с тази цел. В тази връзка е задължително да се определят връзките между Службата, нейните подразделения, службите за проверка и националните агенции.
(4)
Службата следва да заплаща на службите за проверка такса, покриваща всички разноски за извършването на техническата проверка от тяхна страна. Административният съвет следва да определи единни методи за изчисляване на разноските.
(5)
Решенията на Службата могат да бъдат обжалвани пред нейното отделение по жалбите. Следва да се приемат разпоредби за дейността на отделението по жалбите. Ако е необходимо, могат да бъдат създавани и други отделения по жалбите от административния съвет.
(6)
Докладите от проверката, извършена на отговорност на органите на държава-членка или на трета държава, която е член на Международния съюз за закрила на нови сортове растения, следва да се считат за достатъчна база за решение.
(7)
Следва да се позволи използването на електронни средства от страна на Службата при подаването на заявки, възражения или жалби и при представянето на документи. Освен това Службата следва да има възможността да издава сертификати за правната закрила на Общността на сортовете растения в електронен формат. Публикуването на информация относно правната закрила на Общността на сортовете растения също следва да бъде възможно по електронен път. И накрая, следва да се позволи електронното съхранение на свързани с производството досиета.
(8)
Председателят на Службата следва да бъде упълномощен да определи всички необходими подробности по отношение на използването на електронни средства за комуникация или съхранение.
(9)
Определени разпоредби на членове 23, 29, 34, 35, 36, 42, 45, 46, 49, 50, 58, 81, 85, 87, 88 и 100 от Основния регламент изрично предвиждат, че подробни правила следва или могат да бъдат създадени за тяхното прилагане. Други подробни правила се създават за същите цели, ако се изисква изясняване.
(10)
Влизането в сила на прехвърлянето на закрилата на Общността на сортовете растения или прехвърляне на правото за това се определя в правилата, свързани с вписването в регистрите.
(11)
Административният съвет на Службата на Общността за сортовете растения е бил консултиран.
(12)
Правилата, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по правна закрила на сортовете растения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
СТРАНИ В ПРОИЗВОДСТВОТО, СЛУЖБА И СЛУЖБИ ПО ПРОВЕРКИТЕ
ГЛАВА I
Страни в производството
Член 1
Страни в производството
1. Следните лица могат да бъдат страна в производството пред Службата на Общността за сортовете растения, наричана по-нататък „Службата“:
а)
заявителят за правна закрила на Общността на сортовете растения;
б)
лицето, което възразява, посочено в член 59, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2100/94 (наричан по-нататък „Основния регламент“);
в)
титулярят или титулярите на право на закрила на Общността на сортовете растения, наричани по-нататък „титуляр“;
г)
всяко лице, чиято заявка или молба е предпоставка за решение, което се взема от службата.
2. Службата може, въз основа на писмена молба, да допусне до участие в производството всяко лице, различно от лицата, посочени в параграф 1, което е пряко и лично заинтересовано.
3. Всяко физическо или юридическо лице, както и всеки орган, приравнен на юридическо лице, според законодателството, приложимо към него, се счита за лице по смисъла на параграфи 1 и 2.
Член 2
Определяне на страните в производството
1. Всяка страна в производството се определя чрез нейното име и адрес.
2. Имената на физически лица се посочват чрез фамилното име на лицето и малките му имена. Имената на юридическите лица, а също и на предприятия или търговски дружества се указват чрез техните официални наименования.
3. Адресите съдържат цялата релевантна административна информация, включително името на държавата, в която пребивава страната в производството или където е разположено нейното седалище или тя е установена. Препоръчително е да бъде указан само един адрес за всяка страна в производството; в случай че са указани няколко адреса, само адресът, отбелязан на първо място, се взема предвид, освен ако страната в производството определи един от другите адреси като адрес за връзка.
Председателят на Службата определя подробностите относно адреса, включително и всякаква релевантна информация във връзка с други комуникационни връзки за пренос на данни.
4. Когато юридическо лице е страна в производството, то също се указва чрез име и адрес на физическо лице, юридически представящо страната в производството по силата на съответното национално законодателство. Разпоредбите на параграф 2 се прилагат mutatis mutandis спрямо това физическо лице.
Службата може да разреши дерогации от разпоредбите на първото изречение на първа алинея.
5. Когато Комисията или държава-членка е страна в производството, тя посочва представител за всяко производство, в което участва.
Член 3
Езици на страните в производството
1. Език, който е официален език на Европейския съюз, избран от страна в производството, за използване в документите, които са изпратени първо до Службата и подписани с цел подаване, се използва от страната в производството до произнасяне окончателно решение от Службата.
2. Ако страна в производството изпрати документ, подписан за тази цел от нея на който и да е друг официален език на Европейския съюз, различен от този, който следва да се използва съгласно параграф 1, документът се счита за получен, когато Службата притежава негов превод, предоставен от други служби. Службата може да разреши дерогация от това изискване.
3. Ако при устното производство страна използва език, различен от официалния език на Европейския съюз, използван от компетентните членове от персонала на Службата, от други страни в производството, или и от двете, като език използван от нея, тя е длъжна да осигури симултанен превод на този официален език. Ако това не е направено, устното производство може да продължи на езиците, използвани от компетентните членове от персонала на Службата и от другите страни в производството.
Член 4
Езици при устно производство и при събиране на доказателства
1. Всяка страна в производството, всеки свидетел или експерт, който дава показания по време на устно производство, може да използва всеки от официалните езици на Европейския съюз.
2. Ако събирането на доказателства, посочено в параграф 1, е допуснато по искане на страна в производството, тогава, ако страна в производството, свидетел или експерт, не може да се изрази по подходящ начин на някой от официалните езици на Европейския съюз, той може да бъде изслушан само ако страната, която е направила искането, осигури превод на езиците, използвани заедно от всички страни в производството или, при липса на такъв, от членовете на персонала на Службата.
Службата може да разреши дерогации от първа алинея.
3. Изявленията, направени от членовете на персонала на Службата, от страни в производството, свидетели или експерти на един от официалните езици на Европейския съюз по време на устното производство или при събирането на доказателства, се включват в протокола на съответния използван език. Изказвания, направени на друг език, се включват на езика, използван от членовете на персонала на Службата.
Член 5
Превод на документите на страните в производството
1. Ако страна в производството изпрати документ на език, различен от официалните езици на Европейския съюз, Службата може да изиска превода на получените документи да бъде направен от страната в производството на езика, който следва да бъде използван от тази страна или от компетентните членове на персонала на Службата.
2. Когато преводът на документ се депозира или следва да бъде депозиран от страна в производството, Службата може да изиска депозирането на свидетелство, в рамките на период, в който тя може да определи, че преводът отговаря на оригиналния текст.
3. Ако преводът, посочен в параграф 1 и свидетелството, посочено в параграф 2 не са депозирани, се счита, че документът не е получен от Службата.
ГЛАВА II
Служба
Раздел 1
Комитети на Службата
Член 6
Квалификация на членовете на комитетите
1. Комитетите, посочени в член 35, параграф 2 от Основния регламент, са съставени, по усмотрение на председателя на Службата, или от лица само с юридическа или само с техническа квалификация, или от лица с техническа квалификация и лица с юридическа квалификация.
2. Лицето с техническа квалификация притежава диплома или е придобило признат опит в областта на ботаниката.
3. Лицето с юридическа квалификация притежава диплома по право или е придобило признат опит в областта на интелектуалната собственост или регистрацията на растителни сортове.
Член 7
Решения на комитетите
1. Комитетите, освен вземането на решенията, посочени в член 35, параграф 2 от Основния регламент, се занимават и със:
-
несуспензивния ефект на решение, съгласно член 67, параграф 2 от Основния регламент,
-
преюдициално ревизиране съгласно член 70 на Основния регламент,
-
restituo in integrum съгласно член 80 от Основния регламент, и
-
разпределението на разноските съгласно член 85, параграф 2 от Основния регламент и член 75 от настоящия регламент.
2. Решенията на комитетите се вземат с мнозинство от техните членове.
Член 8
Правомощия на членовете на комитетите
1. Комитетите определят един от своите членове за докладчик, който действа от името на съответния комитет.
2. Докладчикът упражнява следните правомощия:
а)
изпълнява задълженията, съгласно член 25 и контролира изпращането на докладите от службите за проверка, посочени в членове 13 и 14;
б)
проследява процедурата в рамките на Службата, включително съобщаване на всяка нередност, която следва да се отстрани от страна в производството и определянето на срок за това; и
в)
провежда тесни консултации и обмяна на информация със страните в производството.
Член 9
Роля на председателя
Председателят на Службата гарантира последователността на решенията, взети под негово ръководство. Той определя, по-специално, условията, съгласно които се вземат решенията по възражения, направени по член 59 от Основния регламент, и решенията по членове 61, 62, 63 или 66 от Основния регламент.
Член 10
Консултации
Членовете на персонала на Службата могат да използват безплатно помещенията на националните агенции, определени съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, както и тези на службите за проверки, посочени в членове 13 и 14 от настоящия регламент, за провеждане на периодични консултации със страните в производството и трети лица.
Раздел 2
Отделения по жалбите
Член 11
Отделения по жалбите
1. С оглед произнасяне по жалбите срещу решенията, посочени в член 67 от Основния регламент, се създава отделение по жалбите. Ако е необходимо, административният съвет може, по предложение на Службата, да създаде повече отделения по жалбите. В този случай той определя разпределението на работата между така създадените отделения по жалбите.
2. Всяко отделение по жалбите се състои от членове с техническа и юридическа квалификация. Член 6, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis. Председателят трябва да бъде лице с юридическа квалификация.
3. Проверката на жалба се възлага от председателя на отделението по жалбите на един от неговите членове, които действа като докладчик. Проучването може да включва, по целесъобразност, събиране на доказателства.
4. Решенията на отделението по жалбите се вземат с мнозинство от членовете.
Член 12
Деловодство към отделението по жалбите
1. Председателят на Службата създава деловодство към отделението по жалбите; членовете на персонала на Службата не могат да участват в деловодството, ако те са участвали в производството, свързано с обжалваното решение.
2. Служителите на деловодството по-специално отговарят за:
-
изготвяне на протоколите от устното производство и събирането на доказателства съгласно член 63 от настоящия регламент,
-
разпределение на разноските, съгласно член 85, параграф 5 от Основния регламент и член 76 от настоящия регламент, и
-
потвърждаването, съгласно член 77 от настоящия регламент, на всяко споразумение за покриване разходите, сключено между страните в производството.
ГЛАВА III
Служби за проверка
Член 13
Определяне на служба за проверка, посочена в член 55, параграф 1 от Основния регламент
1. Когато административният съвет натовари компетентна служба в държава-членка, с отговорност за техническата проверка, председателят на Службата уведомява определената служба, наричана по-нататък „служба за проверка“. Тя започва да действа от деня на уведомяването от председателя на Службата. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато това задължение на службата за проверка се отменя, при спазване на член 15, параграф 6 от настоящия регламент.
2. На член на персонала на службата за проверка, участващ в техническа проверка, не е позволено да използва, без да е упълномощен, или да разкрива на което и да е неупълномощено лице, каквито и да е факти, документи и информация, които са му станали известни в хода на техническата проверка или във връзка с нея. Той е обвързан от това задължение след приключването на съответната техническа проверка, след прекратяване на функциите му, както и след оттегляне на задължението за техническа проверка на съответната служба за проверка.
3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis към материал от растителен сорт, който е предоставен на службата за проверка от заявителя.
4. Службата контролира спазването на параграфи 2 и 3 и се произнася по изключването или искания за отвод на членове на службата за проверка съгласно член 81, параграф 2 от Основния регламент.
Член 14
Определяне на служба за проверка, посочена в член 55, параграф 2 от Основния регламент
1. Когато Службата възнамерява да натовари агенции с отговорността за техническата проверка на сортовете, съгласно член 55, параграф 2 от Основния регламент, тя изпраща обяснително писмо за одобрение от административния съвет относно техническата целесъобразност за избора на такива агенции като служба за проверка.
2. Когато Службата възнамерява да създаде свои собствени подразделения за техническа проверка на сортовете в съответствие с член 55, параграф 2 от Основния регламент, тя изпраща обяснително писмо за одобрение от административния съвет относно техническата и икономическа целесъобразност от създаването на такива подразделения за тази цел и за разположението на тези подразделения.
3. Когато административният съвет е одобрил обяснителните писма, посочени в параграфи 1 и 2, председателят на Службата може да съобщи това определяне на агенциите, посочени в параграф 1, или може да публикува определянето на подразделения, както е посочено в параграф 2, в Официален вестник на Европейския съюз. Това определяне може да бъде отменено само със съгласие на административния съвет. Член 13, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към членовете на персонала на агенцията, посочена в параграф 1 от настоящия член.
Член 15
Процедура по определяне
1. Определянето на служба за проверка става с писмено споразумение между Службата и службата за проверка, предвиждащо дейността по техническата проверка на растителните сортове от службата за проверка и за плащането на таксите, посочени в член 58 от Основния регламент. В случай на подразделение, посочено в член 14, параграф 2 от настоящия регламент, определянето става съгласно вътрешни правила за методите на работа, издадени от Службата.
2. Ефектът на писменото споразумение е такъв, че действия, извършени или които следва да се извършват от членовете на персонала на службата за проверка, се считат, по отношение на третите лица, за действия на Службата.
3. Когато службата за проверка възнамерява да се възползва от услугите на други технически квалифицирани органи, съгласно член 56, параграф 3 от Основния регламент, тези органи се назовават в писменото споразумение със службата. Член 81, параграф 2 от Основния регламент и член 13, параграфи 2 и 3 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към съответните членове, които трябва да подпишат писмен документ, с който се задължават да спазват поверителност.
4. Службата заплаща на службата за проверка такса, покриваща всички разноски за извършването на техническата проверка от последната. Административният съвет определя единни методи за изчисляване на разноските и съставните елементи на разноските, които важат за всички определени служби за проверка.
5. Службата за проверка периодично изпраща на Службата разбивка на разходите за извършената техническа проверка и по поддръжката на необходимите референтни събрани материали. При обстоятелствата, посочени в параграф 3, отделен доклад от одита на органите се изпраща на Службата от службата за проверка.
6. Всяко отменяне на определяне на служба за проверка не може да има ефект преди деня, в който влезе в сила прекратяването на писменото споразумение, посочено в параграф 1.
ДЯЛ II
СПЕЦИФИЧНИ ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД СЛУЖБАТА
ГЛАВА I
Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения
Раздел 1
Заявка
Член 16
Подаване на заявката
1. Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения се подава в Службата, в определените национални агенции или подразделения, създадени съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент.
Когато заявката се подава в Службата, това може да стане на хартиен или електронен носител. Когато заявката се подава в националните агенции или подразделения, тя се подава в два екземпляра на хартиен носител.
2. Информацията, изпратена на Службата, в съответствие с член 49, параграф 1, буква б) от Основния регламент, съдържа:
-
подробности за идентифициране на заявителя и, по целесъобразност, неговия процесуален представител,
-
националната агенция или подразделение, в която е подадена заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения, и
-
временното обозначение на съответния сорт.
3. Службата предоставя безплатно следните формуляри:
а)
формуляр на заявка и технически въпросник за целите на подаването на заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения;
б)
формуляр за изпращане на информацията, посочена в параграф 2, който указва последиците от всеки пропуск при изпращането.
4. Заявителят попълва и подписва формуляра, предвиден в параграф 3. Когато заявлението се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея относно подписа.
Член 17
Получаване на заявката
1. Когато национална агенция, определена съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, или подразделение, създадено съгласно него, получи заявка, то изпраща на Службата заедно със заявката, която се изпраща съгласно член 49, параграф 2 от Основния регламент, и потвърждение за получаване. Потвърждението за получаване съдържа входящия номер на националната агенция или на нейно подразделение, номера на изпратените документи и датата на получаване в националната агенция или подразделението. Копие от потвърждението за получаване се дава на заявителя от националната агенция или подразделение.
2. Когато Службата получи заявка директно от заявителя или чрез подразделение или национална агенция, тя следва, без да се засягат други разпоредби, да маркира документите, като попълва входящ номер и дата на получаване от Службата и издава квитанция на заявителя. Квитанцията съдържа входящия номер на Службата, номера на получените документи, датата на получаване в Службата и датата на заявката, по смисъла на член 51 от Основния регламент. Копие от квитанцията се издава на националната агенция или подразделение, чрез които Службата е получила заявката.
3. Ако Службата получи заявка чрез подразделение или национална агенция повече от един месец след нейното подаване от заявителя, „датата на заявката“, по смисъла на член 51 от Основния регламент, не може да бъде по-ранна от датата на получаване в Службата, освен ако Службата установи на базата на достатъчни писмени доказателства, че заявителят е изпратил информация до нея съгласно член 49, параграф 1, буква б) от Основния регламент и член 16, параграф 2 от настоящия регламент.
Член 18
Условия, определени в член 50, параграф 1 от Основния регламент
1. Ако Службата констатира, че заявката не отговаря на условията, определени в член 50, параграф 1 от Основния регламент, тя информира заявителя за констатираните недостатъци, като уточнява, че само датата, на която се получи достатъчна информация, отстраняваща тези недостатъци, може да бъде считана за дата на заявката по смисъла на член 51 от Основния регламент.
2. Заявката отговаря на условието, определено в член 50, параграф 1, буква и) от Основния регламент само ако датата и страната на първото преотстъпване, по смисъла на член 10, параграф 1 на Основния регламент, са указани, или ако такова преотстъпване все още не е извършено, е направена декларация, удостоверяваща липсата на преотстъпване.
3. Заявката отговаря на условието, определено в член 50, параграф 1, буква й) от Основния регламент, само ако датата и страната, записани в по-ранна заявка за сорта, са указани, в степента, в която заявителят е узнал за тях, по отношение на:
-
молба за право на собственост по отношение на сорт, и
-
молба за официално приемане на сорта за издаване на сертификати и пускане на пазара, когато официалното приемане включва официално описание на сорта,
в държава-членка или член на Международния съюз за закрила на новите сортове растения.
Член 19
Условия, посочени в член 50, параграф 2 от Основния регламент
1. Ако Службата счита, че заявката не отговаря на разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член или на член 16 от настоящия регламент, тя прилага член 17, параграф 2 от него, но изисква заявителят да отстрани недостатъците, които тя е констатирала, в рамките на период, който тя може да определи. Ако тези недостатъци не бъдат отстранени в този период, Службата незабавно отхвърля заявката съгласно член 61, параграф 1, буква а) от Основния регламент.
2. Заявката съдържа следните подробности:
а)
националността на заявителя, ако той е физическо лице, и неговото наименование като страна в производството, посочени в член 2 от настоящия регламент, и, ако не е селекционерът, името и адреса на селекционера;
б)
латинското наименование на рода, вида или подвида, към който принадлежи сорта, и общото име;
в)
характеристиките на сорта, които по мнение на заявителя са ясно различими от други сортове, като тези други сортове се посочват (ако е целесъобразно) като референтни сортове за тестване;
г)
селекция, поддръжка и размножаване на сорта, включително информация за:
-
характеристики, названието на сорта или, при липса на такова, временното наименование и култивирането на някакъв друг сорт или сортове, материал от които трябва да бъде използван нееднократно за производството на сорта, или
-
характеристики, които са били генетично модифицирани, когато съответният сорт представлява генетично модифициран организъм по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4);
д)
региона и страната, в която сортът е селекциониран или открит и развит;
е)
датата и страната на първо преотстъпване на сортови съставки или материал от реколта от сорта, за целите на оценката на новостта, съгласно член 10 от Основния регламент, или декларация, че такова преотстъпване все още не е извършено;
ж)
наименованието на органа, пред който е подадена заявката, и входящия номер на заявката, посочена в член 18, параграф 3 от настоящия регламент;
з)
съществуващи национални права за закрила на сортовете растения или какъвто и да е патент за сорта, валиден в рамките на Общността.
3. Службата може да се изисква всякаква необходима информация или документация и, ако е необходимо, достатъчно скици или фотографии за извършването на техническата проверка в рамките на период, който тя определя.
4. Когато съответният сорт представлява генетично модифициран организъм, по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО Службата може за изиска заявителят да изпрати копие от писмен документ от отговорните органи, удостоверяващ, че техническата проверка на сорта съгласно членове 55 и 56 от Основния регламент не представлява риск за околната среда съгласно нормите на посочената директива.
Член 20
Искане на приоритет
Ако заявителят иска право на приоритет на заявка по смисъла на член 52, параграф 2 от Основния регламент, която не е най-рано постъпилата от заявките, които следва да бъдат указани съгласно първо тире на член 18, параграф 3 от настоящия регламент, Службата декларира, че само най-старата заявка може да се ползва от приоритетна дата. Когато потвърждението за получаване от Службата включва датата на подаване на заявката, която не е най-старата от заявките, които следва да бъдат указани, известената приоритетна дата се счита за невалидна.
Член 21
Правна закрила на Общността на сортовете растения по време на производството
1. Когато завеждането на иск срещу заявител по силата на член 98, параграф 4 от Основния регламент е вписано в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може да спре производството по заявката. Службата може да определи дата, на която възнамерява да продължи висящото пред нея производство.
2. Когато окончателно решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по иска, посочен в параграф 1, бъдат вписани в регистъра за заявки за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата възобновява производството. Тя може да го възобнови на по-ранна дата, но не преди датата, вече определена съгласно параграф 1.
3. Когато правото на закрила на Общността на сортовете растения е валидно прехвърлено на друго лице и това прехвърляне има действие по отношение на Службата, това лице може да замести първия заявител, при условие че той уведоми за това Службата в рамките на един месец от вписването на окончателното решение в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения. Таксите, дължими съгласно член 83 от Основния регламент и вече платени от първия заявител, се считат за платени от последващия заявител.
Раздел 2
Извършване на техническата проверка
Член 22
Решение за ръководните принципи на тестовете
1. По предложение на председателя на Службата административният съвет взема решение за ръководните принципи на тестовете. Датата на решението и сортовете, посочени в него, се публикуват в Официален бюлетин на Службата, както е посочено в член 87.
2. При липса на решение на административния съвет за ръководните принципи за тестовете председателят на Службата може да вземе временно решение за тях. Временното решение изтича в деня на вземането на решение от административния съвет. Когато временното решение на председателя на Службата се различава от решението на административния съвет, техническата проверка, започнала преди решението на административния съвет, не се повлиява. Административният съвет може да вземе друго решение, ако обстоятелствата го наложат.
Член 23
Правомощия, дадени на председателя на Службата
1. Когато административният съвет вземе решение за ръководните принципи за тестовете, той включва правомощие, с което председателят на Службата може да включва допълнителни характеристики и техни описания по отношение на сорт.
2. Когато председателят на Службата използва правомощието, посочено в параграф 1, член 22, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
Член 24
Уведомяване на службата за проверка от Службата
Съгласно член 55, параграф 3 от Основния регламент Службата изпраща копия от следните документи, свързани със сорта, на службата за проверка:
а)
формуляр на заявка, технически въпросник и всеки допълнителен документ, изпратен от заявителя, съдържащ информация, необходима за извършването на техническата проверка;
б)
попълнените формуляри от заявителя, съгласно член 86 от настоящия регламент;
в)
документите, свързани с възражение, основано на твърдение, че условията, посочени в членове 7, 8 и 9 от Основния регламент не са спазени.
Член 25
Сътрудничество между Службата и службата за проверка
Служителите на службата за проверка, отговорни за техническата проверка, и докладчикът, определен съгласно член 8, параграф 1, си сътрудничат във всички фази на техническата проверка. Сътрудничеството обхваща най-малко следните аспекти:
а)
контрол на извършването на техническата проверка, включително инспектиране на местонахождението на тестовите участъци и използваните методи от докладчика;
б)
без да засяга други разследвания на Службата, информация от службата за проверка за подробностите за всякакво предишно пускане на пазара на сорта; и
в)
изпращане от службата за проверка на Службата на междинни доклади за всеки период на растеж.
Член 26
Форма на докладите от проверката
1. Докладът от проверката, посочен в член 57 от Основния регламент, се подписва от отговорния член на службата за проверка и изрично уточнява, че докладът е запазен за използване само от Службата, съгласно член 57, параграф 4 от Основния регламент.
2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат mutatis mutandis към всички междинни доклади, които следва да бъдат изпратени на Службата. Службата за проверка изпраща копие от всеки междинен доклад на заявителя.
Член 27
Други доклади от проверка
1. Докладът за резултатите от всяка техническа проверка, която е извършена или е в процес на извършване за официални цели в държава-членка от една от отговорните служби за съответните сортове съгласно член 55, параграф 1 от Основния регламент, може да бъде считан от Службата, че представлява достатъчна база за решение, при условие че:
а)
материалът, изпратен за техническа проверка, отговаря по количество и качество на всички стандарти, които са предвидени съгласно член 55, параграф 4 от Основния регламент;
б)
техническата проверка е извършена по начин, отговарящ на предписанията на Административния съвет съгласно член 55, параграф 1 от Основния регламент, и е извършена съгласно ръководните принципи, дадените общи инструкции, съгласно член 56, параграф 2 от Основния регламент и членове 22 и 23 от настоящия регламент;
в)
Службата е имала възможност да контролира провеждането на съответната техническа проверка; и
г)
когато окончателният доклад не е налице веднага, междинните доклади за всеки период на растеж са изпратени на Службата преди доклада от проверката.
2. Когато Службата не счита, че докладът от проверката, посочен в параграф 1, представлява достатъчна база за решение, тя може да приложи процедурата определена в член 55 от Основния регламент, след като се консултира със заявителя и съответната служба по проверка.
3. Службата и всяка компетентна национална служба за правна закрила на сортовете в държава-членка оказват административна помощ на другите чрез предоставяне, при поискване, на всякакви доклади от проверки на сортове, за целите на проучване на различимостта, хомогенността и стабилността на този сорт. Определена сума се заплаща на Службата или на компетентната национална служба за правна закрила на сортовете за предоставянето на такъв доклад, като тази сума се съгласува между съответните служби.
4. Доклад за резултатите от техническата проверка, която е извършена или е в процес на извършване за официални цели в трета държава, която е член на Международния съюз за закрила на нови сортове растения, може да бъде считан от Службата като представляващ достатъчна база за решение, при условие че техническата проверка отговаря на условията, предвидени в писменото споразумение между Службата и компетентния орган на тази трета държава. Тези условия следва да включват поне:
а)
условията относно материала, както е посочено в параграф 1, буква а);
б)
че техническата проверка е извършена съгласно утвърдените правила за тестване или общите инструкции, дадени съгласно член 56, параграф 2 от Основния регламент;
в)
че Службата е имала възможност да провери годността на средствата за извършване на техническата проверка за съответните сортове в тази трета държава и да наблюдава извършването на съответната техническа проверка; и
г)
условията, отнасящи се до наличието на доклади, както е посочено в параграф 1, буква г).
Раздел 3
Наименование на сорта
Член 28
Предложение за наименование на сорта
Предложението за наименование на сорта се подписва и се подава в Службата или, ако предложението придружава заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения, в определената национална агенция или създадено подразделение съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, в два екземпляра.
Службата предоставя безплатно формуляр за целите на предложение за наименование на сорта.
Когато предложението за наименование на сорта се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент относно подписа.
Член 29
Проверка на предложението
1. Когато предложението не придружава заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения или когато предложеното наименование на сорта не може да бъде одобрено от Службата, Службата незабавно информира заявителя за това, като изисква от него да изпрати предложение или ново предложение и уточнява последиците от неспазване на това изискване.
2. Когато Службата установи, при получаване на резултатите от техническата проверка съгласно член 57, параграф 1 от Основния регламент, че заявителят не е подал никакво предложение за наименование на сорта, тя незабавно отхвърля заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 61, параграф 1, буква в) от Основния регламент.
Член 30
Насоки за наименование на сорт
Административният съвет приема насоки, установяващи уеднаквени и окончателно определени критерии за определянето на пречките за родовото обозначение на наименованието на сорта, посочено в член 63, параграфи 3 и 4 от Основния регламент.
ГЛАВА II
Възражение
Член 31
Подаване на възражения
1. Възраженията, съгласно член 59 от Основния регламент, съдържат:
а)
името на заявителя и входящия номер на заявката, срещу която е подадено възражението;
б)
определяне на лицето, направило възражението, като страна в производството, както е посочено в член 2 от настоящия регламент;
в)
ако лицето, направило възражението, е определило процесуален представител, неговото име и адрес;
г)
декларация, уточняваща мотивите, на които се основава възражението, както е посочено в член 59, параграф 3 от Основния регламент, и по фактите, доказателствата и аргументите, представени в подкрепа на възражението.
2. Ако са подадени няколко възражения по отношение на една и съща заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може да съедини производствата по тези възражения.
Член 32
Отхвърляне на възражения
1. Ако Службата счита, че възражението не отговаря на член 59, параграфи 1 и 3 от Основния регламент или член 31, параграф 1, буква г) от настоящия регламент или че то не съдържа достатъчно сведения, позволяващи идентифициране на заявката на заявителя, срещу която е подадено възражението, тя отхвърля възражението като недопустимо, освен ако тези пропуски са отстранени в рамките на срок, който тя може да посочи.
2. Ако Службата констатира, че възражението не отговаря на други разпоредби на Основния регламент или на настоящия регламент, тя отхвърля възражението като недопустимо, освен ако тези пропуски бъдат отстранени преди изтичането на периодите за представяне на възраженията.
ГЛАВА III
Поддържане на правната закрила на Общността на сортовете растения
Член 33
Задължения на титуляря съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент
1. Титулярят е длъжен да допусне проверка на материала от съответния сорт и на мястото, където се съхранява идентичността на сорта, за да получи необходимата информация за оценката дали сортът продължава да съществува в непроменено състояние, съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент.
2. Титулярят трябва да съхранява необходимата документация, за да се улесни проверката на подходящите мерки, посочени в член 64, параграф 3 от Основния регламент.
Член 34
Техническа проверка на защитения сорт
Без да се засяга член 87, параграф 4 от Основния регламент, техническа проверка на защитения сорт се извършва съгласно ръководните принципи за тестовете, надлежно прилагани, когато е предоставена правна закрила на Общността на сортовете растения по отношение на този сорт. Членове 22 и от 24 до 27 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към Службата, службата за проверка и титуляря.
Член 35
Друг материал за използване при техническата проверка
Когато титулярят изпрати материал от сорта, съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент, службата за проверка може, със съгласието на Службата, да провери изпратения материал чрез проверка на друг материал, който е взет от стопанства, където материалът е произведен от титуляря, или с негово съгласие, или е взет от материала, който се търгува от него, или с негово съгласие, или е взет от официалните органи в държава-членка по силата на техните правомощия.
Член 36
Изменения в наименованията на сорта
1. Когато наименованието на сорта трябва да се измени съгласно член 66 от Основния регламент, Службата информира титуляря за основанията за това, определя срок, в рамките на който титулярят трябва да изпрати подходящо предложение за изменение на наименованието на сорта, и посочва, че ако той не спази това изискване, може да бъде лишен от правната закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 21 от Основния регламент.
2. Когато предложението за изменение на наименованието на сорта не може да бъде одобрено от Службата, Службата незабавно информира титуляря и отново определя срок, в рамките на който титулярят трябва да изпрати подходящо предложение, и посочва, че ако той не спази това изискване, може да бъде лишен от правната закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 21 от Основния регламент.
3. Членове 31 и 32 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към възражение, подадено съгласно член 66, параграф 3 от Основния регламент.
4. Когато предложението за изменение в наименованието на сорта се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея относно подписа.
ГЛАВА IV
Лицензии на Общността, предоставяни от Службата
Раздел 1
Задължителни лицензии по силата на разпоредбите на член 29 от Основния регламент
Член 37
Молби за издаване на задължителна лицензия
1. Молбата за издаване на задължителна лицензия по силата на разпоредбите на член 29, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в задължителната лицензия;
г)
декларация, разкриваща съответния обществен интерес, включително подробни данни за факти, доказателствени материали и доводи в подкрепа на този обществения интерес;
д)
когато се касае за молба, посочена в член 29, параграф 2 от Основния регламент - предложение за категорията лица, на които следва да се предостави задължителната лицензия, включително, в зависимост от обстоятелствата, и специфичните изисквания, свързани с тази категория лица;
е)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението.
2. Молбата за издаване на задължителната лицензия, посочена в член 29, параграф 5а от Основния регламент, следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя, притежаващ патентно право и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
заверено копие на патентното свидетелство, от което да е виден номера му и предявените искания за патента за биотехнологично изобретение, както и органа, предоставил патентното право;
г)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в задължителната лицензия;
д)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението;
е)
декларация за причините, поради които се смята, че биотехнологичното изобретение представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес, сравним със защитения сорт, включително подробни данни за факти, доказателствени материали и доводи в подкрепа на предявения иск;
ж)
предложение за териториалния обхват на лицензията, който не може да надхвърля териториалния обхват на патента, посочен в буква в).
3. Молбата за издаване на насрещна лицензия, посочена в член 29, параграф 5а, втора алинея от Основния регламент, следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя, притежаващ патентно право и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
заверено копие на патентното свидетелство, от което да е виден номера му и предявените искания за патента за биотехнологично изобретение, както и органа, предоставил патентното право;
г)
официален документ, удостоверяващ, че на титуляря на растителния сорт е предоставена задължителната лицензия за патентовано биотехнологично изобретение;
д)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в насрещната лицензия;
е)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението;
ж)
предложение за териториалния обхват на насрещната лицензия, който не може да надхвърля териториалния обхват на патента, посочен в буква в).
4. Молбата за издаване на задължителна лицензия следва да бъде съпроводена от документи, удостоверяващи, че заявителят е подал молба за получаване на договорна лицензия до титуляря на този растителен сорт, но без резултат. Когато заявителят за издаване на задължителната лицензия по силата на член 29, параграф 2 от Основния регламент е Комисията или държава-членка, Службата може да не спази това изискване в случай на непреодолима сила.
5. За безрезултатна по смисъла на параграф 4 се счита всяка молба за предоставяне на договорна лицензия, по отношение на която:
а)
в рамките на един разумен срок титулярят на правата не е дал окончателен отговор на лицето, което желае да получи тези права; или
б)
титулярят на правата е отказал да предостави договорна лицензия на лицето, което желае да я получи; или
в)
титулярят на правата е предложил да предостави договорна лицензия на лицето, което желае да я получи, при явно неизгодни базови условия, включително такива, които се отнасят до възнаграждението, което трябва да се заплати, или при условия, които като цяло са явно неприемливи.
Член 38
Разглеждане на молбата за издаване на задължителна лицензия
1. Устното производство и снемането на доказателства следва принципно да се извършат в рамките на едно и също заседание.
2. Искания за последващи заседания не се допускат, освен при такива, които се базират на обстоятелства, които са претърпели промени по време или след заседанието.
3. Преди да вземе решение, Службата следва да призове засегнатите страни да се споразумеят за уреждане на спора помежду си чрез предоставянето на договорна лицензия. Когато това е уместно, Службата следва да направи предложение за извънсъдебно уреждане на спора.
Член 39
Ползване на правото на закрила на Общността на сортовете растения по време на производството
1. Когато завеждането на иск, посочен в член 98, параграф 1 от Основния регламент, срещу титуляр е вписано в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може временно да преустанови производството за предоставянето на задължителна лицензия. То не може да бъде възобновено преди в същия регистър да бъде вписано окончателното решение по тези искове или всякакво друго решение за прекратяване на производството по иска.
2. Ако прехвърлянето на право на закрила на Общността на сортовете растения произвежда ефект спрямо Службата, новият титуляр участва в производството като страна по искане на заявителя, и ако молбата за предоставяне на договорна лицензия пред новия титуляр е останала без резултат в рамките на два месеца от получаването на известие от Службата, че името на новия титуляр е вписано в регистъра за правната закрила на Общността на сортовете растения. Искането на заявителя се придружава от достатъчно писмени доказателства за неговия безрезултатен опит и, когато е необходимо, за поведението на новия титуляр.
3. В случай на молба, посочена в член 29, параграф 2 от Основния регламент, новият титуляр участва в производството като страна. Разпоредбите на параграф 1 от настоящия член не се прилагат.
Член 40
Съдържание на решението по молбата
Писменото решение се подписва от председателя на Службата. Решението съдържа:
а)
декларация, че решението е взето от Службата;
б)
дата, на която е взето решението;
в)
имената на членовете на комисията, участвала в производството;
г)
имената на страните в производството и на техните процесуални представители;
д)
позоваване на становището на административния съвет;
е)
списък на въпросите, по които отделението по жалбите е призовано да се произнесе;
ж)
резюме на фактите;
з)
мотивите, на които се основава решението;
и)
заповедта на Службата; при необходимост, заповедта включва постановените актове, обхванати от задължителната лицензия, специфичните условия, регулиращи тази лицензия и категорията лица, включително, когато е необходимо, специфичните изисквания, свързани с тази категория.
Член 41
Предоставяне на задължителна лицензия
1. Към решението за предоставяне на задължителна лицензия съгласно член 29, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент се добавя обосновка на съответния обществен интерес.
2. Следните основания могат по-специално да представляват обществен интерес:
а)
защита на живота и здравето на хора, животни или растения;
б)
нуждата да се задоволява пазара с материал, предлагащ специфични качества;
в)
нуждата да се поддържа стимула за непрекъснато селекциониране на подобрени сортове.
3. Решението за предоставяне на задължителна лицензия съгласно член 29, параграф 5а от Основния регламент следва да съдържа декларация за основанията, поради които изобретението представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес. Следните основания могат по-специално да представляват основания, поради които изобретението представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес сравним със защитения сорт растение:
а)
подобрения в техниките на отглеждане;
б)
подобрения в околната среда;
в)
подобрения в техниките за улесняване използването на генетичното биоразнообразие;
г)
подобрения в качеството;
д)
подобрения в добивите;
е)
подобрения в устойчивостта;
ж)
подобрения в приспособимостта към специфични климатични и/или екологични условия.
4. Задължителната лицензия е неизключителна.
5. Задължителната лицензия може да бъде прехвърляна само заедно с тази част от предприятието, която използва тази задължителна лицензия или, при обстоятелствата, предвидени в член 29, параграф 5 от Основния регламент, заедно с предоставяне на правата за производен по същество сорт.
Член 42
Условия, отнасящи се до лицето, на което е предоставена задължителна лицензия
1. Без да се засягат останалите условия, посочени в член 29, параграф 3 от Основния регламент, лицето, на което е предоставена задължителна лицензия, трябва да разполага с подходящ финансов и технически капацитет да използва лицензията.
2. Спазването на условията, определени от задължителната лицензия и изложени в решението за нейното предоставяне, се счита за „обстоятелство“ по смисъла на член 29, параграф 4 от Основния регламент.
3. Службата следва да гарантира, че лицето, на което се предоставя задължителна лицензия, не може да заведе иск за нарушение на правната закрила на Общността на сортовете растения, освен ако титулярят е отказал или пропуснал да го направи в рамките на два месеца след като е бил призован за това.
Член 43
Категория лица, отговарящи на специфичните изисквания съгласно член 29, параграф 2 от Основния регламент
1. Всяко лице, възнамеряващо да използва задължителна лицензия, което попада в категорията лица, отговарящи на специфичните изисквания, посочени в член 29, параграф 2 от Основния регламент, декларира своето намерение пред Службата и пред титуляря чрез препоръчано писмо с обратна разписка. Декларацията следва да включва:
а)
името и адреса на това лице, както е предвидено за страните в производството, съгласно член 2 от настоящия регламент;
б)
становище по фактите, отговарящи на специфичните изисквания;
в)
становище, определящо дейностите, които следва да се извършват; и
г)
гаранция, че това лице притежава подходящи финансови ресурси, а също и информация за техническия капацитет за използване на задължителната лицензия.
2. При поискване Службата вписва лицето в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения, ако това лице отговаря на условията, свързани с декларацията, посочена в параграф 1. Това лице няма право да използва задължителната лицензия преди вписването в регистъра. Лицето и титулярят се уведомяват за вписването.
3. Член 42, параграф 3 се прилага mutatis mutandis към лицето, вписано съгласно параграф 2 от настоящия член в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения. Всяко решение по иск за нарушение или всеки друг акт, прекратяващ иск по отношение на това нарушение, са приложими за останалите лица, които са вписани или които предстои да бъдат вписани в регистъра.
4. Вписването, посочено в параграф 2, може да бъде заличено само на основание, че специфичните изисквания, определени в решението за предоставяне на задължителна лицензия или финансовия и технически капацитет, установени съгласно параграф 2, са се променили след повече от една година след предоставянето на задължителна лицензия и в рамките на евентуалния срок, предвиден в това предоставяне на лицензия. Вписаното лице и титулярят се уведомяват за заличаването им от регистъра.
Раздел 2
Лицензия съгласно член 100, параграф 2 от Основния регламент
Член 44
Лицензия съгласно член 100, параграф 2 от Основния регламент
1. Искането за неизключителна договорна лицензия, подадено до новия титуляр, както е посочено в член 100, параграф 2 от Основния регламент, трябва да бъде направено в срок от два месеца от датата на получаване на известието от Службата, с което тя информира за вписването на името на новия титуляр в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения, когато искането е подадено от предходния титуляр или в срок от четири месеца от същата дата, когато искането е подадено от бенефициер на лицензия.
2. Заявлението за издаване на лицензия по член 100, параграф 2 от Основния регламент се придружава от документите, които са били представени при безрезултатна молба, посочена в параграф 1 на настоящия член. Разпоредбите на член 37, параграф 1, букви а), б), в) и параграф 5, член 38, член 39, параграф 3, член 40 с изключение на буква е), член 41, параграфи 3 и 4 и член 42 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis.
ДЯЛ III
ПРОИЗВОДСТВО ПРЕД ОТДЕЛЕНИЕТО ПО ЖАЛБИТЕ
Член 45
Съдържание на жалбата
Жалбата съдържа:
а)
посочването на жалбоподателя в качеството му на страна в производството по обжалването съгласно член 2;
б)
входящия номер на атакуваното решение и заявление относно обхвата, до който се търси промяна или отмяна на решението.
Член 46
Получаване на жалба
Когато Службата получи жалба, тя отбелязва върху нея номера на делото по обжалване и датата на получаване на акта в Службата, както и уведомява жалбоподателя за срока за излагане на основанията на жалбата; страните в производството по обжалване не могат да се позовават на пропускане на такова уведомяване.
Член 47
Участие като страна в производството по обжалване
1. Службата своевременно изпраща копие от жалбата, отбелязано с номера на делото и датата на получаване на жалбата, на страните в производството по обжалване, които са участвали в производството пред Службата.
2. Страните в производството, посочени в параграф 1, могат да встъпят като страни в производството по обжалване в рамките на два месеца от изпращането на копие от жалбата.
Член 48
Роля на Службата
1. Органът на Службата, посочен в член 70, параграф 1 от Основния регламент, и председателят на отделението по жалбите гарантират чрез вътрешни подготвителни мерки, че отделението по жалбите може да проучи делото веднага след неговото препращане; по-специално, председателят избира другите двама членове съгласно член 46, параграф 2 от Основния регламент и определя докладчик преди препращането на делото.
2. Преди препращане на делото на отделението по жалбите органът на Службата, посочен в член 70, параграф 1 от Основния регламент, незабавно изпраща на всяка от страните в производството по обжалване копие от документите, получени от другите страни в производство по обжалване.
3. Председателят на Службата осигурява публикуването на информацията, посочена в член 89, преди препращането на делото.
Член 49
Недопустимост на жалбата
1. Ако жалбата не отговаря на разпоредбите от Основния регламент, и по-специално членове 67, 68 и 69 от него, или на тези от настоящия регламент, и по-специално член 45 от него, отделението по жалбите уведомява жалбопоподателя за това и изисква от него да отстрани констатираните пропуски и, ако е възможно, в рамките на период, който той определя. Ако жалбата не бъде поправена в рамките на определен срок, отделението по жалбите я отхвърля като недопустима.
2. Когато жалба е подадена срещу решение на Службата, което същевременно е предмет на пряко обжалване съгласно член 74 от Основния регламент, отделението по жалбите незабавно изпраща жалбата на Съда на Европейските общности със съгласието на жалбоподателя; ако жалбоподателят не е съгласен, той отхвърля жалбата като недопустима. В случай на подаване на жалба в Съда тази жалба се счита за подадена в Съда на датата на получаването ѝ в Службата съгласно член 46 от настоящия регламент.
Член 50
Устно производство
1. След препращане на делото на отделението по жалбите председателят на отделението по жалбите незабавно свиква страните в производството по обжалване за устно производство, както е предвидено в член 77 от Основния регламент, привлича тяхното внимание към съдържанието на член 59, параграф 2 от настоящия регламент.
2. По принцип устното производство и събирането на доказателства се извършват на едно заседание.
3. Искания за последващи заседания са недопустими, освен за тези искания, базирани на обстоятелства, които са се променили по време или след заседанието.
Член 51
Проверка на жалбата
Разпоредбите относно производството пред Службата се прилагат към производството по обжалване mutatis mutandis; страните в производството в това отношение се третират като страни в производството по жалбата, освен ако не е предвидено друго.
Член 52
Решение по жалбата
1. В рамките на три месеца след приключването на устното производство решението по жалбата се съобщава в писмен вид на страните в производството по обжалване по някой от начините, предвидени в член 64, параграф 3.
2. Решението се подписва от председателя на отделението по жалбите и от докладчика, определен съгласно член 48, параграф 1. Решението съдържа:
а)
декларация, че решението е взето от отделението по жалбите;
б)
дата, на която е взето решението;
в)
имената на председателя и на другите членове на отделението по жалбите, които са участвали в производството по обжалване;
г)
имената на страните в производството по обжалване и техните процесуални представители;
д)
списък на въпросите, по които отделението по жалбите е призовано да се произнесе;
е)
резюме на фактите;
ж)
мотивите, на които се основава решението;
з)
диспозитив на решението, включително, по целесъобразност, решение за разпределението на разноските или възстановяване на таксите.
3. В писменото решение на отделението по жалбите се указва, че то подлежи на обжалване, заедно със срока за подаване на такава жалба. Страните в производството по обжалване не могат да се позовават на липса на такива указания.
ДЯЛ IV
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПРОИЗВОДСТВОТО
ГЛАВА I
Решения, съобщения и документи
Член 53
Решения
1. Всяко решение на Службата следва да бъде подписано и да посочва името на члена на персонала, надлежно упълномощен от председателя на Службата, съгласно член 35 от Основния регламент.
2. Когато устно производство е проведено пред Службата, решението може да бъде взето устно. Впоследствие писменото решение се дава на страните в производството в съответствие с член 64.
3. Решения на Службата, които подлежат на обжалване съгласно член 67 от Основния регламент или на директно обжалване съгласно член 74 от него, указват тази възможност, както и сроковете за такова обжалване, които трябва да бъдат спазени. Страните в производството не могат да се позовават на липса на такива указания.
4. Езикови грешки, грешки в транскрипцията и явни фактически грешки, допуснати в решенията на Службата, трябва да бъдат поправени.
Член 54
Сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения
1. Когато Службата предоставя правна закрила на Общността на сортовете растения, тя издава, заедно с решението за това, сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения като доказателство за неговото предоставяне.
2. Службата издава сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения, на който официален език или езици на Европейския съюз е изискано от титуляра.
3. При поискване Службата може да издаде копие на лицето, ако констатира, че оригиналният сертификат е бил загубен или унищожен.
Член 55
Съобщения
Всяко съобщение от Службата или службата за проверките включва името на компетентния служител, освен ако е предвидено друго.
Член 56
Право на изслушване
1. Ако Службата констатира, че решение не може да бъде взето на база на представената заявка, тя уведомява страната в производството за констатираните пропуски и я приканва да отстрани тези пропуски в рамките на срок, който тя може да определи. Ако констатираните и съобщени пропуски не бъдат отстранени в разумен срок, Службата взима решение.
2. Ако Службата получи бележки от страна в производството, тя съобщава на другите страни в производството за тези бележки и изисква, ако счете за необходимо, те да отговорят в рамките на срок, който тя може да определи. Ако не се получи отговор в срок, Службата не взема предвид никакви документи, получени след изтичането на срока.
Член 57
Документи, подадени от страните в производството
1. Всеки документ, подаден от страна в производството, се изпраща по пощата, подава се лично или по електронен път.
Подробностите по изпращането по електронен път се определят от председателя на Службата.
2. За дата на получаване на всеки документ, подаден от страна в производството, се смята датата, на която документът фактически е получен в седалището или, в случай на документ, подаден с електронни средства, датата, на която документът е получен по електронен път от Службата.
3. С изключение на приложените документи, всички документи, подадени от страни в производството, трябва да бъдат подписани от тях или от техния процесуален представител.
Когато документ е изпратен до Службата по електронен път, той съдържа електронен подпис.
4. Ако документ не е бил надлежно подписан или в случай че получен документ е непълен или нечетлив, или когато Службата има съмнения относно верността на документа, Службата информира съответно изпращача и го приканва да изпрати оригинала на документа, подписан в съответствие с параграф 3, или да изпрати повторно копие от оригинала в срок от един месец.
В случаите когато това искане е изпълнено в определения срок, за дата на получаване на подписания документ или на повторното изпращане се смята датата на получаване на първия документ. Когато искането не е изпълнено в определения срок, се смята, че документът не е получен.
5. Документът, който трябва да бъде изпратен до другите страни в производството, а също и до съответната служба за проверка, или документите относно две или повече заявки за правна закрила на Общността на сортовете растения или лицензия се завеждат в достатъчен брой копия. Липсващите копия се предоставят за сметка на съответната страна в производството.
Първата алинея не се прилага за документи, подадени чрез електронни средства.
Член 58
Писмени доказателства
1. Доказателства за окончателни преценки или решения, различни от тези на Службата, или други писмени доказателства, които трябва да бъдат представени от страни в производството, могат да бъдат набавени чрез представянето на незаверено копие.
2. В случай че Службата има съмнения относно достоверността на доказателството, посочено в параграф 1, тя може да поиска представянето на оригинала или на заверено копие.
ГЛАВА II
Устно производство и събиране на доказателства
Член 59
Призовка за устно производство
1. Страните в производството се призовават за устно производство, както е предвидено в член 77 от Основния регламент, и тяхното внимание се насочва към параграф 2 от него. В призовката трябва да се предвижда срок от поне един месец, освен ако страните в производството и Службата не са се споразумели за по-кратък период.
2. Ако страна в производството, която е била редовно призована за устно производство пред Службата, не се яви, производството може да продължи в нейно отсъствие.
Член 60
Събиране на доказателства от Службата
1. Когато Службата счита за необходимо да изслуша страните в производството, свидетели или експерти, или да извърши оглед, тя взема решение за това, като обозначава начините, по които има намерение да събере доказателства, съответните факти, които следва да се проверят, и датата, времето и мястото на изслушване или проверка. Ако се поиска изслушване на свидетели и експерти от страна в производството, решението на Службата определя периода, в рамките на който страната в производството, подала искането, трябва да предостави на Службата имената и адресите на свидетелите и експертите, които страната в производството иска да бъдат изслушани.
2. В призовката, адресирана до страните, свидетелите и експертите, трябва да се предвижда срок от поне един месец, освен ако страните в производството и Службата не са се споразумели за по-кратък период. Призовките съдържат:
а)
извлечение от решението, посочено в параграф 1, указващо по-специално датата, времето и мястото на поисканото разследване и определящо фактите, относно които страните в производството, свидетелите и експертите ще бъдат изслушани;
б)
имената на страните в производството и указване на правата, на които свидетелите или експертите могат да се позоват съгласно разпоредбите на член 62, параграфи 2, 3 и 4;
в)
указание, че страната в производството, свидетелят или експертът могат да поискат да бъдат изслушани от юрисдикция или друг компетентен орган в страната на постоянно местожителство и искане той да информира Службата в рамките на определен срок, определен от Службата, дали е готов да се яви пред нея.
3. Преди страна в производството, свидетел или експерт да бъде изслушан, той бива информиран, че Службата може да изиска юрисдикция или друг компетентен орган в страната на постоянно местожителство да изслуша отново неговите показания под клетва или друга обвързваща форма.
4. Страните в производството се информират за изслушването на свидетел или експерт пред юрисдикция или друг компетентен орган. Те имат право да присъстват и да задават въпроси на страните в производството, свидетелите и експертите, чрез посредничеството на органа или пряко.
Член 61
Упълномощаване на експерти
1. Службата взема решение в каква форма се представя докладът от експерта, който тя назначава.
2. Мандатът на експерта съдържа:
а)
точно описание на неговата задача;
б)
срокът, предвиден за представяне на доклада;
в)
имената на страните в производството;
г)
подробности за правата, които той може да предизвика, съгласно член 62, параграфи 2, 3 и 4.
3. За целите на експертния доклад Службата може да прикани службата за проверка, извършила техническата проверка на съответния сорт, да предостави материал съгласно дадените инструкции. Ако е необходимо, Службата може също да изиска материал от страните в производството или трети лица.
4. На страните в производството се изпраща копие и, когато е необходимо, превод на всеки писмен доклад.
5. Страните в производството могат да отхвърлят експерта. Член 48, параграф 3 и член 81, параграф 2 от Основния регламент се прилагат mutatis mutandis.
6. Член 13, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към експерта, назначен от Службата. Когато назначава експерт, Службата го информира за изискването за поверителност.
Член 62
Разходи за събиране на доказателства
1. Събирането на доказателства може да бъде направено зависимо от плащане на депозит в Службата от страна в производството, която е изискала да бъде събрано доказателството, размерът на който се определя от Службата чрез позоваване на разчет за разходите.
2. Свидетелите и експертите, които са призовани и които се явят пред Службата, имат право на подходящо възстановяване на разходите за път и престой. За тези разходи може да им бъде отпуснат аванс.
3. Свидетелите, които имат право на възстановяване съгласно параграф 2, имат освен това право на подходяща компенсация за загуба на доходи, а експертите, освен ако са служители на службите за проверка, на хонорари за тяхната работа. Тези суми се изплащат на свидетелите след събирането на доказателствата, а на експертите след изпълнение на техните задължения.
4. Плащания на суми, дължими съгласно параграфи 2 и 3, се извършва от Службата съгласно подробностите и тарифите, предвидени в приложение I.
Член 63
Протоколи от устното производство и събирането на доказателства
1. Протоколите от устното производство и събирането на доказателства съдържат най-важните моменти от устното производство или събирането на доказателства, съответните бележки, направени от страните в производството, показанията на страните в производството, свидетелите и експертите и резултата от всяка проверка.
2. Протоколите от показанията на свидетел, експерт или страна в производството се прочитат или изпращат до тях, така че те могат да ги проверят. Следва да бъде отбелязано в протоколите, че тази формалност е извършена и че лицето, което е дало показанията, е одобрило протоколите. Когато неговото одобрение не е дадено, неговите възражения се отбелязват.
3. Протоколите се подписват от служителя, който ги е съставил, и от служителя, който е ръководил устното производство или изслушването на показанията.
4. На страните в производството се предоставя копие и, по целесъобразност, превод на протоколите.
ГЛАВА III
Уведомления
Член 64
Общи разпоредби за уведомленията
1. В производството пред Службата документите, които трябва да се предоставят от Службата на страна в производството, са оригинали, незаверени техни копия или компютърни разпечатки. Документи от други страни в производството могат да бъдат предоставени под формата на незаверени копия.
2. Ако процесуален представител е бил упълномощен от една или повече страни в производството, документите му се предоставят съгласно разпоредбите на параграф 1.
3. Уведомлението се извършва:
а)
по пощата съгласно член 65;
б)
чрез връчване на ръка съгласно член 66;
в)
чрез публично оповестяване съгласно член 67; или
г)
чрез електронни или други технически средства съгласно втора алинея.
Председателят на Службата определя подробностите във връзка с уведомлението по електронен път.
4. Документи или копия от тях, свързани с действия, за които се предвижда служебно връчване, посочено в член 79 от Основния регламент, се изпращат по пощата с препоръчани писма, с известие при получаване; те могат да бъдат изпратени и чрез електронни средства, които се определят от председателя на Службата.
Член 65
Уведомление по пощата
1. Уведомяването на адресати, които нямат местожителство, седалище или не са установени в рамките на Общността и които не са назначили процесуален представител съгласно член 82 от Основния регламент, става чрез изпращане на документите по пощата с обикновено писмо на последния адрес на адресата, известен на Службата. Уведомлението се счита за извършено по пощата дори ако писмото се върне като недоставено.
2. Когато уведомлението става с препоръчано писмо, със или без известие при получаване, то се счита за доставено на адресата на десетия ден след изпращането му, освен ако писмото не е достигнало до адресата или е пристигнало по-късно; в случай на оспорване Службата следва да докаже, че писмото е достигнало местоназначението си, или да докаже датата, на която писмото е връчено на адресата, в зависимост от случая.
3. Уведомление с препоръчано писмо, със или без известие при получаване, се счита за извършено дори ако адресатът откаже да приеме писмото или да потвърди получаването му.
4. Когато уведомлението по пощата не е обхванато от параграфи 1, 2 и 3, се прилага правото на държавата, на територията на която се извършва уведомлението.
Член 66
Уведомление чрез връчване на ръка
В помещенията на Службата уведомлението може да стане чрез връчване на ръка на адресата, който при получаване потвърждава получаването. Уведомлението се счита за извършено дори ако адресатът откаже да приеме документа или да потвърди получаването му.
Член 67
Публично оповестяване
Ако адресът на адресата не може да бъде установен или ако уведомлението съгласно член 64, параграф 4 не е било възможно да се извърши дори след втори опит от страна на Службата, уведомлението се осъществява чрез публично оповестяване в периодичните публикации, посочени в член 89 от Основния регламент. Председателят на Службата определя условията на публикуване.
Член 68
Пороци на уведомлението
Ако Службата не може да докаже, че документ, който е достигнал адресата, е бил надлежно съобщен или ако разпоредбите, отнасящи се до неговото съобщаване, не са спазени, документът се счита за съобщен на датата, определена от Службата за дата на получаване.
ГЛАВА IV
Срокове и спиране на производството
Член 69
Изчисляване на сроковете
1. Сроковете се броят в пълни години, месеци, седмици или дни.
2. Сроковете започват да текат от деня след датата, на която е настъпило съответното събитие, когато събитието е дейност или изтичане на по-ранен срок. Освен ако не е предвидено друго, съответното събитие е получаването на документа за уведомяване, когато действието се състои в уведомяване.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2, срокът започва от петнадесетия ден след деня на публикуването на съответния акт, когато актът е публичното оповестяване, посочено в член 67, решение на Службата, освен ако не е съобщено на съответното лице, или всяко действие на страна в производството, което подлежи на публикуване.
4. Когато срокът е изразен като една година или определен брой години, той изтича през съответната следваща година в същия месец и в същия ден като месеца и деня, на който е настъпило споменатото събитие; когато съответният следващ месец няма ден със същото число, срокът изтича в последния ден на този месец.
5. Когато срокът е изразен като един или повече месеци, той изтича през съответния последващ месец в деня, който има същото число като деня, на който е настъпило съответното събитие; когато съответният последващ месец няма ден със същото число, периодът изтича в последния ден на този месец.
6. Когато срокът е изразен като една седмица или определен брой седмици, той изтича през съответната последваща седмица в същия ден като деня, на който е настъпило съответното събитие.
Член 70
Продължителност на срока
Когато Основният регламент или настоящият регламент определят срок, който да бъде определен от Службата, този срок е не по-кратък от един месец и не по-дълъг от три месеца. В определени специални случаи срокът може да бъде продължен до шест месеца по искане, представено преди изтичането на срока.
Член 71
Удължаване на срока
1. Ако срокът изтича в деня, в който в Службата не могат да бъдат депозирани документи, или на който по причини, различни от тези, посочени в параграф 2, обикновена поща не се доставя в района, в който е разположена Службата, срокът се удължава до първия ден след деня, в който в Службата могат да бъдат депозирани документи и в който се доставя обикновена поща. Дните, посочени в първото изречение, се определят и съобщават от председателя на Службата преди началото на всяка календарна година.
2. Ако срокът изтича в деня, в който има общо прекъсване или последващо объркване на доставките на писма в държавите-членки или между държави-членки и Службата, срокът се удължава до първия ден след края на периода на объркване или прекъсване на доставките на писма за страните в производството, имащи местожителство, седалище или установени в съответната държава-членка, или които са упълномощили процесуални представители със седалище в тази държава. Ако съответната държава-членка е държавата, в която е разположена Службата, настоящата разпоредба се прилага към всички страни в производството. Продължителността на периода на прекъсване или объркване е този, определен и съобщен от председателя на Службата.
По отношение на документите, подадени по електронен път, първа алинея се прилага mutatis mutandis, в случай че е налице прекъсване на връзката на Службата с електронните средства за комуникация.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis към националните агенции или определените съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент подразделения, както и към службите за проверка.
Член 72
Спиране на производството
1. Производството пред Службата се спира:
а)
в случай на смърт или недееспособност на заявителя или на титуляря на право на закрила на Общността на сортовете растения, или на кандидата за лицензия, давана от Службата, или от лице, което е упълномощено да се разпорежда с тази лицензия, или на процесуален представител на която и да е от тези страни; или
б)
в случай на настъпване на юридическа пречка за тези лица да продължат производството пред Службата, поради действия, предприети срещу тяхно имущество.
2. Когато необходимите данни по отношение на самоличността на лице, упълномощено да продължи производството като страна в него или процесуален представител, бъдат вписани в съответния регистър, Службата информира това лице и другите страни, че производството се възобновява от датата, определена от Службата.
3. Сроковете започват да текат отново от деня, в който производството бъде възобновено.
4. Спирането на производството не засяга изпълнението на техническата проверка или проучване на съответния сорт от службата за проверка, когато съответните такси вече са платени на Службата.
ГЛАВА V
Процесуални представители
Член 73
Определяне на процесуален представител
1. Всяко определяне на процесуален представител се съобщава на Службата. Съобщението съдържа името и адреса на процесуалния представител; член 2, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis.
2. Без да се засяга член 2, параграф 4, ако процесуалният представител е служител на страна в производството, това трябва да бъде посочено в съобщението по параграф 1. Служител не може да бъде определен като процесуален представител по смисъла на член 82 от Основния регламент.
3. При неспазване на разпоредбите на параграфи 1 и 2 съобщението се счита за неполучено.
4. Процесуален представител, на когото пълномощното е прекратено, запазва качеството си на процесуален представител, докато прекратяването на неговото пълномощно бъде известено на Службата. Освен ако в пълномощното не е предвидено друго, по отношение на Службата то се прекратява при смърт на упълномощителя.
5. Ако две или повече страни в производството, които действат заедно, не са съобщили за определянето на процесуален представител на Службата, страната в производството, назована първа в заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения или за лицензия, което да се даде от Службата, или във възражение, се счита за определена за процесуален представител на другата страна или страни в производството.
Член 74
Пълномощно на процесуалните представители
1. Когато определянето на процесуален представител е съобщено на Службата, необходимото подписано пълномощно се представя за включване в преписката в рамките на период, който Службата може да определи, освен ако не е предвидено друго. Ако пълномощното не е представено в определеното време, всички действия, извършени от процесуалния представител се считат за невалидни.
2. Пълномощното може да се отнася до едно или повече производства и се предава в съответния брой копия. Може да бъде представено генерално пълномощно, оправомощаващо процесуалния представител да представлява упълномощителя във всички производства, в които последният участва. Документът, материализиращ генералното пълномощно, може да бъде представен в един екземпляр.
3. Председателят на Службата може да определи съдържанието на пълномощното, включително за генералното пълномощно, посочено в параграф 2, и безплатно да предостави на заинтересованите лица формуляри за тези пълномощни.
ГЛАВА VI
Разпределяне и определяне на разноските
Член 75
Разпределение на разноските
1. Въпросът за разпределението на разноските се разглежда в решението по искането за лишаване от или отмяна на правната закрила на Общността на сортовете растения или в решението по жалбата.
2. В случай на разпределение на разноските съгласно член 85, параграф 1 от Основния регламент, Службата указва това разпределение в мотивите към решението по искането за лишаване от или отмяна на правната закрила на Общността на сортовете растения или решението за обжалване. Страните в производството не могат да се позовават на пропускане на такова указване.
Член 76
Определяне на разноските
1. Искане за определяне на разноските е допустимо само ако решението, на което се основава искането, е било постановено и ако в случай на жалба срещу това решение отделението по жалбите се е произнесло. Сметка за разноските, заедно с оправдателни документи, се прикрепя към искането.
2. Разноските могат да бъдат определени, след като се установи тяхната достоверност.
3. Когато една страна в производството понася разноските за друга страна в производството, от нея не се изисква да възстановява разноски, различни от тези, посочени в параграф 4. Когато страната, спечелила делото, е представена от повече от един съветник, адвокат или друг представител, загубилата страна понася разноските, посочени в параграф 4, само за едно такова лице.
4. Разноските от съществено значение за протичането на производството обхващат:
а)
разноските за свидетели и експерти, платени от Службата на съответния свидетел или експерт;
б)
разноските за път и престой на страната в производството и на съветника, на адвоката или на друг представител, надлежно определен като процесуален представител пред Службата, в рамките на съответните тарифи, приложими за свидетели и експерти, предвидени в приложение I;
в)
възнаграждение на съветника, адвокат или друг представител, надлежно определен като процесуален представител пред Службата, в рамките на съответните тарифи, приложими за свидетели и експерти, предвидени в приложение I.
Член 77
Уреждане на разноските
В случай на уреждане на разноски, посочено в член 85, параграф 4 от Основния регламент, Службата потвърждава това уреждане в уведомление до съответните страни в производството. Когато такова уведомление потвърди също съгласие относно размера на разноските за изплащане, искане за определяне на разходите е недопустимо.
ДЯЛ V
ПУБЛИЧНОСТ
ГЛАВА I
Регистри, публична проверка и публикации
Раздел 1
Регистри
Член 78
Вписване в регистрите на данните, свързани с производствата и с правната закрила на Общността на сортовете растения
1. Следните „други подробности“, посочени в член 87, параграф 3 от Основния регламент, се вписват в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения:
а)
датата на публикуване, когато това публикуване е свързано с изчисляването на сроковете;
б)
всяко възражение, заедно с датата, името и адреса на лицето, което прави възражението, и тези на неговия процесуален представител;
в)
данни, свързани с право на приоритет (дата на по-ранна заявка и държава, в която тази заявка е подадена);
г)
исковете, заведени на основание правата, посочени в член 98, параграф 4 и член 99 от Основния регламент, относно предоставянето на правна закрила на Общността на сортовете растения и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
2. Следните „други подробности“, посочени в член 87, параграф 3 от Основния регламент, се вписват в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения при поискване:
а)
предоставянето на правото на закрила на Общността на сортовете растения като обезпечение или като предмет на други вещни права; или
б)
исковете, заведени на основание правата, посочени в член 98, параграфи 1 и 2 и член 99 от Основния регламент, свързани с правната закрила на Общността на сортовете растения, както и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
3. Председателят на Службата определя условията за вписване и може да реши допълнителни подробности да бъдат вписани в регистрите в интерес на управлението на Службата.
Председателят на Службата определя формата на регистрите. Регистрите могат да се поддържат под формата на електронна база данни.
Член 79
Вписване на прехвърляне на право на закрила на Общността на сортовете растения
1. Всяко прехвърляне на право на закрила на Общността на сортовете растения се вписва в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения при представяне на писмени доказателства за прехвърлянето или на официални документи, потвърждаващи прехвърлянето, или на преписи от тези документи, достатъчни да се установи прехвърлянето. Службата съхранява копие от тези писмени доказателства в своите досиета.
Председателят на Службата определя формата и условията, при които тези писмени доказателства трябва да се съхраняват в досиетата на Службата.
2. Вписването на прехвърляне може да бъде отказано само в случай на неспазване на условията, предвидени в параграф 1 и в член 23 от Основния регламент.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат при всяко прехвърляне на правото на закрила Общността на сортовете растения, за което заявителят е бил вписан в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения. Всяко позоваване на регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения се разбира като позоваване на регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения.
Член 80
Условия за вписване в регистрите
Без да се засягат другите разпоредби на Основния регламент или на настоящия регламент, молба за вписване или заличаване на вписване от регистрите може да бъде направена от всяко заинтересовано лице. Искането се прави писмено, придружено от подкрепящи документи.
Член 81
Условия за вписване в регистрите в особени случаи
1. Когато искано или предоставено право на закрила на Общността на сортовете растения е включено в производство по несъстоятелност или друго подобно производство, това подлежи на безплатно вписване в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения по молба на компетентните национални органи. Това вписване следва също да бъде безплатно заличено по молба на компетентния национален орган.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis по отношение на исковете, заведени на основание правата, посочени в членове 98 и 99 от Основния регламент, както и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
3. Когато сортове са идентифицирани съответно като първи и производни по същество сортове, искане за вписване от всички страни в производството може да бъде направено заедно или поотделно. В случай на искане от само една страна в производството, искането се придружава от достатъчни писмени доказателства за производството, посочени в член 87, параграф 2, буква з) от Основния регламент, за да замени искането на друга страна.
4. Когато е поискано вписване на изключителна договорна лицензия или на право на закрила на Общността на сортовете растения, предоставени като обезпечение или като предмет на други вещни права, това искане се придружава от достатъчни писмени доказателства.
Член 82
Публична проверка на регистрите
1. Всеки може да проверява регистрите в помещенията на Службата.
Достъп до регистрите и съдържащите се в тях документи се предоставя при същите срокове и условия, които са валидни за достъпа до документи на Службата по смисъла на член 84.
2. Проверката на място на регистрите е безплатна.
Извлечения от регистрите под каквато и да е форма, която изисква обработка или манипулации с данни, различни от копирането на документ или на части от него, се предоставят срещу заплащане на такса.
3. Председателят на Службата може да осигури публична проверка на регистрите в помещенията на националните агенции или определените подразделения, съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент.
Раздел 2
Съхранение на документи, публична проверка на документи и отглеждани сортове
Член 83
Съхранение на досиета
1. Документите под формата на оригинали или на копия, свързани с производство, се съхраняват в досиета, върху които е отбелязан номерът на производството, с изключение на тези документи, свързани с изключване или с искания за отвод на членове на отделението по жалбите, както и за членове на персонала на Службата или съответната служба за проверка, които се съхраняват отделно.
2. Службата съхранява едно копие, посочено в параграф 1 (копие от досието), което се смята за автентично и пълно копие на досието. Службата за проверка може да съхранява копие от документите, отнасящи се до тези производства (копие от проверката), но гарантира изпращане на тези оригинали, с които Службата не разполага.
3. Оригиналните документи, подадени от страните в производството, които са в основата на всички електронни досиета, могат да бъдат унищожени след изтичането на определен срок от датата на получаването им в Службата.
4. Председателят на Службата определя подробностите по формата, под която досиетата да се съхраняват, срока, през който досиетата трябва да се съхраняват, и срока, посочен в параграф 3.
Член 84
Достъп до документите на Службата
1. Административният съвет следва да приеме практическия ред за достъп до документи на Службата, включително до регистрите.
2. Административният съвет следва да приеме категориите документи на Службата, които да се предоставят директно на разположение на широката общественост чрез публикации, включително публикации в електронните средства за информация.
Член 85
Проверка на отглеждането на сортовете
1. Искане за проверка на отглеждането на сортовете се адресира писмено до Службата. Със съгласието на Службата се урежда достъп до тестовите площи от службата за проверка.
2. Без да се засяга член 88, параграф 3 от Основния регламент, разпоредбите на настоящия регламент не препятстват пълния публичен достъп до тестовите площи, при условие че всички отглеждани сортове са защитени от код, че Службата е взела и е одобрила подходящи мерки срещу всякаква кражба на материал от службата за проверка и че са предприети всички необходими стъпки за защита правата на заявителя или титуляря на правна закрила на Общността на сортовете растения.
3. Председателят на Службата може да определи условията по процедурата за проверка на отглежданите сортове и може да организира контрола на защитните мерки, предвидени съгласно параграф 2.
Член 86
Поверителна информация
С цел запазване поверителността на информацията Службата предоставя безплатно формуляри за използване от заявителя за правна закрила на Общността на сортовете растения, за да поиска поверителната обработка на данните, отнасящи се до компонентите, посочени в член 88, параграф 3 от Основния регламент.
Раздел 3
Публикации
Член 87
Официален бюлетин на Службата
1. Публикацията, която излиза най-малко на всеки два месеца съгласно член 89 от Основния регламент, се нарича Официален бюлетин на Службата на Общността за сортовете растения (наричан по-нататък „Официален бюлетин на Службата“).
2. Официалният бюлетин на Службата съдържа също информацията, вписана в регистрите съгласно член 78, параграф 1, букви в) и г) и параграф 2, както и член 79.
3. Председателят на Службата определя начина, по който се публикува Официалният бюлетин.
Член 88
Публикуване на молби за лицензии, давани от Службата, и решения по тях
Датата на получаване на молба за лицензия, предоставена от Службата, и датата на постановяване на решението по тази молба, имената и адресите на страните в производството и типа на исканото или взетото решение, се публикуват в Официалния бюлетин на Службата. В случай на решение за даване на право за задължителна лицензия съдържанието на това решение следва също да се публикува.
Член 89
Публикуване на жалби и решения по тях
Датата на получаване на жалбата, датата на постановяване на решение по тази жалба, имената и адресите на страните в производството и типа на исканото или взетото решение се публикуват в Официалния бюлетин на Службата.
ГЛАВА II
Административно и правно сътрудничество
Член 90
Изпращане на информация
1. Информация, която трябва се обменя съгласно член 90 от Основния регламент, се изпраща директно между органите, посочени в тази разпоредба.
2. Изпращането на информация, посочено в член 91, параграф 1 от Основния регламент, от или до Службата, може да бъде извършено чрез компетентните служби за сортовете растения на държавите-членки, безплатно.
3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis към изпращането на информация, посочено член 91, параграф 1 от Основния регламент, извършвано към или от службата за проверка. Службата получава копие от това съобщение.
Член 91
Проверка чрез съдилищата или прокуратурите на държавите-членки или чрез тяхно посредничество
1. Проверката на документите, посочени в член 91, параграф 1 от Основния регламент, се извършва върху копия на документите, издадени от Службата изключително за тази цел.
2. Съдилищата или прокуратурите на държавите-членки могат, по време на производства пред тях, да предоставят документите, изпратени от Службата, на разположение за проверка от трети лица. Тази проверка се осъществява при спазване на член 88 от Основния регламент; Службата не събира такса за това.
3. При предаване на досиетата до съдилищата или прокуратурите на държавите-членки Службата указва ограниченията, на които подлежат проверките на документите относно заявките за или предоставените права на закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 88 от Основния регламент.
Член 92
Производство при съдебна поръчка
1. Всяка държава-членка определя централен орган, който е отговорен за получаването на съдебни поръчки, направени от Службата, и предаването им на съдилищата или компетентния орган с оглед тяхното изпълнение.
2. Службата изготвя съдебните поръчки на езика на компетентния съд или орган или прилага към тях превод на този език.
3. При резервата на параграфи 4 и 5 компетентният съд или орган прилага своето собствено национално право за производствата, които трябва да бъдат следвани за изпълнение на тези съдебни поръчки. По-специално, той прилага подходящите принудителни мерки, предвидени от неговото национално право.
4. Службата се информира за времето и мястото на събирането на доказателствата или други юридически мерки и информира страните в производството, съответните свидетели и експерти.
5. По искане от Службата компетентният съд или орган разрешава присъствие на член на персонала на съответната Служба и им позволява да задават въпроси на всяко лице, което дава показания, пряко или чрез посредничеството на компетентния съд или орган.
6. Изпълнението на съдебните поръчки не води до плащане на такси или разноски от какъвто и да е характер. Въпреки това държавата-членка, в която се изпълняват съдебните поръчки, има право да изиска от Службата да възстанови възнагражденията, платени на експертите и преводачите, както и разноските, произтичащи от производството съгласно параграф 5.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 93
Регламент (ЕО) № 1239/95 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 94
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2009 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 874/2009 DE LA COMMISSION
du 17 septembre 2009
établissant les modalités d’application du règlement (CE) no 2100/94 du Conseil en ce qui concerne la procédure devant l’Office communautaire des variétés végétales
(refonte)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 2100/94 du Conseil du 27 juillet 1994 instituant un régime de protection communautaire des obtentions végétales (1), et notamment son article 114,
Considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1239/95 de la Commission du 31 mai 1995 établissant les règles d’exécution du règlement (CE) no 2100/94 du Conseil en ce qui concerne la procédure devant l’Office communautaire des variétés végétales (2) a été modifié à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). À l’occasion de nouvelles modifications, il convient, dans un souci de clarté, de procéder à la refonte dudit règlement.
(2)
Le règlement (CE) no 2100/94 («le règlement de base») institue un nouveau régime communautaire de protection des obtentions végétales valable sur l’ensemble du territoire de la Communauté.
(3)
Ce régime doit être efficacement mis en œuvre par l’Office communautaire des variétés végétales («l’Office»), qui est assisté, aux fins de l’exécution de l’examen technique des variétés végétales concernées, par les offices d’examen et peut demander le concours des agences nationales qu’il a mandatées à cet effet ou de l’un de ses propres services qu’il a créé à cette même fin. À cet égard, il est indispensable de définir les relations entre l’Office et ses propres services, les offices d’examen et les agences nationales.
(4)
Il convient que l’Office verse aux offices d’examen une indemnité couvrant la totalité des coûts exposés par ces derniers dans le cadre de l’examen technique. Il y a lieu que le conseil d’administration détermine, sur une base uniforme, les méthodes de calcul des coûts.
(5)
Les décisions de l’Office sont susceptibles de recours devant la chambre de recours de l’Office, selon une procédure dont il convient d’arrêter les modalités. Le conseil d’administration peut, le cas échéant, instituer une ou plusieurs chambres de recours supplémentaires.
(6)
Il y a lieu que l’Office considère comme une base de décision suffisante un rapport d’examen établi par les autorités d’un État membre ou d’un pays tiers membre de l’Union internationale pour la protection des obtentions végétales.
(7)
Il y a lieu d’autoriser l’utilisation de supports électroniques pour le dépôt des demandes, des objections ou des recours et la signification des documents par l’Office. En outre, il convient de donner à l’Office la possibilité de délivrer des certificats de protection communautaire des obtentions végétales sous forme électronique. La publication des informations relatives à la protection communautaire des obtentions végétales devrait également être possible par voie électronique. Enfin, le stockage électronique des fichiers relatifs aux procédures devrait être autorisé.
(8)
Il y a lieu d’habiliter le président de l’Office à déterminer toutes les modalités requises en ce qui concerne le recours à des supports électroniques de communication ou de stockage.
(9)
Certaines dispositions des articles 23, 29, 34, 35, 36, 42, 45, 46, 49, 50, 58, 81, 85, 87, 88 et 100 du règlement de base prévoient déjà explicitement que des règles d’application détaillées doivent ou peuvent être arrêtées. D’autres mesures d’exécution détaillées doivent être élaborées si des précisions s’avèrent nécessaires.
(10)
La prise d’effet d’un transfert de protection communautaire des obtentions végétales ou d’un transfert du droit à une telle protection doit être fixée dans le cadre des dispositions régissant l’inscription aux registres.
(11)
Le conseil d’administration de l’Office communautaire des variétés végétales a été consulté.
(12)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la protection des obtentions végétales,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
PARTIES À LA PROCÉDURE, OFFICE ET OFFICES D’EXAMEN
CHAPITRE I
Parties à la procédure
Article premier
Parties à la procédure
1. Peuvent être parties à la procédure devant l’Office communautaire des variétés végétales, ci-après dénommé «l’Office», les personnes suivantes:
a)
le demandeur qui dépose une demande de protection communautaire des obtentions végétales;
b)
l’auteur d’une objection, au sens de l’article 59, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2100/94, ci-après dénommé «le règlement de base»;
c)
le(s) titulaire(s) d’une protection communautaire des obtentions végétales, ci-après dénommé(s) «le(s) titulaire(s)»;
d)
toute personne dont la demande ou la requête est une condition préalable à une décision de l’Office.
2. L’Office peut autoriser, sur demande écrite, toute tierce personne non visée au paragraphe 1, mais qui est directement et individuellement concernée, à intervenir en qualité de partie à la procédure.
3. Toute personne physique ou morale, de même que tout organisme assimilé à une personne morale en vertu de la législation dont il relève, est considérée comme une personne au sens des paragraphes 1 et 2.
Article 2
Désignation des parties à la procédure
1. Toute partie à la procédure est désignée par ses nom et adresse.
2. En ce qui concerne les personnes physiques, le nom est entendu au sens du nom de famille et des prénoms. Dans le cas de personnes morales et d’entreprises ou de sociétés, le nom correspond à leur dénomination officielle.
3. L’adresse comprend toutes les informations administratives utiles, notamment le nom de l’État sur le territoire duquel la partie à la procédure a son domicile, son siège ou un établissement. Une seule adresse doit être indiquée, de préférence, pour chacune des parties à la procédure; lorsque plusieurs adresses sont mentionnées, seule l’adresse figurant en première position est prise en considération, sauf lorsque la partie à la procédure a élu domicile à l’une des autres adresses mentionnées.
Le président de l’Office détermine les modalités relatives à l’adresse, y compris tout renseignement utile concernant les autres voies de communication de données.
4. Lorsqu’une partie à la procédure est une personne morale, elle est également désignée par les nom et adresse de la personne physique qui est son mandataire au regard de la législation nationale pertinente. Les dispositions du paragraphe 2 s’appliquent mutatis mutandis à cette personne physique.
L’Office peut accorder des dérogations à l’obligation prévue par la première phrase du premier alinéa.
5. Lorsque la Commission, ou un État membre, est partie à la procédure, il ou elle indique les nom et adresse d’un mandataire pour chacune des procédures auxquelles il ou elle est partie.
Article 3
Langues des parties à la procédure
1. Lorsqu’une partie à la procédure a choisi une langue officielle de l’Union européenne pour la rédaction du premier document qu’elle dépose auprès de l’Office et qu’elle l’a signé à cet effet, elle utilise cette langue jusqu’à ce que l’Office ait statué définitivement sur la demande.
2. Si une partie à la procédure dépose, après l’avoir signé à cet effet, un document qui est rédigé dans l’une des langues officielles de l’Union européenne autre que celle dont il doit être fait usage en vertu du paragraphe 1, ce document est réputé être parvenu à l’Office à la date de réception de sa traduction, celle-ci étant assurée par d’autres services. L’Office peut accorder des dérogations à cette obligation.
3. Si, pour la procédure orale, une partie à la procédure fait usage d’une langue autre que la langue officielle de l’Union européenne qui est utilisée par les membres compétents du personnel de l’Office, par d’autres parties à la procédure ou par les uns et les autres et que ladite partie est tenue d’utiliser, cette dernière prend les dispositions nécessaires pour que soit assurée l’interprétation simultanée dans ladite langue officielle. À défaut d’interprétation, la procédure orale peut se poursuivre dans les langues utilisées par les membres compétents du personnel de l’Office et par les autres parties à la procédure.
Article 4
Langues de la procédure orale et de l’instruction
1. Toute partie à la procédure, tout témoin ou expert qui est entendu(e) dans le cadre de la procédure orale aux fins de l’instruction peut utiliser l’une des langues officielles de l’Union européenne.
2. S’il est décidé de procéder à l’instruction visée au paragraphe 1 à la requête de l’une des parties à la procédure, les parties, les témoins et les experts qui ne possèdent pas une maîtrise suffisante de l’une des langues officielles de l’Union européenne ne peuvent être entendus que si la partie ayant formulé la requête prend les dispositions nécessaires pour que soit assurée l’interprétation dans les langues utilisées en commun par toutes les parties à la procédure ou, à défaut, par les membres du personnel de l’Office.
L’Office peut accorder des dérogations à la disposition du premier alinéa.
3. Les déclarations faites, au cours de la procédure orale ou de l’instruction, par des membres du personnel de l’Office, par les parties à la procédure, par des témoins et des experts dans l’une des langues officielles de l’Union européenne sont consignées au procès-verbal dans la langue dans laquelle elles ont été faites. Les déclarations faites dans toute autre langue sont consignées au procès-verbal dans la langue utilisée par les membres du personnel de l’Office.
Article 5
Traduction des documents produits par les parties à la procédure
1. Si une partie à la procédure dépose un document rédigé dans une langue autre que l’une des langues officielles de l’Union européenne, l’Office peut exiger de ladite partie qu’elle en fournisse une traduction dans la langue qu’elle doit utiliser ou qui doit être utilisée par les membres compétents du personnel de l’Office.
2. Lorsqu’une partie à la procédure dépose ou est tenue de déposer la traduction d’un document, l’Office peut exiger la production, dans le délai qu’il lui impartit, d’un certificat attestant que la traduction est fidèle à l’original.
3. À défaut de produire la traduction visée au paragraphe 1 et le certificat prévu au paragraphe 2, le document considéré est réputé n’être jamais parvenu à l’Office.
CHAPITRE II
L’Office
Section I
Comités de l’Office
Article 6
Qualifications des membres des comités
1. Le ou les comités visés à l’article 35, paragraphe 2, du règlement de base sont composés, au choix du président de l’Office, soit exclusivement de techniciens ou de juristes, soit de techniciens et de juristes.
2. Est technicien quiconque est titulaire d’un diplôme ou a acquis une expérience reconnue en botanique.
3. Est juriste toute personne titulaire d’un diplôme de droit ou ayant acquis une expérience reconnue en matière de propriété intellectuelle ou d’enregistrement des variétés végétales.
Article 7
Décisions des comités
1. Les comités, outre les décisions qu’ils prennent en vertu de l’article 35, paragraphe 2, du règlement de base, se prononcent sur les questions suivantes:
-
l’effet non suspensif d’une décision, conformément à l’article 67, paragraphe 2, du règlement de base,
-
la révision préjudicielle prévue à l’article 70 du règlement de base,
-
la restitution en entier visée à l’article 80 du règlement de base, et
-
la répartition des frais en vertu de l’article 85, paragraphe 2, du règlement de base et de l’article 75 du présent règlement.
2. Les comités prennent leurs décisions à la majorité de leurs membres.
Article 8
Attributions des membres des comités
1. Les comités désignent en leur sein un rapporteur chargé d’agir au nom du comité considéré.
2. Le rapporteur exerce, entre autres, les attributions suivantes:
a)
il exécute les tâches prévues à l’article 25 et s’assure de la remise des rapports par les offices d’examen visés aux articles 13 et 14;
b)
il s’assure du bon déroulement de la procédure dans le cadre de l’Office, notamment en signalant toute irrégularité à laquelle une partie à la procédure est tenue de remédier et en fixant les délais; et
c)
il procède à d’étroites consultations et aux échanges d’informations avec les parties à la procédure concernées.
Article 9
Rôle du président
Le président de l’Office veille à la cohérence des décisions prises par l’Office. Il fixe, notamment, les conditions qui régissent les décisions relatives aux objections présentées en application de l’article 59 du règlement de base et les décisions prévues aux articles 61, 62, 63 et 66 du règlement de base.
Article 10
Consultations
Les membres du personnel de l’Office peuvent utiliser gratuitement les locaux des agences nationales chargées de certaines fonctions administratives en vertu de l’article 30, paragraphe 4, du règlement de base et ceux des offices d’examen, visés aux articles 13 et 14 du présent règlement, afin d’organiser des consultations périodiques avec les parties à la procédure et les tiers.
Section II
Chambres de recours
Article 11
Chambres de recours
1. Il est institué une chambre de recours, compétente pour statuer sur les recours formés contre les décisions visées à l’article 67 du règlement de base. Le cas échéant, le conseil d’administration peut, sur proposition de l’Office, instituer des chambres de recours supplémentaires, auquel cas il doit répartir les tâches entre les différentes chambres de recours ainsi créées.
2. Chaque chambre de recours est composée de techniciens et de juristes. L’article 6, paragraphes 2 et 3, s’applique mutatis mutandis. Le président doit être juriste.
3. Pour chaque affaire, le président de la chambre de recours désigne, parmi les membres de la chambre, un rapporteur qui sera chargé de l’examen du recours. Cet examen inclut, le cas échéant, l’instruction.
4. La chambre de recours prend ses décisions à la majorité de ses membres.
Article 12
Greffes des chambres de recours
1. Le président de l’Office crée un greffe auprès de chaque chambre de recours. Les membres du personnel de l’Office ne peuvent en faire partie s’ils ont participé à la procédure ayant abouti à la décision attaquée.
2. Le personnel du greffe a, notamment, les attributions suivantes:
-
dresser le procès-verbal de la procédure orale et de l’instruction, conformément à l’article 63 du présent règlement,
-
déterminer le montant des frais à acquitter, en application de l’article 85, paragraphe 5, du règlement de base et de l’article 76 du présent règlement,
-
confirmer, conformément à l’article 77 du présent règlement, tout règlement des frais conclu par les parties à la procédure.
CHAPITRE III
Offices d’examen
Article 13
Désignation d’un office d’examen en vertu de l’article 55, paragraphe 1, du règlement de base
1. Lorsque le conseil d’administration confie la responsabilité de l’examen technique à l’organisme compétent d’un État membre, le président de l’Office le notifie à l’organisme retenu, ci-après dénommé «office d’examen». Cette attribution prend effet le jour de la notification par le président de l’Office. La présente disposition s’applique mutatis mutandis lorsque l’attribution conférée à un office d’examen lui est retirée, sous réserve des dispositions de l’article 15, paragraphe 6, du présent règlement.
2. Les membres du personnel de l’office d’examen qui participent à l’examen technique ne peuvent utiliser à des fins non autorisées ni divulguer à une personne non autorisée les faits, documents et informations qui viendraient à leur connaissance au cours de l’examen technique ou à l’occasion de son exécution. Ils restent soumis à cette obligation après l’exécution de l’examen technique, la cessation de leurs fonctions ou le retrait de l’attribution conférée à l’office d’examen.
3. Les dispositions du paragraphe 2 s’appliquent mutatis mutandis au matériel d’une variété végétale, mis à la disposition de l’office d’examen par le demandeur.
4. L’Office contrôle la mise en œuvre des dispositions des paragraphes 2 et 3 et statue sur l’exclusion ou la récusation de membres du personnel des offices d’examen, conformément à l’article 81, paragraphe 2, du règlement de base.
Article 14
Désignation d’un office d’examen en vertu de l’article 55, paragraphe 2, du règlement de base
1. Lorsque l’Office entend confier la responsabilité de l’examen technique des variétés à un autre organisme, conformément à l’article 55, paragraphe 2, du règlement de base, il transmet au conseil d’administration, pour approbation, une note dans laquelle il précise les motifs d’ordre technique qui l’ont conduit à choisir cet organisme comme office d’examen.
2. Lorsque l’Office entend créer son propre service pour le charger de l’examen technique des variétés, conformément à l’article 55, paragraphe 2, du règlement de base, il transmet au conseil d’administration, pour approbation, une note dans laquelle il précise les motifs d’ordre technique et économique qui justifient la création et le choix du lieu d’implantation dudit service.
3. Lorsque le conseil d’administration a approuvé les notes visées aux paragraphes 1 et 2, le président de l’Office peut, lorsque la responsabilité de l’examen technique est confiée à un organisme au sens du paragraphe 1, le notifier à ce dernier ou, lorsque cette responsabilité est confiée à un service de l’Office, conformément au paragraphe 2, publier un avis au Journal officiel de l’Union européenne. Cette attribution ne peut être retirée qu’avec l’accord du conseil d’administration. L’article 13, paragraphes 2 et 3, s’applique mutatis mutandis aux membres du personnel de l’organisme visé au paragraphe 1 du présent article.
Article 15
Conditions de forme auxquelles est soumise la désignation d’un office d’examen
1. Lorsque la responsabilité de l’examen technique est confiée à un office d’examen, un accord écrit est conclu entre l’Office et l’office d’examen concerné, prévoyant que ce dernier réalise l’examen technique des variétés, en contrepartie de l’indemnité visée à l’article 58 du règlement de base et à verser par l’Office. Lorsque la responsabilité de l’examen technique est confiée à un service de l’Office, conformément à l’article 14, paragraphe 2, l’Office applique ses règles internes sur les méthodes de travail.
2. La conclusion de l’accord écrit a pour effet de conférer aux actes réalisés ou devant être réalisés, conformément aux termes de l’accord, par les membres du personnel de l’office d’examen, la qualité d’actes de l’Office opposables aux tiers.
3. Lorsque l’office d’examen entend demander le concours d’autres services techniquement qualifiés, conformément à l’article 56, paragraphe 3, du règlement de base, le nom de ces services doit préalablement figurer dans l’accord écrit conclu avec l’Office. L’article 81, paragraphe 2, du règlement de base et l’article 13, paragraphes 2 et 3, du présent règlement s’appliquent mutatis mutandis aux membres du personnel concernés, qui doivent signer un engagement écrit de respecter l’obligation de confidentialité.
4. L’Office verse à l’office d’examen une indemnité couvrant la totalité des coûts exposés par ce dernier dans le cadre de l’examen technique. Le conseil d’administration détermine, sur une base uniforme, les méthodes de calcul des coûts et les éléments constitutifs de ces coûts, qui sont applicables à tous les offices d’examen désignés.
5. L’office d’examen soumet périodiquement à l’Office un état détaillé des coûts liés à l’exécution de l’examen technique considéré et au maintien des échantillons de référence nécessaires à cet examen. Dans le cas visé au paragraphe 3, l’office d’examen remet à l’Office un rapport d’audit séparé concernant les services dont le concours est demandé.
6. Le retrait de l’attribution conférée à un office d’examen ne produit ses effets qu’à la date de prise d’effet de la résiliation de l’accord écrit visé au paragraphe 1.
TITRE II
PROCÉDURE DEVANT L’OFFICE
CHAPITRE I
Demande de protection communautaire des obtentions végétales
Section I
Demande
Article 16
Dépôt de la demande
1. La demande de protection communautaire des obtentions végétales est déposée en double exemplaire auprès de l’Office, ou en triple exemplaire auprès des agences nationales ou des services de l’Office visés à l’article 30, paragraphe 4, du règlement de base.
Lorsque la demande est déposée à l’Office, elle peut l’être sur papier ou sous forme électronique. Lorsqu’elle est déposée auprès des agences nationales ou des services, elle est déposée sur papier en double exemplaire.
2. L’information transmise à l’Office conformément à l’article 49, paragraphe 1, point b), du règlement de base comporte:
-
des renseignements permettant d’identifier le demandeur et, le cas échéant, son mandataire,
-
le nom de l’agence nationale ou du service de l’Office auprès de laquelle ou duquel la demande de protection communautaire des obtentions végétales a été déposée, et
-
la désignation provisoire de la variété concernée.
3. L’Office délivre gratuitement les formulaires suivants:
a)
un formulaire de demande et un questionnaire d’ordre technique, aux fins du dépôt de la demande de protection communautaire des obtentions végétales;
b)
un formulaire destiné à transmettre l’information visée au paragraphe 2, sur lequel sont précisées les conséquences qu’entraîne toute omission d’informer l’Office.
4. Le demandeur complète et signe les formulaires visés au paragraphe 3. Lorsque la demande est déposée par voie électronique, elle respecte les dispositions de l’article 57, paragraphe 3, deuxième alinéa, en matière de signature.
Article 17
Récépissé de la demande
1. Lorsqu’une agence nationale mandatée en vertu de l’article 30, paragraphe 4, du règlement de base, ou un service de l’Office créé en vertu de cette même disposition, reçoit une demande, elle ou il transmet à l’Office, en même temps que la demande, conformément à l’article 49, paragraphe 2, du règlement de base, un récépissé de la demande. Le récépissé mentionne au moins le numéro de dossier attribué par l’agence nationale ou par le service de l’Office, le nombre de documents transmis et la date de réception de la demande par l’agence nationale ou par le service de l’Office. L’agence nationale, ou le service de l’Office, remet au demandeur une copie du récépissé.
2. Lorsque l’Office reçoit une demande, soit directement du demandeur, soit par l’intermédiaire d’un service de l’Office ou d’une agence nationale, il doit, sous réserve d’autres dispositions, inscrire un numéro de dossier sur les documents accompagnant la demande et la date de leur réception par l’Office et délivrer au demandeur un récépissé. Le récépissé précise au moins le numéro de dossier attribué par l’Office, le nombre de documents reçus, la date de réception par l’Office et la date de dépôt au sens de l’article 51 du règlement de base. Lorsque la demande a été déposée auprès d’une agence nationale ou d’un service de l’Office, l’Office transmet une copie du récépissé à cet organisme.
3. Si l’Office reçoit une demande déposée auprès d’une agence nationale ou d’un service de l’Office après expiration du délai d’un mois suivant son dépôt par le demandeur, la date de dépôt au sens de l’article 51 du règlement de base ne peut être antérieure à la date de réception par l’Office, sauf si l’Office constate, sur la base de preuves littérales suffisantes, que le demandeur l’a informé conformément à l’article 49, paragraphe 1, point b), du règlement de base et à l’article 16, paragraphe 2, du présent règlement.
Article 18
Conditions énoncées à l’article 50, paragraphe 1, du règlement de base
1. Si l’Office constate que la demande ne remplit pas les conditions énoncées à l’article 50, paragraphe 1, du règlement de base, il informe le demandeur des irrégularités constatées en lui précisant que seule la date de réception de renseignements suffisants pour remédier à ces irrégularités sera considérée comme la date de dépôt au sens de l’article 51 du règlement de base.
2. La condition énoncée à l’article 50, paragraphe 1, point i), du règlement de base n’est remplie que si la demande indique la date et le pays de la première cession au sens de l’article 10, paragraphe 1, du règlement de base, ou, lorsque aucune cession n’a encore été effectuée, si elle comporte une déclaration attestant cette absence de cession.
3. La condition énoncée à l’article 50, paragraphe 1, point j), du règlement de base n’est remplie que si la demande mentionne, dans la mesure où le demandeur les connaît, la date et le pays dans lequel la demande antérieure a été introduite pour la variété considérée, lorsque ladite demande antérieure porte sur:
-
l’octroi d’un droit de propriété sur la variété, ou
-
la reconnaissance officielle de la variété aux fins de certification et de commercialisation, cette reconnaissance comportant une description officielle de la variété,
par un État membre ou par un pays tiers membre de l’Union internationale pour la protection des obtentions végétales.
Article 19
Conditions visées à l’article 50, paragraphe 2, du règlement de base
1. Si l’Office constate que la demande n’est pas conforme aux paragraphes 2, 3 et 4 du présent article ou à l’article 16 du présent règlement, il applique les dispositions de l’article 17, paragraphe 2, du présent règlement, mais en invitant le demandeur à remédier aux irrégularités constatées dans le délai qu’il lui impartit. S’il n’est pas remédié à ces irrégularités en temps voulu, l’Office rejette aussitôt la demande conformément à l’article 61, paragraphe 1, point a), du règlement de base.
2. La demande comporte les précisions suivantes:
a)
la nationalité du demandeur, s’il s’agit d’une personne physique, sa désignation comme partie à la procédure au sens de l’article 2 du présent règlement et, lorsque le demandeur n’est pas l’obtenteur, les nom et adresse de ce dernier;
b)
le nom latin du genre, de l’espèce ou de la sous-espèce auxquels la variété appartient et son nom commun;
c)
les caractères de la variété qui, selon le demandeur, la distinguent clairement d’autres variétés, ces dernières pouvant être nommées afin de servir de variétés de référence pour les essais;
d)
la sélection, le maintien et la reproduction (multiplication) de la variété; les renseignements doivent notamment porter sur:
-
les caractères, la dénomination de la variété ou, à défaut, la désignation provisoire, ainsi que sur la culture d’une ou de plusieurs autres variétés dont le matériel doit être utilisé de manière répétée pour la production de la variété considérée, ou
-
les caractères génétiquement modifiés, lorsque la variété considérée constitue un organisme génétiquement modifié au sens de l’article 2, paragraphe 2, de la directive 2001/18/CE du Parlement européen et du Conseil (4);
e)
la région et le pays dans lesquels la variété a été soit sélectionnée, soit découverte et développée;
f)
la date et le pays de la première cession des constituants variétaux ou du matériel de récolte de la variété, afin d’apprécier la nouveauté de la variété au sens de l’article 10 du règlement de base ou, lorsque aucune cession n’a encore été effectuée, une déclaration attestant cette absence de cession;
g)
le nom de l’autorité auprès de laquelle les demandes visées à l’article 18, paragraphe 3, du présent règlement ont été déposées et le numéro de dossier qui leur a été attribué;
h)
les droits de protection nationale des obtentions végétales existants ou tout brevet ayant été accordé, sur le territoire communautaire, pour la variété considérée.
3. L’Office peut demander la fourniture, dans le délai qu’il impartit, de toutes informations et de tous documents nécessaires, ainsi que, le cas échéant, de dessins ou de photographies suffisants pour permettre l’exécution de l’examen technique.
4. Lorsque la variété considérée constitue un organisme génétiquement modifié au sens de l’article 2, paragraphe 2, de la directive 2001/18/CE, l’Office peut demander au demandeur de lui transmettre copie de l'attestation écrite des autorités compétentes confirmant que l’examen technique de la variété en question, tel que prévu aux articles 55 et 56 du règlement de base, ne présente aucun risque pour l’environnement, conformément aux dispositions de ladite directive.
Article 20
Revendication d’un droit de priorité
Si le demandeur revendique un droit de priorité au titre d’une demande conformément à l’article 52, paragraphe 2, du règlement de base qui n’est pas la plus ancienne des demandes à signaler conformément à l’article 18, paragraphe 3, premier tiret, du présent règlement, l’Office indique que seule la plus ancienne de ces demandes peut bénéficier d’une date prioritaire. Si l’accusé de réception délivré par l’Office mentionne la date de dépôt d’une demande qui n’est pas la plus ancienne des demandes à signaler, la date prioritaire notifiée est considérée comme nulle.
Article 21
Droit à la protection communautaire des obtentions végétales pendant la procédure
1. Lorsqu’une action en revendication intentée, en vertu de l’article 98, paragraphe 4, du règlement de base, à l’encontre du demandeur est inscrite sur le registre des demandes de protection communautaire des obtentions végétales, l’Office peut suspendre la procédure. Il peut préciser la date à laquelle il entend poursuivre la procédure.
2. Lorsqu’une décision passée en force de chose jugée a été rendue sur l’action en revendication visée au paragraphe 1 ou qu’une décision constatant qu’il a été mis fin, par tout autre moyen, à cette action, est inscrite sur le registre des demandes de protection communautaire des obtentions végétales, l’Office reprend la procédure. Il peut reprendre la procédure à une date antérieure, mais pas avant la date fixée en application du paragraphe 1.
3. Lorsque le droit à la protection communautaire des obtentions végétales est transféré au profit d’un tiers et que ce transfert produit ses effets à l’égard de l’Office, le tiers concerné peut se substituer au premier demandeur, sous réserve d’en informer l’Office dans un délai d’un mois à compter de l’inscription de la décision passée en force de chose jugée sur le registre des demandes de protection communautaire des obtentions végétales. Les taxes à acquitter en application de l’article 83 du règlement de base et déjà versées par le premier demandeur sont réputées avoir été acquittées par le second demandeur.
Section II
Exécution de l’examen technique
Article 22
Décision concernant les principes directeurs
1. Le conseil d’administration arrête, sur proposition du président de l’Office, les principes directeurs. La date de la décision et les noms des espèces concernées par celle-ci sont publiés au Bulletin officiel prévu à l’article 87.
2. À défaut pour le conseil d’administration d’arrêter les principes directeurs, le président de l’Office peut prendre une décision provisoire en la matière. Celle-ci cesse de produire ses effets le jour où le conseil d’administration arrête les principes directeurs. Tout examen technique entrepris avant que le conseil d’administration n’ait arrêté les principes directeurs n’est pas affecté par le fait que ces principes diffèrent de ceux qui ont été arrêtés, à titre provisoire, par le président de l’Office. Le conseil d’administration peut décider autrement si les circonstances le justifient.
Article 23
Habilitation du président de l’Office
1. Lorsque le conseil d’administration arrête les principes directeurs, il habilite le président de l’Office à ajouter de nouveaux caractères et leurs expressions pour une variété.
2. Au cas où le président fait usage de l’habilitation visée au paragraphe 1, l’article 22, paragraphe 2, s’applique mutatis mutandis.
Article 24
Information des offices d’examen par l’Office
Conformément à l’article 55, paragraphe 3, du règlement de base, l’Office transmet aux offices d’examen des copies des documents suivants se rapportant à la variété:
a)
le formulaire de la demande, le questionnaire d’ordre technique et tout autre document, remis par le demandeur, qui contient des informations pour l’exécution de l’examen technique;
b)
les formulaires remplis par le demandeur en application de l’article 86 du présent règlement;
c)
les documents relatifs à toute objection invoquant, comme motif, que les conditions énoncées aux articles 7, 8 et 9 du règlement de base ne seraient pas remplies.
Article 25
Coopération entre l’Office et les offices d’examen
Les membres du personnel des offices d’examen, qui sont chargés de l’examen technique, et le rapporteur désigné en vertu de l’article 8, paragraphe 1, doivent coopérer pendant toutes les phases de l’exécution de l’examen technique. La coopération doit au moins comporter:
a)
le contrôle de l’exécution de l’examen technique, y compris l’inspection, par le rapporteur, des parcelles expérimentales et des méthodes d’essai utilisées;
b)
sans préjudice des autres investigations réalisées par l’Office, la communication, par l’office d’examen, de renseignements détaillés sur toute cession antérieure de la variété; et
c)
la présentation à l’Office par l’office d’examen de rapports intermédiaires sur chaque période de culture.
Article 26
Conditions de forme auxquelles est soumis le rapport d’examen
1. Le rapport d’examen prévu à l’article 57 du règlement de base doit être signé par le membre du personnel de l’office d’examen qui est responsable de l’examen technique et préciser qu’il est réservé à l’usage exclusif de l’Office, en vertu de l’article 57, paragraphe 4, du règlement de base.
2. Les dispositions du paragraphe 1 s’appliquent mutatis mutandis à tous les rapports intermédiaires qui doivent être présentés à l’Office. L’office d’examen transmet directement au demandeur un exemplaire de chaque rapport intermédiaire.
Article 27
Autres rapports d’examen
1. L’Office peut considérer comme une base de décision suffisante un rapport d’examen indiquant les résultats d’un examen technique exécuté ou étant en cours d’exécution à des fins officielles dans un État membre par un des offices compétents pour les espèces concernées conformément à l’article 55, paragraphe 1, du règlement de base, pour autant que les conditions suivantes soient remplies:
a)
le matériel présenté aux fins de l’examen technique répondait aux critères quantitatifs et qualitatifs éventuellement fixés conformément à l’article 55, paragraphe 4, du règlement de base;
b)
l’examen technique a été exécuté conformément au mandat confié par le conseil d’administration en vertu de l’article 55, paragraphe 1, du règlement de base et dans le respect des principes directeurs arrêtés par le conseil, ou des instructions générales données par celui-ci, en vertu de l’article 56, paragraphe 2, du règlement de base et des articles 22 et 23 du présent règlement;
c)
l’Office a eu l’occasion de contrôler l’exécution de l’examen technique concerné; et
d)
pour autant que le rapport final ne soit pas immédiatement disponible, les rapports intermédiaires concernant chaque période de culture sont présentés à l’Office avant le rapport d'examen.
2. Lorsque l’Office estime que le rapport d’examen visé au paragraphe 1 ne constitue pas une base de décision suffisante, il peut appliquer la procédure exposée à l’article 55 du règlement de base, après consultation du demandeur et de l’office d’examen concerné.
3. L’Office et tout office des variétés compétent dans un État membre se prêtent mutuellement assistance, sur un plan administratif, en se communiquant, sur demande, les rapports d’examen existants concernant une variété aux fins de l’évaluation de la distinction, de l’homogénéité et de la stabilité de ladite variété. Un montant spécifique, qui a fait l’objet d’un accord entre les offices concernés, est perçu par l’Office ou par l’office des variétés végétales compétent dans un État membre pour la présentation d’un tel rapport par l’autre partie.
4. L’Office peut considérer comme une base de décision suffisante un rapport d’examen indiquant les résultats d’un examen technique exécuté ou étant en cours d’exécution à des fins officielles dans un pays tiers membre de l’Union internationale pour la protection des obtentions végétales, pour autant que l’examen technique soit réalisé conformément aux conditions fixées dans l’accord écrit conclu entre l’Office et l’autorité compétence de ce pays. Les conditions minimales à respecter sont les suivantes:
a)
les conditions relatives au matériel visé au paragraphe 1, point a);
b)
l’examen technique a été exécuté conformément aux principes directeurs arrêtés par le conseil d’administration, ou aux instructions générales données par celui-ci, en vertu de l’article 56, paragraphe 2, du règlement de base;
c)
l’Office a eu l’occasion de contrôler si les installations se prêtaient à la réalisation d’un examen technique de l’espèce concernée dans le pays tiers en question et a pu suivre l’exécution dudit examen technique; et
d)
les conditions relatives à la disponibilité des rapports, conformément au paragraphe 1, point d).
Section III
Dénomination de la variété
Article 28
Proposition de dénomination variétale
La proposition de dénomination variétale est signée et déposée auprès de l’Office ou, si elle accompagne une demande de protection communautaire des obtentions végétales, déposée en double exemplaire auprès de l’agence nationale mandatée ou du service de l’Office créé en vertu de l’article 30, paragraphe 4, du règlement de base.
L’Office remet gratuitement un formulaire de proposition de dénomination variétale.
Lorsque la proposition de dénomination variétale est déposée par voie électronique, elle respecte les dispositions de l’article 57, paragraphe 3, deuxième alinéa, du présent règlement en matière de signature.
Article 29
Examen de la proposition
1. Lorsque la proposition n’est pas jointe à la demande de protection communautaire des obtentions végétales ou que l’Office ne peut approuver la dénomination variétale proposée, l’Office en informe aussitôt le demandeur, en l’invitant à lui soumettre, selon le cas, une proposition ou une nouvelle proposition et en lui précisant les conséquences auxquelles il s’expose s’il ne se conforme pas à cette exigence.
2. Lorsque l’Office constate, le jour où il reçoit les résultats de l’examen technique conformément à l’article 57, paragraphe 1, du règlement de base, que le demandeur n’a présenté aucune proposition de dénomination variétale, il rejette aussitôt la demande de protection communautaire des obtentions végétales, conformément à l’article 61, paragraphe 1, point c), du règlement de base.
Article 30
Orientations en matière de dénominations variétales
Des critères uniformes et définitifs doivent être établis, dans le cadre d’orientations qui sont arrêtées par le conseil d’administration, afin de définir les obstacles qui s’opposent à l’attribution d’une dénomination variétale générique et qui sont énoncés à l’article 63, paragraphes 3 et 4, du règlement de base.
CHAPITRE II
Objection
Article 31
Conditions de forme auxquelles est soumise l’objection
1. Les objections visées à l’article 59 du règlement de base doivent contenir les informations suivantes:
a)
le nom du demandeur et le numéro de dossier attribué à la demande à l’encontre de laquelle l’objection est formée;
b)
la désignation de l’auteur de l’objection en tant que partie à la procédure au sens de l’article 2 du présent règlement;
c)
si l’auteur de l’objection a désigné un mandataire, les nom et adresse de ce dernier;
d)
une déclaration précisant les motifs sur lesquels se fonde l’objection, tels qu’ils sont énoncés à l’article 59, paragraphe 3, du règlement de base, ainsi que les faits, les éléments de preuve et les arguments présentés à l’appui de l’objection.
2. Si plusieurs objections sont formées à l’encontre d’une même demande de protection communautaire des obtentions végétales, l’Office peut joindre les procédures.
Article 32
Rejet de l’objection
1. Si l’Office constate que l’objection ne satisfait pas aux conditions prévues à l’article 59, paragraphes 1 et 3, du règlement de base ou à l’article 31, paragraphe 1, point d), du présent règlement, ou qu’elle ne contient pas suffisamment de renseignements permettant d’identifier la demande à l’encontre de laquelle elle est formée, il rejette l’objection comme irrecevable, à moins qu’il ne soit remédié aux irrégularités relevées dans le délai imparti par l’Office.
2. Si l’Office constate que l’objection ne remplit pas les autres conditions prévues par le règlement de base ou par le présent règlement, il rejette l’objection comme irrecevable, à moins qu’il ne soit remédié aux irrégularités relevées avant l’expiration des délais de présentation des objections.
CHAPITRE III
Maintien de la protection communautaire des obtentions végétales
Article 33
Obligations du titulaire en vertu de l’article 64, paragraphe 3, du règlement de base
1. Le titulaire est tenu de permettre l’inspection du matériel de la variété concernée et du lieu dans lequel est conservée l’identité de la variété, de manière à ce que puissent être recueillis les renseignements nécessaires pour apprécier si la variété continue d’exister telle quelle, conformément à l’article 64, paragraphe 3, du règlement de base.
2. Le titulaire est tenu de conserver la documentation nécessaire pour permettre de vérifier que les mesures appropriées ont été prises, conformément à l’article 64, paragraphe 3, du règlement de base.
Article 34
Vérification technique de la variété protégée
Sans préjudice des dispositions de l’article 87, paragraphe 4, du règlement de base, il est procédé, conformément aux principes directeurs qui ont été dûment appliqués lorsque la protection communautaire des obtentions végétales a été accordée pour la variété considérée, à une vérification technique de la variété ainsi protégée. Les articles 22 et 24 à 27 du présent règlement s’appliquent mutatis mutandis à l’Office, à l’office d’examen et au titulaire.
Article 35
Autre matériel utilisé pour la vérification technique
Lorsque le titulaire soumet le matériel d’une variété conformément à l’article 64, paragraphe 3, du règlement de base, l’office d’examen peut, avec l’accord de l’Office, vérifier le matériel ainsi présenté en le confrontant à un matériel prélevé, soit dans les exploitations dans lesquelles il est produit par le titulaire ou avec son consentement, soit sur du matériel commercialisé par le titulaire ou avec son consentement, ou saisi par des organismes officiels d’un État membre dans le cadre de leurs compétences.
Article 36
Modification de la dénomination variétale
1. Lorsque la dénomination variétale doit être modifiée en vertu de l’article 66 du règlement de base, l’Office informe le titulaire des raisons motivant cette modification, fixe le délai dans lequel le titulaire doit proposer une dénomination variétale modifiée et éligible et précise que, en cas de non-respect de cette exigence, l’Office peut prononcer la déchéance, en application de l’article 21 dudit règlement, de la protection communautaire des obtentions végétales qui a été accordée au titulaire.
2. Lorsque l’Office ne peut approuver la proposition de dénomination variétale modifiée, il en informe aussitôt le titulaire, fixe un nouveau délai pour la présentation d’une proposition éligible et précise que, en cas non-respect de cette exigence, l’Office peut prononcer la déchéance, conformément à l’article 21 du règlement de base, de la protection communautaire des obtentions végétales qui a été accordée au titulaire.
3. Les articles 31 et 32 du présent règlement s’appliquent mutatis mutandis à toute objection formée en vertu de l’article 66, paragraphe 3, du règlement de base.
4. Lorsque la proposition de dénomination variétale est déposée par voie électronique, elle respecte les dispositions de l’article 57, paragraphe 3, deuxième alinéa, en matière de signature.
CHAPITRE IV
Licences communautaires accordées par l’office
Section I
Licences obligatoires visées à l’article 29 du règlement de base
Article 37
Demande de licence obligatoire
1. Toute demande de licence obligatoire au titre de l’article 29, paragraphes 1, 2 et 5, du règlement de base contient les renseignements suivants:
a)
la désignation, comme parties à la procédure, du demandeur et du titulaire de la variété concernée qui s’oppose à l’octroi d’une licence;
b)
la dénomination variétale et l’espèce végétale auxquelles appartiennent la variété ou les variétés concernées;
c)
une proposition relative au type d’actes à couvrir par la licence obligatoire;
d)
une déclaration précisant l’intérêt public en jeu, y compris le détail des faits, éléments de preuve et arguments présentés à l’appui de l’intérêt public revendiqué;
e)
lorsqu’une demande est constituée en vertu de l’article 29, paragraphe 2, du règlement de base, une proposition relative à la catégorie de personnes à laquelle la licence obligatoire sera accordée, indiquant, s’il y a lieu, les conditions particulières applicables à cette catégorie de personnes;
f)
une proposition de rémunération équitable précisant le mode de calcul utilisé pour sa détermination.
2. Toute demande de licence obligatoire au titre de l’article 29, paragraphe 5 bis, du règlement de base contient les renseignements suivants:
a)
la désignation, comme parties à la procédure, du demandeur titulaire d’un brevet et du titulaire de la variété concernée qui s’oppose à l’octroi d’une licence;
b)
la dénomination variétale et l’espèce végétale auxquelles appartiennent la variété ou les variétés concernées;
c)
une copie certifiée du certificat de brevet indiquant le numéro et la revendication du brevet relatif à une invention biotechnologique ainsi que le nom de l’autorité ayant délivré ledit brevet;
d)
une proposition relative au type d’actes à couvrir par la licence obligatoire;
e)
une proposition de rémunération équitable précisant le mode de calcul utilisé pour sa détermination;
f)
une déclaration expliquant en quoi l’invention biotechnologique en cause représente un progrès technique important, d'un intérêt économique considérable, par rapport à la variété protégée, et assortie d’une présentation détaillée des faits, des éléments de preuve et des arguments étayant cette revendication;
g)
une proposition relative à la validité territoriale de la licence, qui ne peut dépasser celle du brevet visé au point c).
3. Toute demande de licence réciproque au titre de l’article 29, paragraphe 5 bis, deuxième alinéa, du règlement de base contient les renseignements suivants:
a)
la désignation, comme parties à la procédure, du demandeur titulaire d’un brevet et du titulaire de la variété concernée qui s’oppose à l’octroi d’une licence;
b)
la dénomination variétale et l’espèce végétale auxquelles appartiennent la variété ou les variétés concernées;
c)
une copie certifiée du certificat de brevet indiquant le numéro et la revendication du brevet relatif à une invention biotechnologique ainsi que le nom de l’autorité ayant délivré ledit brevet;
d)
un document officiel attestant qu’une licence obligatoire pour une invention biotechnologique brevetée a été accordée au titulaire des droits pour l’obtention végétale concernée;
e)
une proposition relative au type d’actes à couvrir par la licence réciproque;
f)
une proposition de rémunération équitable précisant le mode de calcul utilisé pour sa détermination;
g)
une proposition relative à la validité territoriale de la licence réciproque, qui ne peut dépasser celle du brevet visé au point c).
4. Toute demande de licence obligatoire est accompagnée de documents établissant que le demandeur s’est vainement adressé au titulaire du droit d'obtention végétale pour obtenir une licence contractuelle. Lorsque la demande de licence obligatoire au titre de l’article 29, paragraphe 2, du règlement de base est présentée par la Commission ou par un État membre, l’Office peut, en cas de force majeure, faire abstraction de l’exigence prévue par la présente disposition.
5. Est considérée comme vaine, au sens du paragraphe 4, toute demande de licence contractuelle pour laquelle:
a)
le titulaire n’a donné aucune réponse définitive, dans un délai raisonnable, au demandeur de la licence; ou
b)
le titulaire a refusé d’octroyer une licence contractuelle à l’intéressé; ou
c)
le titulaire a proposé une licence à l’intéressé, mais à des conditions manifestement abusives, notamment en ce qui concerne la redevance à acquitter, ou à des conditions qui sont, dans leur ensemble, manifestement abusives.
Article 38
Examen de la demande de licence obligatoire
1. En principe, la procédure orale et l’instruction se déroulent simultanément, lors d’une audience unique.
2. Toute demande d’audience supplémentaire est irrecevable, sauf en ce qui concerne les demandes fondées sur des faits ayant connu des modifications au cours de l’audience ou postérieurement à celle-ci.
3. Avant d’arrêter sa décision, l’Office invite les parties à la procédure à rechercher un accord à l’amiable en vue de l’octroi d’une licence contractuelle. Le cas échéant, l’Office fait une proposition d’accord à l’amiable.
Article 39
Qualité de titulaire de la protection communautaire des obtentions végétales au cours de la procédure
1. Lorsqu’une action en revendication intentée, en vertu de l’article 98, paragraphe 1, du règlement de base, à l’encontre du titulaire est inscrite dans le registre de la protection communautaire des obtentions végétales, l’Office peut suspendre la procédure d’octroi de licence obligatoire. Il ne peut reprendre la procédure avant l’inscription au registre précité du jugement passé en force de chose jugée ou d’une décision constatant qu’il a été mis fin, par tout autre moyen, à l’action en revendication.
2. En cas de transfert de la protection communautaire des obtentions végétales produisant des effets à l’égard de l’Office, le nouveau titulaire devient partie à la procédure, sur la requête du demandeur et si la demande de licence qu’il a constituée auprès du nouveau titulaire n’a pas abouti dans un délai de deux mois à compter de la réception de la notification par laquelle l’Office l’a informé de l’inscription du nom du nouveau titulaire au registre de la protection communautaire des obtentions végétales. La demande introduite par le demandeur doit être accompagnée de preuves littérales suffisantes pour établir l’insuccès de ses efforts et, s’il y a lieu, pour faire la preuve des démarches accomplies par le nouveau titulaire.
3. Lorsqu’une demande est constituée en vertu de l’article 29, paragraphe 2, du règlement de base, le nouveau titulaire devient partie à la procédure et le paragraphe 1 du présent article ne s’applique pas.
Article 40
Contenu de la décision relative à la demande
La décision écrite est signée par le président de l’Office et contient les informations suivantes:
a)
une déclaration attestant que la décision est arrêtée par l’Office;
b)
la date de la décision;
c)
le nom des membres du comité ayant participé à la procédure;
d)
le nom des parties à la procédure et de leurs mandataires;
e)
le renvoi à l’avis du conseil d’administration;
f)
une liste des questions sur lesquelles la chambre de recours était appelée à se prononcer;
g)
un résumé des faits;
h)
les motifs de la décision;
i)
le dispositif de la décision arrêtée par l’Office, précisant, le cas échéant, les actes couverts par la licence obligatoire, les conditions qui la régissent et la catégorie de personnes à laquelle la licence est accordée, y compris, si nécessaire, les conditions particulières auxquelles cette catégorie de personnes doit répondre.
Article 41
Octroi d’une licence obligatoire
1. Toute décision d’octroi d’une licence obligatoire au titre de l’article 29, paragraphes 1, 2 et 5, du règlement de base contient une déclaration exposant l’intérêt public en cause.
2. Les motifs suivants, notamment, peuvent représenter un intérêt public:
a)
la protection de la vie ou de la santé humaine, animale ou végétale;
b)
la nécessité d’approvisionner le marché en matériel présentant des caractéristiques déterminées;
c)
la nécessité de continuer à encourager la sélection constante de variétés améliorées.
3. Toute décision d’octroi d’une licence obligatoire au titre de l’article 29, paragraphe 5 bis, du règlement de base contient une déclaration expliquant en quoi l’invention représente un progrès technique important, d'un intérêt économique considérable. Les éléments ci-après, notamment, peuvent être cités pour justifier que l’invention représente un progrès technique important, d'un intérêt économique considérable, par rapport à l’obtention végétale protégée:
a)
amélioration des techniques culturales;
b)
amélioration de l’environnement;
c)
amélioration des techniques facilitant l’exploitation de la biodiversité génétique;
d)
amélioration de la qualité;
e)
amélioration des rendements;
f)
renforcement de la résistance;
g)
renforcement des capacités d’adaptation à des conditions climatiques et/ou environnementales spécifiques.
4. La licence obligatoire n’est pas exclusive.
5. La licence obligatoire ne peut être cédée, sauf lorsqu’elle l’est en même temps que la partie de l’entreprise qui exploite la licence ou, dans le cas prévu à l’article 29, paragraphe 5, du règlement de base, lorsqu’elle l'est en même temps que le titre de titulaire de la protection sur une variété essentiellement dérivée.
Article 42
Conditions auxquelles doit satisfaire la personne à laquelle la licence obligatoire est accordée
1. Sans préjudice des autres conditions énoncées à l’article 29, paragraphe 3, du règlement de base, la personne à laquelle la licence obligatoire est octroyée doit disposer de ressources financières et techniques appropriées pour exploiter ladite licence.
2. Le respect des conditions fixées par la licence obligatoire et énoncées dans la décision d’octroi de la licence est considéré comme un «fait» au sens de l’article 29, paragraphe 4, du règlement de base.
3. L’Office veille à ce que le bénéficiaire d’une licence obligatoire ne puisse intenter aucune action en contrefaçon de la protection communautaire des obtentions végétales, à moins que le titulaire ait refusé ou omis d’intenter une telle action dans un délai de deux mois après avoir été sollicité à cet effet.
Article 43
Catégorie de personnes répondant à des conditions particulières au sens de l’article 29, paragraphe 2, du règlement de base
1. Tout bénéficiaire d’une licence obligatoire qui entend exploiter sa licence et qui entre dans la catégorie des personnes répondant à des conditions particulières visée à l’article 29, paragraphe 2, du règlement de base doit déclarer son intention à l’Office et au titulaire, par lettre recommandée avec accusé de réception. La déclaration comporte au minimum:
a)
les nom et adresse du bénéficiaire de la licence, selon les conditions fixées pour les parties à la procédure, conformément à l’article 2 du présent règlement;
b)
un exposé des faits répondant aux conditions particulières;
c)
une liste des actes à effectuer; et
d)
l’assurance que l’intéressé dispose de ressources financières appropriées ainsi que des précisions sur ses capacités techniques à exploiter la licence obligatoire.
2. Sur demande, l’Office inscrit le bénéficiaire dans le registre de la protection communautaire des obtentions végétales, pour autant que ledit bénéficiaire remplisse les conditions auxquelles est soumise la déclaration visée au paragraphe 1. Le bénéficiaire ne peut exploiter sa licence obligatoire avant d’avoir été inscrit sur le registre. Cette inscription est portée à la connaissance du bénéficiaire et du titulaire.
3. L’article 42, paragraphe 3, s’applique, mutatis mutandis, à toute personne inscrite au registre de la protection communautaire des obtentions végétales en application du paragraphe 2 du présent article. Tout jugement rendu dans le cadre d’une action en contrefaçon, ou tout autre acte mettant fin à une telle action, est opposable aux tiers déjà inscrits ou à inscrire au registre.
4. Le bénéficiaire inscrit en vertu du paragraphe 2 peut être radié du registre au seul motif que les conditions particulières énoncées dans la décision d’octroi d’une licence obligatoire ou que les ressources financières et techniques dont la preuve a été faite en vertu du paragraphe 2 ont connu des modifications plus d'un an après l'octroi de la licence obligatoire, et dans la limite de durée définie par la décision d'octroi. La radiation est notifiée au bénéficiaire inscrit et au titulaire.
Section II
Licence visée à l’article 100, paragraphe 2, du règlement de base
Article 44
Licence visée à l’article 100, paragraphe 2, du règlement de base
1. Toute demande de concession d’une licence contractuelle non exclusive adressée à un nouveau titulaire en vertu de l’article 100, paragraphe 2, du règlement de base doit être constituée dans un délai de deux mois à compter de la date de réception de la notification par laquelle l’Office informe de l’inscription du nom du nouveau titulaire au registre de la protection communautaire des obtentions végétales, lorsque la demande est introduite par l’ancien titulaire, ou dans un délai de quatre mois à compter de cette même date, lorsqu’elle est introduite par une personne ayant bénéficié d’une licence.
2. Toute demande de concession d’une licence en vertu de l’article 100, paragraphe 2, du règlement de base doit être accompagnée des documents produits à l’appui de la demande qui a été présentée au titre du paragraphe 1 du présent article et qui n’a pas abouti. Les dispositions de l’article 37, paragraphe 1, points a), b), c), de l’article 37, paragraphe 5, de l’article 38, de l’article 39, paragraphe 3, de l’article 40, à l’exception du point f) dudit article, de l’article 41, paragraphes 3 et 4, et de l’article 42 s’appliquent mutatis mutandis.
TITRE III
PROCÉDURE DEVANT LA CHAMBRE DE RECOURS
Article 45
Contenu de l’acte de recours
L’acte de recours comprend:
a)
la désignation du requérant en tant que partie à la procédure de recours, selon les modalités prévues à l’article 2;
b)
le numéro de dossier de la décision attaquée et une déclaration indiquant la mesure dans laquelle la modification ou l’annulation de celle-ci est demandée.
Article 46
Réception de l’acte de recours
Lorsque l’Office reçoit un acte de recours, il y inscrit le numéro qu’il attribue à l’affaire ainsi que la date de réception de l’acte et notifie au requérant la date limite pour la communication des moyens du recours; les parties à la procédure de recours ne peuvent se prévaloir de l’omission de cette notification.
Article 47
Intervention en tant que partie à la procédure de recours
1. L’Office communique sans délai une copie de l’acte de recours revêtu du numéro d’affaire et de sa date de réception aux parties à la procédure de recours qui ont pris part à la procédure devant l’Office.
2. Les parties à la procédure visées au paragraphe 1 peuvent intervenir en tant que parties à la procédure de recours dans les deux mois qui suivent la communication de la copie de l’acte de recours.
Article 48
Rôle de l’Office
1. Le service de l’Office visé à l’article 70, paragraphe 1, du règlement de base et le président de la chambre de recours prennent, sur le plan interne, les dispositions nécessaires pour que la chambre de recours puisse examiner l’affaire dès qu’elle lui aura été soumise; en particulier, le président choisit les deux autres membres de la chambre conformément à l’article 46, paragraphe 2, du règlement de base et désigne un rapporteur, avant que l’affaire ne lui soit déférée.
2. Avant que l’affaire ne soit déférée à la chambre de recours, le service de l’Office visé à l’article 70, paragraphe 1, du règlement de base communique sans délai à chacune des parties à la procédure de recours une copie des documents reçus par les autres parties à ladite procédure.
3. Le président de l’Office veille à la publication des informations visées à l’article 89, avant de déférer l’affaire à la chambre de recours.
Article 49
Irrecevabilité du recours
1. Si le recours n’est pas conforme aux dispositions du règlement de base, et notamment de ses articles 67, 68 et 69, ou à celles du présent règlement, et notamment de son article 45, la chambre de recours notifie ce fait au requérant et l’invite à remédier aux irrégularités constatées, si possible, dans les délais qu’elle lui impartit. Si le recours n’est pas rectifié en temps voulu, la chambre de recours le déclare irrecevable.
2. Lorsqu’un recours est formé contre une décision de l’Office qui fait également l’objet du recours direct visé à l’article 74 du règlement de base, la chambre de recours le renvoie immédiatement, sous la forme d’un recours direct, à la Cour de justice des Communautés européennes, avec l’accord du requérant; si celui-ci s’y oppose, elle déclare le recours irrecevable. En cas de renvoi d’un recours à la Cour de justice, ce recours est réputé avoir été formé auprès de celle-ci à la date de réception par l’Office au sens de l’article 46 du présent règlement.
Article 50
Procédure orale
1. Après que l’affaire a été déférée à la chambre de recours, le président de celle-ci convoque sans délai les parties à la procédure de recours à la procédure orale, dans le respect des conditions fixées à l’article 77 du règlement de base et attire leur attention sur le contenu de l’article 59, paragraphe 2, du présent règlement.
2. En principe, la procédure orale et l’instruction se déroulent simultanément, au cours d’une seule audience.
3. Toute demande d’audience supplémentaire est irrecevable, sauf en ce qui concerne les demandes fondées sur des faits qui se sont modifiés entre-temps.
Article 51
Examen du recours
Sauf disposition contraire, les dispositions relatives aux procédures devant l’Office sont applicables mutatis mutandis aux procédures de recours; à cet effet, il y a lieu d’entendre par «parties à la procédure» les parties à la procédure de recours.
Article 52
Décision sur le recours
1. Dans les trois mois qui suivent la clôture de la procédure orale, la décision sur le recours est communiquée par écrit, par tout moyen prévu à l’article 64, paragraphe 3, aux parties à la procédure de recours.
2. La décision écrite est signée par le président de la chambre de recours et par le rapporteur désigné conformément à l’article 48, paragraphe 1. La décision contient les informations suivantes:
a)
une déclaration attestant que la décision a été rendue par la chambre de recours;
b)
la date de la décision;
c)
les noms du président et des autres membres de la chambre de recours ayant participé à la procédure de recours;
d)
les noms des parties à la procédure de recours et de leurs mandataires;
e)
une liste des questions sur lesquelles la chambre de recours était appelée à se prononcer;
f)
un résumé des faits;
g)
les motifs de la décision;
h)
le dispositif, y compris, le cas échéant, la décision relative à la répartition des frais ou au remboursement des taxes.
3. La décision écrite de la chambre de recours indique si celle-ci est susceptible de recours et précise le délai dans lequel ce recours doit être formé. Les parties à la procédure de recours ne peuvent se prévaloir de l’absence de ces indications.
TITRE IV
DISPOSITIONS GÉNÉRALES CONCERNANT LA PROCÉDURE
CHAPITRE I
Décisions, communications et documents
Article 53
Décisions
1. Toute décision de l’Office porte la signature et le nom du membre du personnel mandaté par le président de l’Office en vertu de l’article 35 du règlement de base.
2. Les décisions prises dans le cadre d’une procédure orale devant l’Office peuvent être prononcées verbalement. Elles sont ensuite formulées par écrit et notifiées aux parties à la procédure conformément à l’article 64.
3. Les décisions de l’Office qui sont susceptibles de faire l’objet d’un recours conformément à l’article 67 du règlement de base ou d’un recours direct conformément à l’article 74 du règlement de base mentionnent cette possibilité et indiquent les délais à respecter en la matière. Les parties à la procédure ne peuvent se prévaloir de l’omission de ces indications.
4. Les erreurs linguistiques, les fautes de transcription et les erreurs manifestes commises dans les décisions de l’Office doivent être rectifiées.
Article 54
Certificat de protection communautaire des obtentions végétales
1. Lorsque l’Office accorde la protection communautaire des obtentions végétales, il délivre, conjointement avec la décision, un certificat attestant l’octroi de cette protection.
2. Le certificat attestant la protection communautaire des obtentions végétales est délivré dans la ou les langue(s) officielle(s) de l’Union européenne choisie(s) par le titulaire.
3. À la demande de la personne habilitée, l’Office peut délivrer une copie d’un certificat s’il établit que l’original a été perdu ou détruit.
Article 55
Communications
Sauf disposition contraire, toute communication de l’Office ou d’un office d’examen doit indiquer au minimum le nom du membre du personnel compétent.
Article 56
Droit d’être entendu
1. Si l’Office constate qu’une décision ne peut être prise sur la base de la demande présentée, il communique les irrégularités constatées à la partie à la procédure concernée et l’invite à y remédier dans le délai qu’il fixe. S’il n’est pas remédié en temps voulu auxdites irrégularités, l’Office prend sa décision.
2. Si l’Office reçoit des observations de la part d’une partie à la procédure, il les communique aux autres parties et invite ces dernières, s’il le juge nécessaire, à y répondre dans le délai qu’il impartit. Si aucune réponse ne lui parvient en temps voulu, l’Office ne tient aucun compte des documents reçus, passé ce délai.
Article 57
Documents versés au dossier par les parties à la procédure
1. Tout document versé par une partie à la procédure est remis par courrier, par signification ou par voie électronique.
Les modalités de la transmission par voie électronique sont arrêtées par le président de l’Office.
2. Tout document versé par les parties à la procédure est réputé reçu à sa date de réception effective au siège de l’Office ou, dans le cas d’un document versé par voie électronique, à sa date de réception sous forme électronique par l’Office.
3. À l’exception des documents joints en annexe, tout document versé au dossier par les parties à la procédure doit être signé par elles ou par leur mandataire.
Tout document transmis à l’Office par voie électronique contient une signature électronique.
4. Lorsqu’un document n’a pas été dûment signé ou qu’un document reçu est incomplet ou illisible, ou lorsque l’Office a des doutes quant à la précision du document, l’Office informe l’expéditeur en conséquence et l’invite à fournir l’original du document signé conformément au paragraphe 3, ou à renvoyer un exemplaire de l’original dans un délai d’un mois.
Si cette demande est satisfaite dans le délai prévu, le document signé ou renvoyé est réputé reçu à la date de réception du premier exemplaire. Dans le cas contraire, le document est réputé ne pas avoir été reçu.
5. Lorsque des documents doivent être communiqués aux autres parties à la procédure ainsi qu’à l’office d’examen concerné ou qu’ils concernent plusieurs demandes de protection communautaire des obtentions végétales ou de licence d’exploitation, un nombre suffisant d’exemplaires est versé au dossier. Les exemplaires manquants sont fournis aux frais de la partie à la procédure concernée.
Le premier alinéa ne s’applique pas aux documents transmis par voie électronique.
Article 58
Preuves littérales
1. Les preuves de jugements ou de décisions ayant force de chose jugée autres que les jugements ou les décisions rendus par l’Office, ou les autres preuves littérales à produire par les parties à la procédure peuvent être fournies par le dépôt d’une copie non certifiée conforme.
2. Lorsque l’Office doute de l’authenticité des preuves visées au paragraphe 1, il peut demander la communication du document original ou d’une copie certifiée conforme.
CHAPITRE II
Procédure orale et instruction
Article 59
Convocation à la procédure orale
1. La convocation des parties à la procédure orale prévue à l’article 77 du règlement de base attire leur attention sur le paragraphe 2 du présent article. Elle prévoit un délai de comparution d’un mois au minimum, à moins qu’elles ne conviennent avec l’Office d’un délai plus court.
2. Si une partie à la procédure régulièrement convoquée à une procédure orale devant l’Office ne comparaît pas, la procédure peut être poursuivie en son absence.
Article 60
Instruction par l’Office
1. Lorsque l’Office estime nécessaire d’entendre des parties à la procédure, des témoins ou des experts ou de procéder à une descente sur les lieux, il prend à cet effet une décision qui énonce la mesure d’instruction envisagée, les faits pertinents à prouver, ainsi que les jour, heure et lieu où il sera procédé à ladite mesure d’instruction. Si l’audition de témoins et d’experts a été demandée par une partie à la procédure, la décision de l’Office fixe le délai dans lequel cette partie doit communiquer audit Office les noms et adresses des témoins et des experts qu’elle désire faire entendre.
2. La convocation adressée aux parties, aux témoins et aux experts prévoit un délai de comparution d’un mois au minimum, à moins que les intéressés et l’Office ne conviennent d’un délai plus court. La convocation contient:
a)
un extrait de la décision mentionnée au paragraphe 1, précisant notamment les jour, heure et lieu où il sera procédé à la mesure d’instruction ordonnée ainsi que les faits sur lesquels les parties, les témoins et les experts seront entendus;
b)
la désignation des parties à la procédure et l’indication des droits dont les témoins et les experts peuvent se prévaloir en vertu des dispositions de l’article 62, paragraphes 2, 3 et 4;
c)
L’indication que toute partie à la procédure, tout témoin ou tout expert peut demander à être entendu par une juridiction ou par une autorité compétente de son pays de résidence et une invitation à faire savoir à l’Office, dans le délai que celui-ci lui impartit, s’il est disposé à comparaître devant lui.
3. Avant de pouvoir être entendus, toute partie à la procédure, tout témoin ou expert sont avisés de ce que l’Office peut demander à une juridiction ou à une autorité compétente de leur pays de résidence de les entendre à nouveau sous la foi du serment ou sous une autre forme contraignante.
4. Les parties à la procédure sont informées de l’audition d’un témoin ou d’un expert devant une juridiction ou une autorité compétente. Elles ont le droit d’y assister et de poser des questions aux parties à la procédure, aux témoins et aux experts lors de leur déposition, par l’intermédiaire de l’autorité ou directement.
Article 61
Commission d’experts
1. L’Office décide de la forme sous laquelle sont déposés les rapports des experts qu’il désigne.
2. Le mandat de l’expert doit contenir:
a)
une description précise de sa mission;
b)
le délai qui lui est imparti pour le dépôt du rapport d’expertise;
c)
la désignation des parties à la procédure;
d)
L’indication des droits dont il peut se prévaloir en vertu des dispositions de l’article 62, paragraphes 2, 3 et 4.
3. Aux fins de l’élaboration du rapport de l’expert, l’Office peut inviter l’office d’examen qui a procédé à l’examen technique de la variété concernée à mettre le matériel nécessaire à la disposition de l’expert, conformément aux instructions de ce dernier. Si nécessaire, l’Office peut également inviter les parties à la procédure ou des tiers à fournir ce matériel à l’expert.
4. Un exemplaire du rapport écrit et, le cas échéant, une traduction de ce rapport sont remis aux parties à la procédure.
5. Les parties à la procédure peuvent récuser les experts. L’article 48, paragraphe 3, et l’article 81, paragraphe 2, du règlement de base sont applicables mutatis mutandis.
6. L’article 13, paragraphes 2 et 3, du présent règlement est applicable, mutatis mutandis, aux experts commis par l’Office. Lorsqu’il désigne un expert, l’Office l’informe du caractère confidentiel des données qu’il aura à traiter.
Article 62
Frais de l’instruction
1. L’Office peut subordonner l’exécution de l’instruction au dépôt, auprès dudit Office par la partie qui a demandé cette instruction, d’une provision dont il fixe le montant sur la base d’une estimation des frais.
2. Les témoins et les experts qui ont été convoqués par l’Office et comparaissent devant lui ont droit à un remboursement adéquat de leurs frais de déplacement et de séjour. Une avance peut leur être accordée sur ces frais.
3. Les témoins qui ont droit à un remboursement en application du paragraphe 2 ont en outre droit à une indemnité appropriée pour compenser leur manque à gagner, et les experts ont droit, sauf s’ils font partie du personnel des offices d’examen, à des honoraires pour la rémunération de leurs travaux. Ces indemnités ou honoraires sont payés aux témoins après l’instruction et aux experts après l’accomplissement de leur mission.
4. Le paiement des sommes dues en vertu des paragraphes 2 et 3 est effectué par l’Office selon les modalités et les barèmes figurant à l’annexe I.
Article 63
Procès-verbal de la procédure orale et de l’instruction
1. La procédure orale et l’instruction donnent lieu à l’établissement d’un procès-verbal contenant l’essentiel de la procédure orale et de l’instruction, les déclarations pertinentes des parties à la procédure et les dépositions de ces parties, des témoins et des experts ainsi que le résultat d’éventuelles descentes sur les lieux.
2. Le procès-verbal de la déposition d’un témoin, d’un expert ou d’une partie à la procédure lui est lu ou lui est soumis pour qu’il ou elle en prenne connaissance. Mention est portée au procès-verbal que cette formalité a été accomplie et que le procès-verbal a été approuvé par l’auteur de la déposition. Lorsque celui-ci ne l’approuve pas, il est pris note de ses objections.
3. Le procès-verbal est signé par l’agent qui l’a établi et par l’agent qui a dirigé la procédure orale ou l’instruction.
4. Les parties à la procédure reçoivent une copie du procès-verbal et, le cas échéant, une traduction de celui-ci.
CHAPITRE III
Notifications
Article 64
Dispositions générales en matière de notification
1. Dans les procédures devant l’Office, les documents qui doivent être fournis par l’Office à une partie à la procédure sont présentés sous la forme originale, sous la forme d’une copie du document original non certifiée conforme ou d’une version imprimée. Les documents produits par les autres parties à la procédure peuvent être notifiés sous forme de copies non certifiées.
2. Si une ou plusieurs parties à la procédure ont désigné un mandataire, la notification est faite au mandataire conformément aux dispositions du paragraphe 1.
3. La notification est faite:
a)
par voie postale, conformément à l’article 65;
b)
par voie de signification, conformément à l’article 66;
c)
par publication, conformément à l’article 67; ou
d)
par voie électronique ou tout autre moyen technique conformément au deuxième alinéa.
Le président de l’Office détermine les modalités de notification par voie électronique.
4. Les documents ou les copies de documents concernant des actes pour lesquels l’article 79 du règlement de base prévoit une signification d’office sont notifiés par lettre recommandée avec accusé de réception par voie postale; ils peuvent aussi être notifiés par voie électronique selon des modalités arrêtées par le président de l’Office.
Article 65
Notification par voie postale
1. Les notifications dont les destinataires n’ont ni domicile ni siège ou établissement dans la Communauté et n’ont pas désigné un mandataire conformément à l’article 82 du règlement de base sont faites par envoi par la poste des documents à notifier, sous pli ordinaire, à la dernière adresse du destinataire connue de l’Office. La notification est réputée faite dès que l’expédition par la poste a eu lieu, même si la lettre est renvoyée à l’expéditeur faute d’avoir pu être délivrée à son destinataire.
2. Lorsque la notification est faite par lettre recommandée avec ou sans accusé de réception, celle-ci est réputée avoir été délivrée à son destinataire le dixième jour suivant celui de l’envoi par la poste, à moins que la lettre ne lui soit pas parvenue ou ne lui soit parvenue qu’à une date ultérieure; en cas de contestation, il incombe à l’Office d’établir que la lettre est parvenue à destination ou d’établir, le cas échéant, la date de sa remise au destinataire.
3. La notification par lettre recommandée avec ou sans accusé de réception est réputée faite, même si le destinataire refuse la lettre ou refuse d’en accuser réception.
4. Le droit de l’État sur le territoire duquel la notification est effectuée est applicable aux aspects de la notification par voie postale qui ne sont pas couverts par les paragraphes 1, 2 et 3.
Article 66
Notification par voie de signification
La signification peut être effectuée dans les locaux de l’Office par remise directe du document à signifier à son destinataire, qui en accuse réception. La signification est réputée faite, même si le destinataire refuse d’accepter le document à signifier ou d’en accuser réception.
Article 67
Notification par voie de publication
S’il n’est pas possible d’établir l’adresse du destinataire ou si la notification prévue à l’article 64, paragraphe 4, n’a pas pu être effectuée, même après une seconde tentative de l’Office, la notification est faite par voie de publication dans le périodique mentionné à l’article 89 du règlement de base. Le président de l’Office détermine les modalités de la publication.
Article 68
Vices de la notification
Si l’Office n’est pas en mesure de prouver qu’un document qui est parvenu à son destinataire a été dûment notifié ou si les dispositions relatives à la notification n’ont pas été respectées, le document est réputé avoir été notifié à la date que l’Office détermine comme la date de réception.
CHAPITRE IV
Délais et interruption d’instance
Article 69
Computation des délais
1. Tout délai est exprimé en années, en mois, en semaines et en jours.
2. Tout délai commence à courir le jour suivant la date de l’événement qui fait courir le délai, qu’il s’agisse d’un acte ou de l’expiration d’un délai antérieur. Sauf disposition contraire, lorsque l’acte en question est une notification, la réception du document notifié constitue l’événement qui fait courir le délai.
3. Nonobstant les dispositions du paragraphe 2, le délai commence à courir le quinzième jour suivant celui de la publication de l’acte qui le fait courir, que l’acte soit la notification par voie de publication visée à l’article 67, une décision de l’Office non notifiée à la personne concernée, ou encore tout acte d’une partie à la procédure devant faire l’objet d’une publication.
4. Lorsqu’un délai est exprimé en une ou plusieurs années, il expire, dans l’année à prendre en considération, le même mois et le même jour où l’événement en question a eu lieu; toutefois, si le mois à prendre en considération ne compte pas de jour portant le même quantième, ledit délai expire le dernier jour de ce mois.
5. Lorsqu’un délai est exprimé en un ou plusieurs mois, il expire, dans le mois à prendre en considération, le jour portant le même quantième que le jour où l’événement en question a eu lieu; toutefois, si le mois à prendre en considération ne compte pas de jour portant le même quantième, ledit délai expire le dernier jour de ce mois.
6. Lorsqu’un délai est exprimé en une ou plusieurs semaines, il expire, dans la semaine à prendre en considération, le jour portant le même quantième que celui où l’événement en question a eu lieu.
Article 70
Durée des délais
Lorsque le règlement de base ou le présent règlement prévoient un délai à impartir par l’Office, ce délai ne peut être ni inférieur à un mois ni supérieur à trois mois. Dans des cas particuliers, le délai peut être prorogé jusqu’à six mois, sur demande présentée avant son expiration.
Article 71
Prorogation des délais
1. Si un délai expire, soit un jour où on ne peut déposer de documents auprès de l’Office, soit un jour où le courrier normal n’est pas distribué au siège de celui-ci, pour des raisons autres que celles indiquées au paragraphe 2, le délai est prorogé jusqu’au premier jour suivant où les documents peuvent être déposés et où le courrier normal est distribué. Les jours visés à la première phrase sont déterminés et communiqués par le président de l’Office avant le début de chaque année civile.
2. Si un délai expire, soit un jour où se produit une interruption générale de la distribution du courrier dans un État membre ou entre un État membre et l’Office, soit un jour de perturbation résultant de cette interruption, le délai est prorogé jusqu’au premier jour suivant la fin de cette période d’interruption ou de perturbation de la distribution du courrier pour les parties à la procédure qui ont leur domicile, leur siège ou un établissement dans l’État membre concerné ou qui ont désigné des mandataires ayant un siège dans ledit État. Au cas où l’État concerné est l’État où l’Office a son siège, la présente disposition est applicable à toutes les parties à la procédure. La durée de cette période d’interruption ou de perturbation est fixée et communiquée par le président de l’Office.
Pour les documents transmis par voie électronique, le premier alinéa s’applique mutatis mutandis en cas d’interruption de la connexion de l’Office aux moyens de communication électroniques.
3. Les paragraphes 1 et 2 s’appliquent mutatis mutandis aux agences nationales mandatées et aux services de l’Office créés conformément à l’article 30, paragraphe 4, du règlement de base, ainsi qu’aux offices d’examen.
Article 72
Interruption de la procédure
1. La procédure devant l’Office est interrompue:
a)
en cas de décès ou d’incapacité soit du demandeur ou du titulaire d’une protection communautaire des obtentions végétales, soit du demandeur d’une licence d’exploitation à accorder par l’Office ou de la personne habilitée à jouir de cette licence d’exploitation, soit du mandataire d’une de ces parties à la procédure; ou
b)
au cas où, en raison d’une action engagée contre ses biens, l’une de ces personnes serait empêchée, pour des raisons juridiques, de poursuivre la procédure devant l’Office.
2. Une fois les données nécessaires concernant l’identité de la personne habilitée à poursuivre la procédure en qualité de partie à la procédure ou de mandataire inscrites dans le registre approprié, l’Office communique à cette personne ainsi qu’aux autres parties à la procédure que celle-ci sera reprise à l’expiration du délai qu’il a lui-même imparti.
3. Le délai en cours recommence à courir à compter du jour de la reprise de la procédure.
4. L’interruption de la procédure n’empêche pas la poursuite de l’examen ou de la vérification technique de la variété concernée par un office d’examen, pour autant que les taxes dues à ce titre aient déjà été payées à l’Office.
CHAPITRE V
Mandataires
Article 73
Désignation d’un mandataire
1. Toute désignation d’un mandataire est communiquée à l’Office. La communication mentionne les nom et adresse du mandataire; l’article 2, paragraphes 2 et 3, est applicable mutatis mutandis.
2. Sans préjudice de l’article 2, paragraphe 4, la communication prévue au paragraphe 1 indique également tout lien de subordination éventuel entre le mandataire et la partie à la procédure. Un employé d’une partie à la procédure ne peut être désigné comme mandataire au sens de l’article 82 du règlement de base.
3. En cas d’inobservation des dispositions des paragraphes 1 et 2, la communication est réputée ne pas avoir été reçue.
4. Un mandataire dont le mandat prend fin conserve sa qualité de mandataire jusqu’à ce que la fin de son mandat ait été notifiée à l’Office. Toutefois, sous réserve de clauses contraires du mandat, celui-ci prend fin pour l’Office lors du décès du mandant.
5. Si plusieurs parties à la procédure et agissant en commun n’ont pas notifié la désignation d’un mandataire à l’Office, la partie à la procédure première, nommée sur une demande de protection communautaire d’obtention végétale ou de licence d’exploitation à accorder par l’Office ou dans une objection, est réputée être désignée comme mandataire de l’autre ou des autres parties à la procédure.
Article 74
Pouvoir des mandataires
1. Lorsque la désignation d’un mandataire est communiquée à l’Office, le pouvoir signé nécessaire à cette fin est déposé pour être versé au dossier dans le délai que l’Office fixe, le cas échéant, sauf disposition contraire. Si le pouvoir n’est pas déposé en temps voulu, les actes accomplis par le mandataire sont réputés non avenus.
2. Le pouvoir peut concerner une ou plusieurs procédures et doit être fourni en un nombre correspondant d’exemplaires. Un pouvoir général habilitant un mandataire à représenter son mandant dans toutes les procédures qui le concernent peut être déposé. Le document matérialisant ce pouvoir général peut être déposé en un seul exemplaire.
3. Le président de l’Office peut définir le contenu des pouvoirs, y compris le pouvoir général mentionné au paragraphe 2, et remettre gratuitement aux intéressés des formulaires de ces pouvoirs.
CHAPITRE VI
Répartition et détermination des frais
Article 75
Répartition des frais
1. La question de la répartition des frais doit être tranchée par la décision sur la demande de déchéance ou d’annulation d’une protection communautaire des obtentions végétales ou par la décision sur le recours.
2. En cas de répartition des frais en vertu de l’article 85, paragraphe 1, du règlement de base, l’Office indique cette répartition dans les motifs de la décision sur la demande de déchéance ou d’annulation d’une protection communautaire des obtentions végétales ou de la décision sur le recours. Les parties à la procédure ne peuvent se prévaloir d’une omission de cette indication.
Article 76
Détermination des frais
1. Une demande de détermination des frais n’est recevable que si la décision sur laquelle porte la demande a été rendue et, au cas où cette décision aurait fait l’objet d’un recours, si la chambre de recours a statué. Un état des frais accompagné de pièces justificatives doit être joint à la demande.
2. Les frais peuvent être déterminés dès que leur crédibilité a été établie.
3. Lorsqu’une partie à la procédure supporte des frais exposés par une autre partie, elle n’est pas tenue de rembourser d’autres frais que ceux mentionnés au paragraphe 4. Si la partie qui obtient gain de cause est représentée par plus d’un conseiller, avocat ou autre représentant, la partie qui succombe supporte les frais mentionnés au paragraphe 4 pour une seule de ces personnes.
4. Les frais essentiels au déroulement d’une procédure comprennent:
a)
les frais relatifs aux témoins et aux experts, payés à ces derniers par l’Office;
b)
les frais de déplacement et de séjour exposés par une partie à la procédure et par un conseiller, par un avocat ou par tout autre mandataire de cette partie devant l’Office régulièrement désigné, dans les limites des barèmes applicables aux témoins et aux experts figurant à l’annexe I;
c)
la rémunération d’un conseiller, d’un avocat ou de tout autre représentant régulièrement désigné comme mandataire d’une partie à la procédure devant l’Office, dans les limites des barèmes figurant à l’annexe I.
Article 77
Règlement des frais
En cas de règlement des frais au sens de l’article 85, paragraphe 4, du règlement de base, l’Office confirme ce règlement dans une communication adressée aux parties à la procédure concernées. Lorsque cette communication confirme également qu’il y a accord sur le montant des frais à payer, une demande de détermination des frais est irrecevable.
TITRE V
PUBLICITÉ
CHAPITRE I
Registres, inspection publique et publication
Section 1
Registres
Article 78
Inscription aux registres des données relatives aux procédures et à la protection communautaire des obtentions végétales
1. Les «autres détails» visés à l’article 87, paragraphe 3, du règlement de base, à inscrire au registre des demandes de protection communautaire des obtentions végétales, sont les suivants:
a)
la date de publication, lorsque cette publication est un événement à prendre en considération pour la computation des délais;
b)
les objections ainsi que la date à laquelle elles ont été formées, les nom et adresse de l'auteur de l'objection et de son mandataire;
c)
les données relatives au droit de priorité (la date de la demande antérieure et l’État dans lequel elle a été présentée);
d)
les actions engagées sur la base des revendications mentionnées à l’article 98, paragraphe 4, et à l’article 99 du règlement de base et relatives au droit à la protection communautaire des obtentions végétales, ainsi que les décisions passées en force de chose jugée et les décisions mettant fin, par tout autre moyen, à ces actions.
2. Les «autres détails» visés à l’article 87, paragraphe 3, du règlement de base, à inscrire, sur demande, au registre de la protection communautaire des obtentions végétales, sont les suivants:
a)
la constitution d’une sûreté réelle ou d’un droit réel portant sur un titre de protection communautaire des obtentions végétales; ou
b)
les actions engagées sur la base des revendications mentionnées à l’article 98, paragraphes 1 et 2, et à l’article 99 du règlement de base et relatives au droit à la protection communautaire des obtentions végétales, ainsi que les décisions passées en force de chose jugée et les décisions mettant fin, par tout autre moyen, à ces actions.
3. Le président de l’Office fixe les modalités d’inscription de ces données et peut décider de l’inscription de détails supplémentaires au registre aux fins de la gestion de l’Office.
Le président de l’Office détermine la forme des registres. Les registres peuvent être conservés sous la forme d’une base de données électronique.
Article 79
Inscription d’un transfert d’une protection communautaire des obtentions végétales
1. Le transfert d’une protection communautaire des obtentions végétales est inscrit au registre de la protection communautaire des obtentions végétales sur présentation soit d’une preuve littérale de l’acte de transfert, soit de documents officiels confirmant le transfert, ou encore d’extraits de cet acte ou de ces documents, propres à établir le transfert. L’Office conserve un exemplaire de ces preuves littérales dans ses dossiers.
Le président de l’Office détermine la forme et les conditions de conservation de ces preuves littérales dans les dossiers de l’Office.
2. L’inscription d’un transfert ne peut être refusée qu’en cas d’inobservation des conditions fixées au paragraphe 1 et à l’article 23 du règlement de base.
3. Les paragraphes 1 et 2 sont applicables à tout transfert de la qualité de titulaire d’une protection communautaire des obtentions végétales pour laquelle une demande a été inscrite au registre des demandes de protection communautaire des obtentions végétales. Toute référence au registre de la protection communautaire des obtentions végétales s’entend alors comme une référence au registre des demandes de protection communautaire des obtentions végétales.
Article 80
Conditions d’inscription aux registres
Sans préjudice d’autres dispositions du règlement de base ou du présent règlement, toute personne intéressée peut présenter une demande d’inscription aux registres ou de radiation d’une inscription des registres. Cette demande est présentée par écrit et accompagnée de pièces justificatives.
Article 81
Conditions d’inscription aux registres dans des cas particuliers
1. Lorsqu’une protection communautaire des obtentions végétales demandée ou accordée est concernée par une liquidation judiciaire ou par une procédure comparable, cette situation fait l’objet d’une inscription gratuite au registre de la protection communautaire des obtentions végétales, à la demande de l’autorité nationale compétente. De même, cette inscription est radiée gratuitement à la demande de l’autorité nationale compétente.
2. Le paragraphe 1 s’applique mutatis mutandis aux actions engagées sur la base des revendications mentionnées aux articles 98 et 99 du règlement de base ainsi qu’aux décisions ayant force de chose jugée et aux décisions mettant fin, par tout autre moyen, à ces actions.
3. En cas d’identification de variétés en tant que variétés initiales et variétés essentiellement dérivées, les parties à la procédure peuvent présenter une demande d’inscription conjointe ou individuelle. Si une seule des parties à la procédure présente une demande d’inscription, celle-ci est accompagnée, en lieu et place de la demande de l’autre partie à la procédure, d’une preuve littérale suffisante des actes mentionnés à l’article 87, paragraphe 2, point h), du règlement de base.
4. Les demandes d’inscription de licences d’exploitation contractuelles exclusives ou de constitution de sûretés réelles ou de droits réels portant sur un titre de protection communautaire des obtentions végétales doivent être accompagnées de preuves littérales suffisantes.
Article 82
Inspection publique des registres
1. Les registres sont ouverts à l’inspection publique dans les locaux de l’Office.
L’accès aux registres et aux documents détenus est autorisé selon les mêmes règles et dans les mêmes conditions que celles qui régissent l’accès aux documents détenus par l’Office selon les termes de l’article 84.
2. L’inspection sur place des registres est gratuite.
La production et la délivrance d’extraits des registres sous toute forme exigeant une opération de traitement ou de manipulation de données autre que la simple reproduction d’un document ou de parties d’un document donnent lieu à la perception d’un paiement.
3. Le président de l’Office peut organiser une inspection publique des registres dans les locaux des agences nationales mandatées ou des services de l’Office désignés à cet effet conformément à l’article 30, paragraphe 4, du règlement de base.
Section 2
Conservation des documents, inspection publique des documents et des essais en culture
Article 83
Tenue des dossiers
1. Les documents relatifs à une procédure, sous forme d’originaux ou de copies, sont conservés dans des dossiers portant le numéro de la procédure, à l’exception des documents concernant les exclusions ou les récusations de membres de la chambre de recours, ainsi que les membres du personnel de l’Office ou de l’office d’examen concerné, qui sont conservés séparément.
2. L’Office conserve un exemplaire du dossier mentionné au paragraphe 1 (exemplaire du dossier) qui est considéré comme l’exemplaire authentique et complet du dossier. Les offices d’examen peuvent garder un exemplaire des documents relatifs à ces procédures (exemplaire de l’office d’examen), mais délivrent les originaux dont l’Office ne dispose pas.
3. Les documents originaux déposés par les parties à la procédure qui forment la base de tout dossier électronique peuvent être éliminés au terme d’une période déterminée après leur réception par l’Office.
4. Le président de l’Office détermine les détails de la forme des dossiers à conserver, la période pendant laquelle ils doivent être conservés et la période visée au paragraphe 3.
Article 84
Accès aux documents détenus par l’Office
1. Le conseil d’administration arrête les modalités pratiques d’accès aux documents détenus par l’Office, y compris les registres.
2. Le conseil d’administration décide des catégories de documents détenus par l’Office qu’il convient de mettre directement à la disposition du public par voie de publication, y compris électronique.
Article 85
Inspection des essais en culture
1. Les demandes d’inspection des essais en culture sont adressées par écrit à l’Office. Avec le consentement de celui-ci, l’office d’examen fait le nécessaire pour permettre l’accès aux parcelles expérimentales.
2. Sans préjudice de l’article 88, paragraphe 3, du règlement de base, les dispositions du présent règlement n’empêchent pas l’ouverture au public des parcelles expérimentales, pour autant que toutes les variétés cultivées soient protégées par un code, que des mesures appropriées visant à empêcher tout vol de matériel soient prises par l’office d’examen responsable et soient approuvées par l’Office et que toutes les dispositions nécessaires soient prises pour protéger les droits du demandeur ou du titulaire de la protection communautaire des obtentions végétales.
3. Le président de l’Office peut fixer les modalités des procédures relatives à l’inspection des essais en culture et organiser un contrôle des mesures de sécurité à prendre en vertu du paragraphe 2.
Article 86
Informations confidentielles
Pour protéger le caractère confidentiel des informations fournies, l’Office met gratuitement à la disposition du demandeur de la protection communautaire des obtentions végétales des formulaires qui permettent à ce dernier de demander le traitement confidentiel des données relatives aux composants, visées à l’article 88, paragraphe 3, du règlement de base.
Section 3
Publication
Article 87
Bulletin officiel
1. Le bulletin qui doit être publié au moins tous les deux mois en vertu de l’article 89 du règlement de base porte le nom de Bulletin officiel de l’Office communautaire des variétés végétales (ci-après «le Bulletin officiel»).
2. Les informations inscrites aux registres conformément à l’article 78, paragraphe 1, points c) et d), et paragraphe 2, ainsi qu’à l’article 79 sont, elles aussi, publiées au Bulletin officiel.
3. Le président de l’Office détermine les modalités de publication du Bulletin officiel.
Article 88
Publication des demandes de licences d’exploitation à accorder par l’Office et des décisions rendues sur ces demandes
La date de réception des demandes de licences d’exploitation à accorder par l’Office, la date à laquelle une décision a été rendue sur cette demande, les noms et adresses des parties à la procédure ainsi que le type de décision demandée ou rendue sont publiés au Bulletin officiel. S’il a été décidé d’accorder une licence obligatoire, le contenu de la décision doit également être publié.
Article 89
Publication des recours et des décisions statuant sur ces recours
La date de réception d’un acte de recours, la date à laquelle la décision est rendue sur ce recours, les noms et adresses des parties à la procédure de recours et le type de décision demandée ou rendue sont publiés au Bulletin officiel.
CHAPITRE II
Coopération administrative et judiciaire
Article 90
Communication des informations
1. La communication des informations à échanger en vertu de l’article 90 du règlement de base s’effectue directement entre les autorités mentionnées dans ledit article.
2. L’Office peut communiquer ou recevoir gratuitement les informations visées à l’article 91, paragraphe 1, du règlement de base par l’intermédiaire des offices des variétés compétents des États membres.
3. Le paragraphe 2 s’applique mutatis mutandis à la communication, par l’office d’examen ou à celui-ci, des informations visées à l’article 91, paragraphe 1, du règlement de base. L’Office reçoit copie de ces communications.
Article 91
Inspection effectuée par des juridictions ou des ministères publics des États membres ou par leur intermédiaire
1. L’inspection des documents mentionnés à l’article 91, paragraphe 1, du règlement de base porte sur des copies des originaux de l’exemplaire du dossier détenu par l’Office, copies que ce dernier émet exclusivement à cet effet.
2. Les juridictions ou les ministères publics des États membres peuvent, dans le cadre des procédures engagées devant eux, mettre les documents transmis par l’Office à la disposition de tiers à des fins d’inspection. Cette inspection s’effectue dans le respect de l’article 88 du règlement de base; elle ne donne lieu à la perception d’aucune taxe par l’Office.
3. Lors de la transmission des documents aux juridictions ou aux ministères publics des États membres, l’Office indique les restrictions auxquelles l’inspection des documents relatifs aux demandes de protection communautaire des obtentions végétales ou aux protections accordées est soumise en vertu de l’article 88 du règlement de base.
Article 92
Procédure en matière de commission rogatoire
1. Chaque État membre désigne une autorité centrale qui se charge de recevoir les commissions rogatoires délivrées par l’Office et de les transmettre à la juridiction ou à l’autorité compétente aux fins de leur exécution.
2. L’Office rédige les commissions rogatoires dans la langue de la juridiction ou de l’autorité compétente ou joint à ces commissions une traduction dans cette langue.
3. Sous réserve des dispositions des paragraphes 4 et 5, la juridiction ou l’autorité compétente applique son propre droit national en ce qui concerne la procédure à suivre pour l’exécution des commissions rogatoires. Elle utilise notamment les moyens de contrainte appropriés prévus par son droit national.
4. L’Office est informé de la date et du lieu où il sera procédé à l’instruction ou à toute autre mesure et il en informe les parties à la procédure, les témoins et les experts intéressés.
5. À la demande de l’Office, la juridiction ou l’autorité compétente autorise les membres du personnel de l’Office concernés à assister à cette phase de la procédure et à interroger toute personne faisant une déposition, soit directement, soit par l’intermédiaire de ladite juridiction ou autorité.
6. L’exécution de commissions rogatoires ne donne lieu au paiement d’aucune taxe ni à aucun frais, quelle qu’en soit la nature. Néanmoins, l’État membre dans lequel les commissions rogatoires sont exécutées a le droit d’exiger de l’Office le remboursement des rémunérations payées aux experts et aux interprètes, ainsi que des frais résultant de l’application de la procédure prévue au paragraphe 5.
TITRE VI
DISPOSITIONS FINALES
Article 93
Le règlement (CE) no 1239/95 est abrogé.
Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe III.
Article 94
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 septembre 2009.