19760720
Директива на Съвета
от 20 юли 1976 година
за определяне на максимално равнище на ерукова киселина в масла и мазнини, предназначени за консумация от човека, и в хранителни продукти, съдържащи добавени масла или мазнини
(76/621/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
като има предвид, че е доказано, че прилагането на високи дози рапично масло върху експериментални животни води до нежелани ефекти, но като се има предвид, че не е доказано, че такива ефекти могат да се срещат и при хора;
като има предвид, че тези ефекти изглежда се дължат главно на еруковата киселина, една от съставките на това масло;
като има предвид, че други ядливи масла и мазнини съдържат ерукова киселина;
като има предвид, че в момента продължават по-нататъшни изследвания на маслото на рапичните семена и на други масла и мазнини, но като предпазна мярка, докато не станат ясни резултатите, поглъщането на ерукова киселина трябва да бъде ограничено;
като има предвид, че за да бъде постигната тази цел, трябва да бъде определено максимално равнище на съдържанието на ерукова киселина в масла и мазнини и в хранителни продукти, към които те са били добавени; като има предвид обаче, че е възможно без риск за здравето на човека, от предмета на настоящата директива да бъдат изключени хранителните продукти с ниско общо съдържание на мазнини;
като има предвид, че за тази цел трябва да бъде прието максимално равнище, което да се приложи не по-късно от 1 юли 1979 г., което при липса на точна и определена научна информация по проблема и като има предвид качественото развитие на производството на рапично масло в Общността, ще осигури предпазване на здравето на човека;
като има предвид, че при всички случаи равнището на ерукова киселина не трябва да бъде по-високо от 10 %, считано от 1 юли 1977 г.;
като има предвид, че в съответствие с изискванията за гарантиране предпазване на общественото здраве, определени държави-членки вече са определили максимално ниво за еруковата киселина по отношение на видовете продукти и хранителните режими;
като има предвид, че методите за вземане на проби и анализ, необходими за определяне на равнището на ерукова киселина в продуктите, които се имат предвид, представлява прилагане на мерки от технически характер; като има предвид, че за да бъде опростена и ускорена процедурата, тяхното приемане трябва да бъде поверено на Комисията;
като има предвид, че при всички случаи, когато Съветът предоставя на Комисията властта да прилага правила по отношение на хранителните продукти, трябва да бъде определена процедура, установяваща близко сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителните продукти, създаден с Решение на Съвета от 13 ноември 1969 г. [3],
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се отнася до:
а) масла, мазнини и смеси от тях, които са предназначени като такива за консумация от човека,
б) комбинирани хранителни продукти, към които са добавени масла, мазнини или смеси от тях и общото им съдържание на мазнини превишава 5 %; обаче държавите-членки могат да прилагат разпоредбите в настоящата директива към тези хранителни продукти и когато съдържанието на мазнини в тях е равно на или по-малко от 5 %.
Член 2
1. Най-късно от 1 юли 1979 г. равнището на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1, изчислено върху общото равнище на мастните киселини в мастния компонент, не може да бъде по-голямо от 5 %.
2. Във всички случаи, считано от 1 юли 1977 г., държавите-членки определят равнище на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1, което не превишава 10 %.
Член 3
Процедурите по вземане на проби и методите за анализ, необходими за установяване равнището на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1, се определят в съответствие с процедурата, формулирана в член 5.
Член 4
1. Когато държава-членка в резултат от нова информация или повторна преценка на съществуващата информация, направена след приемането на директивата, има подробни основания, потвърждаващи, че максималните равнища на ерукова киселина, посочени в член 2, застрашават човешкото здраве, въпреки че са в съответствие с постановките на настоящата директива, тази държава-членка може временно да преустанови временно или да ограничи прилагането на въпросните постановления на своя територия. Тя незабавно уведомява другите държави-членки и Комисията за това, като представя аргументи за своето решение.
2. Комисията разглежда във възможно най-кратък срок аргументите, представени от заинтересованата държава-членка и се консултира с държавите-членки в рамките на Постоянния комитет по хранителните продукти и тогава незабавно представя становището си и взема съответните мерки.
3. Ако Комисията прецени, че за да бъдат отстранени затрудненията, упоменати в параграф 1, и за да обезпечи предпазването на човешкото здраве, са необходими промени в настоящата директива, тя започва процедурата, формулирана в член 5, с оглед приемане на тези промени; държавата-членка, която е приела мерки за безопасност в такъв случай може да ги запази, докато промените влязат в сила.
Член 5
1. Когато трябва да бъде следвана процедурата, посочена в настоящия член, проблемът се отнася до Постоянния комитет по хранителните продукти, създаден с решение на Съвета от 13 ноември 1969 г. (наричан по-долу "Комитетът") от неговия председател по негова собствена инициатива или по молба на представител на държава-членка.
2. Представителят в Комисията представя проект на мерките, които да бъдат взети от Комитета. Комитетът представя становището си по този проект в рамките на периода, определен от председателя, в зависимост от спешността на проблема. Становищата се приемат с мнозинство от 41 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят според процедурата, предвидена в член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. а) Когато представените мерки са в съответствие със становището на Комитета, Комисията ги приема.
б) Ако представените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или ако не е дадено становище, Комисията представя незабавно пред Съвета предложение за мерките, които да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
в) Ако в рамките на три месеца от представяне на предложението пред него, Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 6
Член 5 се прилага за период от 18 месеца от датата, когато в съответствие с член 5, параграф 1 проблемът за първи път е представен пред Комитета.
Член 7
1. Преди 1 януари 1977 г., ако е необходимо, държавите-членки променят законите си, за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива и незабавно информират Комисията за това.
2. Така променените закони се прилагат за продуктите, пуснати за първи път на пазара съответно след 1 юли 1977 г. и 1 юли 1979 г.
Член 8
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 юли 1976 година.
DIRECTIVE DU CONSEIL du 20 juillet 1976 relative à la fixation du taux maximal d'acide érucique dans les huiles et graisses destinées telles quelles à l'alimentation humaine ainsi que dans les denrées alimentaires additionnées d'huiles ou de graisses (76/621/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne et notamment ses articles 43 et 100,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis de l'Assemblée (1),
vu l'avis du Comité économique et social (2),
considérant qu'il a été constaté que l'administration de grandes quantités d'huile de colza à des animaux d'expérience a produit des effets indésirables, mais qu'il n'a pas été démontré que ces effets peuvent survenir chez l'homme;
considérant que ces effets semblent être principalement dus à l'acide érucique, un des composants de cette huile;
considérant que d'autres huiles et graisses comestibles contiennent de l'acide érucique;
considérant que d'autres travaux sont actuellement en cours sur l'huile de colza et d'autres huiles et graisses, mais que, à titre de précaution, en attendant la conclusion de ces travaux, l'absorption d'acide érucique devrait être limitée;
considérant que, pour atteindre cet objectif, il convient de fixer une teneur maximale en acide érucique dans les huiles et les graisses, ainsi que dans les denrées alimentaires auxquelles elles ont été ajoutées ; qu'il est toutefois possible, sans inconvénient pour la santé humaine, d'exclure du champ d'application de la présente directive les denrées alimentaires qui, au total, ne contiennent que de faibles quantités de matières grasses;
considérant que, à cet égard, il convient de retenir un taux maximal, applicable au plus tard le 1er juillet 1979, qui, en l'absence de données scientifiques précises et définitives en la matière et compte tenu de l'évolution qualitative de la production des graines de colza dans la Communauté, assure la sauvegarde de la santé humaine;
considérant que, en tout état de cause, le taux d'acide érucique ne doit pas être supérieur à 10 % à dater du 1er juillet 1977;
considérant que certains États membres ont déjà fixé, en fonction des types de produits et des habitudes alimentaires, des teneurs maximales en acide érucique sur la base d'exigences justifiées du point de vue de la santé publique;
considérant que la fixation des modalités relatives au prélèvement des échantillons et celle des méthodes d'analyse nécessaires à la détermination de la teneur en acide érucique des produits considérés sont des mesures d'application de caractère technique et qu'il convient d'en confier l'adoption à la Commission dans le but de simplifier et d'accélérer la procédure;
considérant que, dans tous les cas où le Conseil confère à la Commission des compétences pour (1)JO nº C 280 du 8.12.1975, p. 13. (2)JO nº C 286 du 15.12.1975, p. 39. l'exécution de règles établies dans le domaine des denrées alimentaires, il convient de prévoir une procédure instaurant une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein du comité permanent des denrées alimentaires institué par la décision du Conseil du 13 novembre 1969 (1),
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La présente directive concerne: a) les huiles, les graisses et leurs mélanges destinés tels quels à la consommation humaine,
b) les denrées alimentaires composées dans lesquelles des huiles, des graisses ou leurs mélanges ont été ajoutés et dont la teneur totale en matière grasse est supérieure à 5 % ; les États membres peuvent toutefois appliquer les dispositions de la présente directive également à ces denrées alimentaires lorsque leur teneur en matières grasses est égale ou inférieure à 5 %.
Article 2
1. À dater du 1er juillet 1979, au plus tard, la teneur en acide érucique des produits visés à l'article 1er, calculée sur leur teneur totale en acides gras dans la phase grasse, ne peut dépasser 5 %.
2. En tout état de cause, les États membres fixent à compter du 1er juillet 1977 une teneur en acide érucique non supérieure à 10 %.
Article 3
Les modalités relatives au prélèvement des échantillons et les méthodes d'analyse nécessaires à la détermination de la teneur en acide érucique des produits visés à l'article 1er sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 5.
Article 4
1. Si un État membre constate, sur la base d'une motivation circonstanciée en raison de nouvelles données ou d'une nouvelle évaluation des données existantes, intervenues depuis l'adoption de la directive, que les teneurs maximales en acide érucique fixées à l'article 2 présentent un danger pour la santé humaine, tout en étant conformes aux dispositions de la présente directive, cet État membre peut provisoirement suspendre ou restreindre sur son territoire l'application des dispositions dont il s'agit. Il en informe immédiatement les autres États membres et la Commission, en précisant les motifs justifiant sa décision.
2. La Commission, dans les meilleurs délais, examine les motifs invoqués par l'État membre intéressé et procède à la consultation des États membres au sein du comité permanent des denrées alimentaires, puis elle émet sans tarder son avis et prend les mesures appropriées.
3. Si la Commission estime que des modifications à la directive sont nécessaires pour pallier les difficultés évoquées au paragraphe 1 et pour assurer la protection de la santé humaine, elle engage la procédure prévue à l'article 5 en vue d'arrêter ces modifications ; dans ce cas, l'État membre qui a adopté des mesures de sauvegarde peut les maintenir jusqu'à l'entrée en vigueur de ces modifications.
Article 5
1. Dans le cas où il est fait appel à la procédure définie au présent article, le comité permanent des denrées alimentaires institué par la décision du Conseil du 13 novembre 1969, ci-après dénommé le «comité», est saisi par son président soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
2. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. Il se prononce à la majorité de quarante et une voix, les voix des États membres étant affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. a) La Commission arrête les mesures envisagées lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité.
b) Lorsque les mesures envisagées ne sont pas conformes à l'avis du comité, ou en l'absence d'avis, la Commission soumet sans tarder au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil statue à la majorité qualifiée.
c) Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la saisine du Conseil, celui-ci n'a pas statué, les mesures proposées sont arrêtées par la Commission.
Article 6
L'article 5 est applicable pendant une période de dix-huit mois à compter de la date à laquelle le comité a été saisi pour la première fois en application de l'article 5 paragraphe 1.
Article 7
1. Les États membres modifient, s'il y a lieu, leur législation avant le 1er janvier 1977 pour se conformer aux dispositions de la présente directive et en informent immédiatement la Commission.
2. La législation ainsi modifiée est appliquée aux produits mis dans le commerce pour la première fois (1)JO nº L 291 du 29.11.1969, p. 9.
respectivement à dater du 1er juillet 1977 et du 1er juillet 1979.
Article 8
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 20 juillet 1976.