32005R1891
L 302/14
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1891/2005 НА СЪВЕТА
от 14 ноември 2005 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 3068/92 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на калиев хлорид с произход от Беларус, Русия или Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложение на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Предишни разследвания и съществуващи мерки
(1)
След разследване (предишното разследване) Съветът, с Регламент (ЕО) № 969/2000 (2), измени мерките, наложени първоначално с Регламент (ЕИО) № 3068/92 (3) върху вноса на калиев хлорид с произход, inter alia, от Русия (съществуващите мерки).
(2)
През март 2004 г. със известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4), Комисията започна по своя инициатива частично междинно преразглеждане на съществуващите мерки, за да провери дали те следва да бъдат изменени, за да се отчете разширяването на Европейския съюз до 25 държави-членки от 1 май 2004 г. (разширяването).
(3)
Резултатите от този частично междинно преразглеждане показаха, че е в интерес на Общността да се предвиди временно адаптиране на съществуващите мерки, така че да се избегне внезапен и прекалено негативен ефект върху вносители и потребители в десетте нови държави-членки непосредствено след разширяването.
(4)
За тази цел през май 2004 г., с Регламент (ЕО) № 1002/2004 (5), Комисията прие гаранция от двама производители износители от Русия, а именно акционерно дружество JSC Silvinit и JSC Uralkali за период от една година. През юни 2005 г., с Регламент (ЕО) № 858/2005на Комисията (6) от двамата производители износители от Русия приеха нови гаранции, изтичащи на 13 април 2006 г. Освен това, за да се предвиди освобождаване от антидъмпинговите мита, наложени с Регламент (ЕИО) № 3068/92 върху внос, извършен при условията на гаранция, Регламент (ЕИО) № 3068/92 бе изменен с Регламент (ЕО) № 992/2004 (7).
(5)
Следва да се отбележи, че за всички препратки към „Общността“ или към „Общността на 15-те“ в настоящия регламент се приема, че означават - освен ако не е посочено друго - Общността, така както е конституирана непосредствено преди разширяването.
2. Основания за настоящия преглед
(6)
През януари 2004 г. бяха получени отделни искания от JSC Silvinit и JSC Uralkali (заявителите) за отделни частични междинни преразглеждания на съществуващи мерки в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент.
(7)
Заявителите твърдят и предоставят достатъчни prima facie доказателства, че сравнението на нормалната стойност на основата на собствените им разходи/вътрешни цени и техните експортни цени за Общността биха довели до премахване на дъмпинга. По тази причина, едно продължаващо налагане на съществуващите мерки на сегашните им нива, основани на нивото на установения преди това дъмпинг, не е вече необходимо за компенсиране на дъмпинга.
(8)
Решени, след съгласуване с Консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства за иницииране на частични междинни преразглеждания, Комисията публикува известия за иницииране и започване на разследване (8).
3. Период на разследване
(9)
Разследването бе ограничено до дъмпинга и покриваше периода от 1 април 2003 г. до 30 март 2004 г. (период на разследване).
4. Заинтересовани страни
(10)
Комисията информира официално представителите на страната-износителка, заявителите, и производство на Общността относно започването на междинното преразглеждане и даде на всички пряко заинтересовани страни възможност да съобщят становищата си в писмен вид и да поискат изслушване. Комисията изпрати освен това въпросници до заявителите. Отговори на въпросниците бяха получени от заявителите и от търговеца-износител в Русия, свързан с една от дружествата заявители.
(11)
Комисията потърси и провери цялата информация, която сметна за необходима по смисъла на определяне на дъмпинга и извърши проверка на отговорите на въпросника в офисите на следните дружества:
а)
Производители износители от Русия:
JSC Silvinit, град Соликамск, Пермски регион, Русия,
JSC Uralkali, град Березники, Пермски регион, Русия.
б)
Свързан износител за JSC Silvinit:
Международна дружество за поташ, Москва, Русия.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(12)
Продуктът е същият, както в предишното разследване, т.е. калиев хлорид (поташ или KCl) и се използва по принцип като селскостопански тор - пряко, смесен с други торове или след трансформиране в комплексен тор, известен като NPK (азот, фосфор, поташ). Съдържанието на поташ е променливо и се изразява като процент от теглото на калиев оксид (К2О) в сухия безводен продукт. Той се използва и като суровина в производството на някои индустриални и фармацевтични продукти.
(13)
Поташ се продава по принцип или в стандартна/прахова форма (стандартен поташ), или в друга нестандартна форма, която включва - но без да се ограничава до - гранулирана форма (гранулиран поташ). Продуктът се класира по принцип в три основни категории, на основата на съдържанието на калиев оксид, а именно:
-
съдържание на поташ, непревишаващо 40 % К2О - попадащо под код по КН 3104 20 10,
-
съдържание на поташ, превишаващо 40 % К2О, но по-малко от или равно на 62 % - попадащо под код КН 3104 20 50,
-
съдържание на поташ, превишаващо 62 % К2О - попадащо под код по КН 3104 20 90.
(14)
Следва да се напомни, че в предишното разследване бе констатирано, че вносът на някои специални смеси или съчетания с необичайно високо съдържание на калий, което не попада под никой от кодовете по КН за поташ, указани по-горе, следва също да се смята за разглеждан продукт. До това заключение се стигна, тъй като тези смеси и съчетания споделят същите основни физически и химически характеристики и се характеризират със същите приложения, както основните категории, споменати по-горе. Съобразно с това тези смеси или съчетания, попадащи под кодове по КН ех 3105 20 10, ех 3105 20 90, ех 3105 60 90, ех 3105 90 91 и ех 3105 90 99 бяха също включени в сегашното разследване и съставляват част от разглеждания продукт.
2. Сходен продукт
(15)
Бе установено, че, тъй като не съществуват различия във физическите или химическите свойства между продукта, изнесен от Русия за Общността и продукта, произведен в Русия и продаван на руския вътрешен пазар, те се смятат за сходни продукти по смисъла на сегашното разследване.
В. ДЪМПИНГ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАЯВИТЕЛИТЕ
1. Нормална стойност
(16)
Що се отнася за определянето на нормалната стойност, първо бе установено дали общият обем на всяка от общите вътрешни продажби от заявителя на сходния продукт е била представителна в сравнение със съответните им общи експортни обеми на продажби за Общността. В съгласие с член 2, параграф 2 от основния регламент, вътрешните продажби се смятат за представителни, когато всеки от обемите вътрешни продажби на заявителите на сходния продукт съставлява най-малко 5 % от съответните им общи експортни обеми на продажби за Общността през време на разследвания период. На тази основа бе намерено, за двамата заявители, че общите вътрешни продажби на разглеждания продукт през време на разследвания период е бил в представителни количества.
(17)
След това, като се дефинират видовете продукти в съответствие с кодовете по ТАРИК за ЕО, под които се класира продуктът (т.е. със стандартен клас или нестандартен клас, включително на гранули) или с пакетиране или форма, в която се експедира (т.е. в насипно състояние, в чували или в съдове), се прави анализ за това дали вътрешните продажби на всеки вид продукт са били представителни. Вътрешните продажби на конкретен вид продукт се смятаха за достатъчно представителни, когато общите обеми на вътрешни продажби на този вид през време на разследвания период са представлявали 5 % или повече от общия обем продажби на сравним вид продукт, изнесен за Общността.
(18)
В резултат на този анализ бе констатирано, че един производител износител - JSC Silvinit, е продал само един изнесен вид продукт в представителни количества на вътрешния пазар.
(19)
Бе направено разследване и за това дали вътрешните продажби на всеки вид продукт са могли да бъдат разглеждани като извършени в обичайния ход на търговия, установявайки съотношението на рентабилни продажби за независими потребители от въпросния вид.
(20)
В това отношение за JSC Uralkali бе констатирано, че техните цени за вътрешни продажби за най-добре продавания вид продукт, изнасян за Общността (най-добре продавания вид износ), възлизащ на над 99 % от този износ, е показал необичайни тенденции през време на разследвания период. Бе установено, че през време на разследвания период 77 % от вътрешните продажби на най-добре продавания вид износ са за един клиент в Русия и че продажната цена за този конкретен клиент - в разстояние на един месец в средата на разследвания период, е била повече от двойна. Цените за същия вид продукт, продаден на други вътрешни потребители, също се вдигнаха през този период, но само с марж от около 40 %. Разследване на повишения на цени за други видове поташ, продадени на вътрешния пазар, показаха аналогични повишения на цените от около 40 % през време на разследвания период.
(21)
С оглед на тази конкретна пазарна ситуация относно ценообразуването на ключов вид продукт, използвано за изчисление на дъмпинговия марж в съответствие с член 2, параграф 3 от основния регламент се смята, че тези продажби не позволяват правилно сравнение. Отчитайки значението на тези продажби в обемите вътрешни продажби от въпросния вид, както и значението на този вид в общия експортен обем на поташ, изнесен от съответното дружество за Общността, се смята за уместно да се пренебрегнат тези конкретни продажби за въпросния клиент. За останалите вътрешни продажби на този вид продукт за други клиенти бе намерено, че са под праговата стойност от 5 %, смятана за необходима, за да се разглеждат като представителни. Съответно, нормалната стойност за този вид продукт бе изчислена на основата на производствените разходи за заинтересования производител износител, плюс една разумна сума за разходи за продажба, общи и административни разходи и печалба. Сумите за разходи за продажба, общи и административни разходи и печалба се основаваха на действителни данни от производството и продажбите, в обичайния ход на търговията на сходния продукт от разследвания производител износител, в съответствие с изречение първо от член 2, параграф 6 от основния регламент.
(22)
JSC Uralkali заяви, че „конкретната пазарна ситуация“, предвидена в член 2, параграф 3 от основния регламент не е приложима за продажбите на разглеждания продукт за въпросния клиент и поради това за установяване на нормалната стойност е следвало да се използват вътрешните цени на разглеждания продукт. В това отношение се твърдеше: i), че разпоредбата на член 2, параграф 3 от основния регламент не би следвало да се отнася за „изкуствено високи цени“ и ii), специалните условия, отнесени към само един конкретен клиент, не могат да се считат за съставляващи „конкретна пазарна ситуация“ за руския вътрешен пазар, взет като цяло. Освен това се твърдеше, че въпросните цени се получават вследствие „пазарните сили“ и отразяват „действителната ситуация на пазара“.
(23)
С оглед на горното следва да се отбележи, че конкретните пазарни ситуации, цитирани в член 2, параграф 3 от основния регламент, не са изчерпателни и че следва да се оцени особеността на пазара, inter alia, в светлината на ценовите вариации и тенденции, а не единствено на основата на абсолютното ниво на цените. В този случай както сделките за продажби на ниски цени, така и сделките за продажби на високи цени бяха изключени от изчисленията, тъй като те не отразяват ниво на цените с траен характер и тъй като тези цени изглежда не отразяват пазарните сили, тъй като такива тенденции не бяха намерени за никой друг продукт или никой друг клиент на JSC Uralkali. Второ, член 2, параграф 3 от основния регламент предвижда, че нормалната стойност може да се тълкува в ситуации, при които „… поради конкретна пазарна ситуация тези продажби не позволяват правилно сравнение …“. Това недвусмислено позволява, така както е в сегашната ситуация, продажби за клиент, за които се смята, че не позволяват правилно сравнение, да бъдат пренебрегнати като основа за установяване на нормална стойност. Това заключение не се отнася за руския пазар като цяло, а по-скоро за тези продажби на JSC Uralkali.
(24)
Що се отнася за JSC Silvinit, когато обемът продажби за един вид продукт, продаден на нетна продажна цена, равна на горната себестойност за единица, представлява повече от 80 % от общия обем продажби за този вид, а когато претеглената средна цена на този вид е равна или над коригираната, нормалната стойност се основава на действителната вътрешна цена, изчислена като претеглена средна стойност на цените на всички вътрешни продажби на този вид продукт, извършени през време на разследвания период, независимо от това дали тези продажби са били рентабилни или не.
(25)
За другия вид продукт на JSC Silvinit, който е продаден в недостатъчни количества, за да може вътрешните цени да послужат като подходяща основа за установяване на нормалната стойност, трябва да се приложи друг метод. В този случай бе използвана конструирана нормална стойност в съгласие с член 2, параграф 3 от основния регламент. Нормалната стойност бе конструирана, като към коригираната единична себестойност на изнасяния вид се добави разумен процент за разходи за продажба, общи и административни разходи и разумна норма на печалба, на основата на действителните данни от производството и продажбите, в обичайния ход на търговията с сходния продукт от разследвания производител износител, в съгласие с изречение първо от член 2, параграф 6 от основния регламент.
(26)
JSC Uralkali претендираше, че нормата на печалба, използвана за конструиране на нормалната стойност, не отчита правилно корекциите за разходите за газ, тъй като печалбите, използвани за тълкуваните нормални стойности бяха изведени от сметките на дружеството преди корекциите. Тази претенция не можеше обаче да бъде приета, тъй като в съгласие с изложението на член 2, параграф 6 от основния регламент за конструиране на нормалната стойност следва да се използват действителните суми на печалбата, реализирана от дружеството на вътрешния пазар.
(27)
Що се отнася до разходите за енергия, като например електричество и газ, използвани в процесите на добиване и производство на разглеждания продукт, разследването установи, че тези разходи формират различно съотношение на общите производствени разходи на производителите на поташ - не само в Русия, но така също и в други страни производителки. В това отношение производство на Общността заяви, че разходите за енергия на единица електричество и газ, плащани от руските дружества на техните доставчици на комунални услуги, не отразяват логично действителните производствени разходи за закупените електричество и газ.
(28)
С оглед на тези твърдения, в настоящия случай бе сметнато за уместно да се сравнят също и разходите за закупуване на енергия от заявителите на единица продукт с тези на друг голям производител на поташ с аналогични производствени методи, нива на изходна мощност и аналогични предимства на природната среда. Тъй като няма други производители на поташ в Русия, такава информация бе потърсена и намерена от голям производител на поташ в Канада.
(29)
Предоставените данни показват, че изискванията за енергия на канадския производител са аналогични на тези на руските производители заявители и че електричеството и газта, закупени от това дружество, са изведени от вътрешни водноелектрически централи и големи газови находища, така както е при електричеството и газта, използвани от руските дружества. Сравнението показа, че разходите на единица електричество, платени от канадския производител, не се различават съществено от тези, платени от руските производители.
(30)
Що се отнася до газовите доставки, бе установено на основата на данни, намерени в публикувания годишен доклад за 2003 г. на руския газов доставчик OAO Gazprom (чийто регионален дистрибутор е същевременно доставчик на въпросните производители износители), че вътрешната цена на газта, платена от двамата руски производители, е около една пета от експортната цена на Русия. Същият доклад показва недвусмислено, че „OAO Gazprom не получава никаква печалба на вътрешния пазар“. Макар да няма официално налична информация относно рентабилността на руските вътрешни цени за газ, всички цитати от руски правителствени източници в пресата, заедно с данни, получени от специализирани източници за пазарно разузнаване и правителствени сайтове внушават, че цените за газ, таксувани за вътрешни клиенти, се дават на цени далеч от нивата за възстановяване на разходите. Освен това цената за газ, платена от двамата руски производители, е значително по-ниска от цената за газ, платена от канадските производители.
(31)
С оглед на горното бе сметнато поради това, че цената, таксувана от регионалния руски доставчик на газ на руските производители на газ през периода на разследване, не би могла да отрази логично разходите, свързани с производството на газ, ако сравним с експортната цена на газ от Русия и цената на канадски доставчик на газ за голям индустриален потребител в Канада. Поради това в съгласие с член 2, параграф 5 от основния регламент бе направена корекция спрямо производствените разходи за всеки от заявителите. В отсъствието на всякаква друга приемлива основа, такава корекция бе направена, като се използва информация относно цената на газ за експорт, нетната сума на разходите за транспорт, митническия експортен данък, данъка добавена стойност и акциза.
(32)
В това отношение един от заявителите заяви, че таксите за газ са правилно отразени в неговите отчетни записи, поради това няма основание за никаква корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент. В отговор на този аргумент не се оспорва, че дружеството е осчетоводило коректно платените фактурирани цени, а по-скоро че корекцията е оправдана от факта, че цената на закупения газ не отразява логично разходите за производство и дистрибуция на газта.
(33)
Относно корекцията на разходите за газ руските власти също заявиха, че Комисията не е отчела различните транспортни разходи между газта, продавана на вътрешния пазар за индустриална употреба и газта, продавана за експорт. Следва да напомним (виж съображение 31), че сравнението, довело до корекцията, е направено между действително платените цени от дружествата и експортните цени, таксувани от руския доставчик на газ OAO Gazprom за експорт от Русия, нетната сума на транспортните разходи, митническия експортен данък, данъка добавена стойност и акциза. По тази причина тази претенция бе отхвърлена.
(34)
Един от заявителите заяви, че е имал значително по-ниска единична производствена цена през първото тримесечие на 2004 г. (т.е. последното тримесечие на разследвания период) поради повишена ефективност и по-ниски разходи за поддръжка и че тази по-ниска единична цена следва да се разглежда като основа за производствените разходи за целия период на разследване. На тази молба не бе отговорено, тъй като правилната основа за установяване на тези разходи е пълният период на изследване, а не разходите, направени през време на необичаен, по-кратък период.
(35)
Освен това, относно производствените разходи производство на Общността заяви, че амортизацията на капиталовите активи следва, по смисъла на производствените разходи на заявителя, да се основава на разходите за замяна на такива активи (напр. нови минни шахти и машини, и т.н.). В това отношение се твърдеше, че амортизацията, основана традиционно на стойността на придобиване (историческа стойност) на капиталовите активи не би, в съгласие с член 2, параграф 5 от основния регламент, отразила логично разходите, свързани с производството на заинтересования продукт. Поради това бе заявено, че за разходите на руските производители е необходима корекция в посока нагоре.
(36)
Що се отнася за това твърдение, бе отбелязано че амортизацията, основана на стойността на придобиване и на остатъчния икономически живот на капиталовите активи, е изглежда в съответствие със счетоводните практики в минната промишленост. Поради това, за да се установи дали амортизацията, включена в данните за производствените разходи, отразява логически разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, разследването се фокусира върху начина, по който са били установени стойностите на активите.
(37)
В това отношение посещенията за проверка на място при руските производители показаха, че оригиналната стойност на техните активи е определена на основата на оценки, направени през време на процеса на приватизация, осъществил се през 1993 г. Тези стойности на активите били след това ревизирани между 1993 г. и 1997 г. в резултат на прилагането на „коефициенти на преоценка“, издадени от руското правителство, за да се справи с хиперинфлацията. В края на 1997 г., след Постановление на руското правителство, независими оценители извършили независими оценки на активите. За установяване на тези стойности на активите били приети три основи критерии, единият от които бил стойността на замяната на активи. Резултатите от тези независими оценки са отразени в началния баланс на заявителите през 1998 г.
(38)
Въпреки това обаче, независимо от тази оценка в посока нагоре на първоначалните стойности, бе отбелязано че стойностите на активите на заявителите, изразени като съотношение на производството спрямо стойността на активите, изглеждат все още значително по-ниски от стойностите на активите на дружествата, съставляващи производство на Общността и на един голям производител с аналогичен капацитет на добив и производство в Канада. Такава оценка не отчита обаче остаряването и по-ниското технологично ниво на активите на руските производители, получени преди извършването на приватизацията през 1993 г.
(39)
Поради това в отсъствието на всякакво действително доказателство, което да показва, че амортизацията не е отразена правилно в сметките на производителите износители, не се смята за възможно да се прави понастоящем каквато и да е корекция на амортизационните разходи в данните за производствените разходи, използвани за установяване на нормалната стойност на заявителите.
(40)
Производството на Общността заяви освен това, че разпределянето на разходите за защита на околната среда, сравнимо с разходите, понесени от Общността, следва също да се отчете в изчисленията на производствените разходи. Бе намерено обаче, че заявителите са понесли такива разходи и са ги отчели в изчисленията на производствените разходи. По отношение на това дали тези разходи следва да имат аналогично съотношение или величина спрямо тези на производителите от Общността се смята, че докато заявителите отговарят на нивата на защита на околната среда, предписани от руските органи на властта и разходите за посрещане на тези нива са коректно отразени в техните записи, не се изисква никаква корекция. Тъй като бе намерено, че случаят е такъв и за двамата заявители, не е необходима никаква корекция за разходите за околната среда.
2. Експортна цена
(41)
По отношение на Silvinit бе констатирано, че повечето продажби на поташ на дружеството за Общността през разследвания период са извършени посредством една несвързано швейцарско търговско дружество. По смисъла на сегашното разследване и в съгласие с член 2, параграф 8 от основния регламент цените, платени действително или платими на Silvinit от тази търговска дружество, бяха взети като основа за изчисление на експортната цена.
(42)
Бе намерено обаче, че две сделки са направени посредством свързана със Silvinit руска търговска дружество Международна дружество за поташ, за свързана дружество в Белгия, наречена Ferchimex AS (Ferchimex), която обработила внесения поташ в продукт, който не е предмет на разследването. В съгласие с член 2, параграф 9 от основния регламент цените, таксувани от Международната дружество за поташ за Ferchimex могат да бъдат пренебрегнати, ако се смятат за ненадеждни. Бе отбелязано, че и за двете сделки продажната цена за Ferchimex е доста аналогична за същите видове, когато се продава на независими клиенти в Общността. Освен това, и двете сделки засягат само минимални количества. По тази причина, те и двете бяха включени в общото определяне на експортната цена.
(43)
Що се отнася до Uralkali, бе констатирано че всички продажби на поташ на дружеството за Общността през разследвания период са извършени директно на търговец, намиращ се в Кипър и с фирма Fertexim Ltd, който действал като изключителен дистрибутор за Uralkali. За тези продажби експортната цена бе установена в съгласие с член 2, параграф 8 от основния регламент, т.е. на основата на цените, платени действително или платими от Fertexim.
3. Сравнение
(44)
Нормалната стойност и експортните цени и за двамата заявители бяха сравнени на основа франко завод. По смисъла на гарантиране на честно сравнение между нормалната стойност и експортната цена, бе направена надлежна отстъпка за различия, влияещи върху сравнимостта на цените в съгласие с член 2, параграф 10 от основния регламент.
(45)
Съобразно с това бяха дадени отстъпки за разликите по отношение на намаленията, разходите за транспорт, застраховка, обработка, натоварване и спомагателни разходи, разходи за пакетиране и кредитиране - където бе уместно, и подкрепено с доказателства.
4. Дъмпингов марж
(46)
Съгласно член 2, параграф 11 от основния регламент, за всеки производител износител коригираната претеглена средна нормална стойност по вид продукт бе сравнена с коригираната претеглена средна експортна цена на всеки съответен вид разглеждан продукт, продаден на Общността.
(47)
Сравнението показа съществуването на дъмпинг и за двете заинтересовани дружества, но на значително по-ниски нива от установените преди това. Като среднопретеглена стойност на всички видове, изнесени за Общността, изразени като процент от общата цена CIF на границата с Общността, с неплатено мито, установените дъмпингови маржове бяха, както следва:
Производител износител
Дъмпингов марж в %
JSC Silvinit
23,0
JSC Uralkali
12,3
Г. ТРАЕН ХАРАКТЕР НА ПРОМЕНЕНИТЕ ОБСТОЯТЕЛСТВА
(48)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент бе направен анализ за това дали обстоятелствата относно дъмпинга са променени значително и дали за някоя промяна може да се каже, че е с траен характер. В това отношение бе установено, че промяната в дъмпинговите маржове е в резултат на намаление в нормалните стойности на заявителите.
(49)
В това отношение следва да се отбележи, че в сегашното разследване нормалната стойност бе установена на основата на разходите и цените на заявителите. Освен това, противно на констатациите в предишното разследване, вътрешното потребление на поташ постоянно се увеличаваше през последните няколко години и, като цяло, вътрешните продажни цени на двамата руски производители са рентабилни.
(50)
Що се отнася до трайния характер на експортните продажни цени на пазари извън Общността, никой от заявителите не бе в състояние да предостави подробни данни на основа „сделка по сделка“ на ниво производител. Бяха предоставени обаче обобщени данни по страна на направление по вид продукт. Това се сметна за достатъчно по смисъла на сегашния частично междинно преразглеждане, тъй като точното определяне на продажните цени на тези пазари не е абсолютно изискване. В отсъствието на подробни данни и с оглед на: i) разнообразието на условията на доставка, използвани за тези продажби (напр. CIF, FOB, FCA и т.н.), ii) различните логистични схеми и комбинации (напр. железопътен + морски, само железопътен и т.н.), iii) разликите в разстоянията и транспорта и разходите за обработка до различни местоназначения в Азия и Южна Америка, Комисията не бе в състояние да определи с точност продажните цени за всяка страна. Съществуваха обаче индикации за това, че нивата на продажните цени за пазари извън Общността, отчитайки разходите за транспорт, са от същия порядък, както продажбите за Общността.
(51)
С оглед на всичките тези фактори се смята за уместно да се изменят съществуващите мерки, доколкото те засягат заявителите, намалявайки дъмпинговите маржове до установените в сегашното разследване.
(52)
Съгласно член 9, параграф 4 от основния регламент, сумата на антидъмпинговите мита не следва да превишава установените дъмпингови маржове, но те трябва да са по-малки от тези маржове, ако тези по-малки мита биха били адекватни да отстранят вредата за производство на Общността. Тъй като съществуващите мита за молителите бяха изчислени на основата на дъмпинговите маржове и тъй като новите дъмпингови маржове са по-ниски от изчислените преди това, митата следва да се коригират спрямо по-ниските дъмпингови маржове, установени в настоящото разследване, а именно 23,0 % за JSC Silvinit и 12,3 % за JSC Uralkali.
(53)
Заинтересованите страни бяха информирани за основните факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменение на антидъмпинговите мита, наложени първоначално с Регламент (ЕИО) № 3068/92. На заинтересованите страни бе дадена възможност да направят коментари и да поискат изслушване. Всички получени коментари бяха взети под внимание, когато е уместно.
Д. ГАРАНЦИИ
(54)
След разкриване на основните факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменение на антидъмпинговите мита, наложени първоначално с Регламент (ЕИО) № 3068/92, и двамата заявители предложиха ценови гаранции в съгласие с член 8, параграф 1 от основния регламент.
(55)
Комисията, с Решение 2005/802/ЕО 9 (9), прие гаранциите, предложени от заявителите. Основанията за приемане на тези гаранции са изложени в това решение.
Е. ФОРМА НА МЕРКИТЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАЯВИТЕЛИТЕ
(56)
Съществуващите мерки са приложими за осем кода по КН и включват фиксирани суми в обхвата от 19,61 EUR/тон до 40,63 EUR/тон, в зависимост от вида продукт. През време на сегашния период на разследване обаче бе намерено, че почти целият износ от заявителите за Общността е ограничен до вида продукт, попадащ под един код по КН.
(57)
Съобразно с това с оглед отсъствието на информация относно другите видове продукти и тъй като конкретният вид разглеждан поташ изглежда, че сега е най-продаваният, като най-логичен подход за изпълнение на изменените мита се смята замяната на всички фиксирани суми с едно единствено адвалорно мито за всички видове поташ, произвеждани от заявителите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 3068/92 се изменя, както следва:
1.
член 1 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на калиев хлорид, попадащ под кодове по КН 3104 20 10, 3104 20 50, 3104 20 90, както и за специални смеси, попадащи под кодове по КН 3105 20 10 (кодове по TAРИК 3105201010 и 3105201020), ех 3105 20 90 (кодове по ТАРИК 3105209010 и 3105209020), ех 3105 60 90 (кодове по ТАРИК 3105609010 и 3105609020), ех 3105 90 91 (кодове по ТАРИК 3105909110 и 3105909120), ех 3105 90 99 (кодове по ТАРИК 3105909910 и 3105909920), с произход Беларус или Русия.“;
б)
в параграф 3 заглавието на таблицата относно „Русия“ се заменя със следното:
„Русия (всички дружества с изключение на JSC Silvinit и JSC Urakali - допълнителен код по ТАРИК - А999)“;
в)
добавя се следният параграф:
„3а. За внос на производителите износители, посочени по-долу, ставката на антидъмпинговото мито, приложимо за нетна цена франко граница на Общността, преди облагане с мито, за продуктите описани в параграф 1 е, както следва:
Дружество
Митническа ставка
Допълнителен код по ТАРИК
JSC Silvinit, Соликамск, Русия
23,0 %
А665
JSC Urakali, Березники, Русия
12,3 %
А666“
2.
в член 1а параграф 1 се заменя със следното:
„1. Внос, деклариран за пускане в свободно обращение, се освобождава от андидъмпинговите мита, наложени с член 1, при условие че стоките са произведени от дружества, от които Комисията е приела гаранция и наименованията на които са изброени в Регламент (ЕО) № 858/2005 на Комисията и в Решение 2005/802/ЕО на Комисията, с периодични изменения, и ако са внесени в съгласие с разпоредбите на същите актове на Комисията.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 ноември 2005 година.
RÈGLEMENT (CE) No 1891/2005 DU CONSEIL
du 14 novembre 2005
modifiant le règlement (CEE) no 3068/92 instituant un droit antidumping définitif sur les importations de chlorure de potassium originaires du Belarus, de Russie et d’Ukraine
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «règlement de base»), et notamment son article 11, paragraphe 3,
vu la proposition de la Commission présentée après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Enquêtes précédentes et mesures existantes
(1)
À l’issue d’une enquête (ci-après dénommée «enquête précédente»), le Conseil a, par le règlement (CE) no 969/2000 (2), modifié les mesures initialement instituées par le règlement (CEE) no 3068/92 (3) sur les importations de chlorure de potassium originaire, entre autres, de Russie (ci-après dénommées «mesures existantes»).
(2)
En mars 2004, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (4), la Commission a lancé, de sa propre initiative, un réexamen intermédiaire partiel des mesures existantes, afin de déterminer si elles devaient être modifiées pour tenir compte de l’élargissement de l’Union européenne à 25 États membres le 1er mai 2004 (ci-après dénommé «élargissement»).
(3)
Les résultats de ce réexamen intermédiaire partiel ont révélé qu’il était dans l’intérêt de la Communauté de prévoir une adaptation temporaire des mesures existantes afin d’éviter qu’elles n’aient une incidence soudaine et particulièrement négative sur les importateurs et les utilisateurs dans les dix nouveaux États membres immédiatement après l’élargissement.
(4)
À cet effet, en mai 2004, la Commission a, par le règlement (CE) no 1002/2004 (5), accepté, pour une durée d’un an, des engagements de la part de deux producteurs-exportateurs russes, JSC Silvinit et JSC Uralkali. En juin 2005, la Commission a, par le règlement (CE) no 858/2005 (6), accepté de leur part de nouveaux engagements arrivant à expiration le 13 avril 2006. De plus, afin de pouvoir exonérer les importations effectuées conformément aux engagements des droits antidumping institués par le règlement (CEE) no 3068/92, ce dernier a été modifié par le règlement (CE) no 992/2004 (7).
(5)
Il convient aussi d’observer que, aux fins du présent règlement, la «Communauté» ou la «Communauté des Quinze» s’entend, sauf indication contraire, de la Communauté dans sa composition immédiatement antérieure à l’élargissement.
2. Motifs des présents réexamens
(6)
En janvier 2004, JSC Silvinit et JSC Uralkali (ci-après dénommés «requérants») ont présenté des demandes distinctes de réexamen intermédiaire partiel individuel des mesures existantes au titre de l’article 11, paragraphe 3, du règlement de base.
(7)
Les requérants faisaient valoir, en fournissant des éléments de preuve suffisants à première vue, qu’une comparaison entre une valeur normale fondée sur leurs propres coûts/prix pratiqués sur le marché intérieur et leurs prix à l’exportation vers la Communauté révélerait une disparition du dumping et que, par conséquent, le maintien des mesures existantes à leur niveau actuel, fixé en fonction du niveau de dumping précédemment établi, n’était plus nécessaire pour contrebalancer le dumping.
(8)
Ayant conclu, après consultation du comité consultatif, qu’il existait des éléments de preuve suffisants pour justifier l’ouverture de réexamens intermédiaires partiels, la Commission a publié des avis d’ouverture et entamé une enquête (8).
3. Période d’enquête
(9)
L’enquête a été limitée au dumping et a couvert la période comprise entre le 1er avril 2003 et le 30 mars 2004 (ci-après dénommée «période d’enquête»).
4. Parties concernées par l’enquête
(10)
La Commission a officiellement avisé les représentants du pays exportateur, les requérants et l’industrie communautaire de l’ouverture des réexamens intermédiaires et a donné à toutes les parties directement concernées la possibilité de présenter leur point de vue par écrit et de demander à être entendues. Elle a également envoyé des questionnaires aux requérants. Ces derniers y ont répondu de même qu’un négociant-exportateur russe lié à l’un d’entre eux.
(11)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination du dumping et a vérifié les réponses aux questionnaires dans les locaux des sociétés suivantes:
a)
Producteurs-exportateurs en Russie:
JSC Silvinit, Solikamsk, région de Perm, Russie,
JSC Uralkali, Berezniki, région de Perm, Russie.
b)
Exportateur lié à JSC Silvinit:
International Potash Company, Moscou, Russie.
B. PRODUIT CONSIDÉRÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. Produit concerné
(12)
Le produit est le même que lors de l’enquête précédente, à savoir le chlorure de potassium (également dénommé potasse ou KCl), généralement utilisé comme engrais pour l’agriculture, directement mélangé à d’autres engrais ou après transformation en engrais complexe dénommé engrais NPK (azote, phosphore, potassium). La teneur en potassium est variable et est exprimée en pourcentage du poids en oxyde de potassium (K2O) du produit anhydre à l’état sec. Le produit est également utilisé comme matière première dans la fabrication de certains produits industriels et pharmaceutiques.
(13)
La potasse est généralement commercialisée sous une forme standard/en poudre (potasse standard) ou sous une forme autre que standard qui comprend, entre autres, la forme granulée (potasse granulée). Le produit est généralement classé en trois catégories de base en fonction de sa teneur en K2O, à savoir:
-
teneur en potassium n’excédant pas 40 % de K2O - relevant du code de la nomenclature combinée (NC) 3104 20 10;
-
teneur en potassium excédant 40 % de K2O, mais n’excédant pas 62 % - relevant du code NC 3104 20 50;
-
teneur en potassium excédant 62 % de K2O - relevant du code NC 3104 20 90.
(14)
Il y a lieu de rappeler que l’enquête précédente a établi que des mélanges spéciaux d’une teneur inhabituellement élevée en potasse, qui ne relèvent d’aucun des codes NC précisés plus haut pour la potasse, devaient, eux aussi, être considérés comme étant le produit concerné. Il a en effet été conclu que ces mélanges présentaient les mêmes caractéristiques physiques et chimiques essentielles que les catégories de base mentionnées plus haut et étaient destinés aux mêmes utilisations. En conséquence, ces mélanges, classés sous les codes NC ex31052010, ex31052090, ex31056090, ex31059091 et ex31059099 sont également couverts par la présente enquête et relèvent du produit concerné.
2. Produit similaire
(15)
Il a été établi qu’en l’absence de différence dans les caractéristiques physiques ou chimiques du produit exporté de Russie vers la Communauté et du produit fabriqué en Russie et vendu sur le marché intérieur russe, il convenait de les considérer comme des produits similaires aux fins de la présente enquête.
C. DUMPING DE LA PART DES REQUÉRANTS
1. Valeur normale
(16)
Pour déterminer la valeur normale, il a tout d’abord été établi, pour chacun des requérants, si le volume total des ventes intérieures du produit similaire était représentatif par rapport au volume total des ventes à l’exportation vers la Communauté. Conformément à l’article 2, paragraphe 2, du règlement de base, les ventes intérieures ont été jugées représentatives lorsque le volume des ventes effectuées par chaque requérant sur son marché intérieur représentait 5 % au moins du volume total de ses ventes à l’exportation vers la Communauté pendant la période d’enquête. Sur cette base, il a été constaté que, pendant la période d’enquête, les deux requérants ont réalisé l’ensemble de leurs ventes intérieures du produit concerné en quantités représentatives.
(17)
Par la suite, lorsque les différents types de produit ont été définis sur la base des codes TARIC dont relève le produit (qualité standard ou autre que standard, notamment granulée) et de leur conditionnement ou de leur forme à l’expédition (en vrac, en sacs ou en conteneurs), il a été déterminé si les ventes intérieures de chacun d’eux étaient représentatives. Les ventes intérieures d’un type donné ont été jugées suffisamment représentatives lorsque, pendant la période d’enquête, le volume total des ventes intérieures de ce type avait représenté 5 % ou plus du volume total des ventes du type comparable exporté vers la Communauté.
(18)
Il a été constaté à cette occasion qu’un des producteurs-exportateurs, JSC Silvinit, n’avait vendu qu’un seul type de produit exporté en quantités représentatives sur son marché intérieur. L’autre producteur-exportateur, JSC Uralkali, avait vendu tous les types de produit exportés en quantités représentatives sur son marché intérieur.
(19)
Il a aussi été examiné si les ventes intérieures de chaque type de produit pouvaient être considérées comme ayant été effectuées au cours d’opérations commerciales normales, en déterminant la proportion de ventes bénéficiaires du type en question aux clients indépendants.
(20)
À ce propos, il a été constaté que les prix de vente pratiqués sur le marché intérieur par JSC Uralkali pour le type de produit le plus vendu à l’exportation vers la Communauté, qui représente plus de 99 % des exportations, avaient affiché des tendances inhabituelles au cours de la période d’enquête. Il a été établi que, durant cette période, 77 % des ventes intérieures de ce type de produit étaient destinées à un seul et même client russe et que les prix pratiqués à l’égard de ce client avaient plus que doublé en l’espace d’un mois à mi-chemin de la période d’enquête. Les prix demandés pour le même type de produit aux autres clients sur le marché intérieur ont augmenté au même moment, mais de quelque 40 % seulement. L’examen de l’évolution des prix des autres types de potasse vendus sur le marché intérieur a révélé des hausses de prix similaires, tournant aux alentours de 40 %, pendant la période d’enquête.
(21)
Vu cette situation particulière du marché résultant du prix d’un type de produit essentiel pour le calcul de la marge de dumping, conformément à l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base, il est considéré que les ventes en question ne permettent pas une comparaison valable. Ces ventes représentant une proportion élevée des volumes du type en question vendus sur le marché intérieur et ce type de produit constituant une part importante du volume total de potasse exporté par la société en cause vers la Communauté, il est jugé raisonnable d’écarter les ventes au client en question. Les ventes intérieures de ce type de produit à d’autres clients étaient inférieures au seuil de représentativité de 5 %. Dès lors, la valeur normale de ce type de produit a dû être calculée en augmentant le coût de production du producteur-exportateur en question d’un montant raisonnable correspondant aux frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ainsi qu’aux bénéfices. Le montant des frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux de même que les bénéfices ont été fondés sur les données réelles concernant la production et les ventes, au cours d’opérations commerciales normales, du produit similaire par le producteur-exportateur faisant l’objet de l’enquête, conformément à la première phrase de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base.
(22)
Uralkali a affirmé que la notion de «situation particulière du marché» prévue à l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base ne s’appliquait pas aux ventes du produit concerné au client en question et que les prix demandés sur le marché intérieur pour le type de produit en question auraient dû être utilisés pour établir la valeur normale. Il a fait valoir à ce propos i) que la disposition de l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base ne s’appliquait pas en cas de «prix artificiellement élevés» et ii) que des conditions particulières réservées à un seul client ne pouvaient être assimilées à une «situation particulière du marché» valable pour l’ensemble du marché intérieur russe. Il a ajouté que les prix en question résultaient des «forces du marché» et traduisaient la «réalité du marché».
(23)
En réponse à ce qui précède, il convient premièrement de noter que la liste de situations particulières du marché figurant à l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base n’est pas exhaustive et que la particularité du marché doit être appréciée, entre autres, au vu de l’évolution et des variations des prix et non uniquement au vu de leur niveau absolu. En l’espèce, tant les transactions à bas prix que les transactions à prix élevés ont été exclues des calculs, au motif que ces niveaux de prix n’étaient pas durables et ne reposaient pas sur les forces du marché, aucune tendance analogue n’ayant été observée pour les autres types de produit et les autres clients d’Uralkali. Deuxièmement, l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base dispose que la valeur normale peut être construite lorsque «[…] du fait de la situation particulière du marché, de telles ventes ne permettent pas une comparaison valable […]». Cette disposition autorise donc clairement à écarter du calcul de la valeur normale des ventes à un client dont il est considéré, comme en l’espèce, qu’elles ne permettent pas une comparaison valable. Cette conclusion ne vaut pas pour l’ensemble du marché russe, mais bien pour ces ventes en particulier.
(24)
En ce qui concerne JSC Silvinit, pour le type de produit dont le volume des ventes opérées à un prix net égal ou supérieur au coût unitaire représentait plus de 80 % du volume total des ventes et dont le prix moyen pondéré était égal ou supérieur au coût unitaire ajusté, la valeur normale a été fondée sur le prix intérieur réel correspondant à la moyenne pondérée des prix de toutes les ventes intérieures du type en question réalisées pendant la période d’enquête, que ces ventes aient été bénéficiaires ou non.
(25)
Une autre méthode a dû être appliquée à l’autre type de produit, vendu par JSC Silvinit en quantités insuffisantes pour que les prix intérieurs permettent d’établir valablement la valeur normale. Dans ce cas, une valeur normale construite a été utilisée, conformément à l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base. La valeur normale a été construite en ajoutant au coût unitaire ajusté du type exporté un pourcentage raisonnable correspondant aux frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ainsi qu’une marge bénéficiaire raisonnable, fondés sur les données réelles concernant la production et les ventes, au cours d’opérations commerciales normales, du produit similaire par le producteur-exportateur faisant l’objet de l’enquête, conformément à la première phrase de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base.
(26)
Uralkali a fait valoir que la marge bénéficiaire utilisée pour construire la valeur normale ne tenait pas dûment compte des ajustements des coûts du gaz, car les bénéfices utilisés pour construire les valeurs normales provenaient de ses comptes non ajustés. L’argument n’a pas pu être accepté, car, conformément au chapeau de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base, il convient d’utiliser les bénéfices effectivement réalisés par la société sur le marché intérieur pour construire la valeur normale.
(27)
L’enquête a établi que les coûts de l’énergie, notamment de l’électricité et du gaz utilisés dans les processus d’extraction et de fabrication du produit concerné, représentaient une forte proportion du coût de fabrication total des producteurs de potasse, non seulement en Russie, mais aussi dans d’autres pays producteurs. L’industrie communautaire a fait valoir à ce sujet que le prix unitaire payé par les sociétés russes à leurs fournisseurs de gaz et d’électricité ne reflétait pas raisonnablement le coût de production réel du gaz et de l’électricité achetés.
(28)
Vu ces allégations, il a été jugé approprié, en l’espèce, de comparer les coûts d’achat de l’unité d’énergie des requérants à ceux d’un autre gros producteur de potasse aux méthodes et niveaux de production similaires et bénéficiant des mêmes avantages naturels. La Russie ne comptant pas d’autre gros producteur de potasse, cette information a été recherchée et obtenue auprès d’un gros producteur de potasse canadien.
(29)
Les données communiquées montrent que les besoins énergétiques du producteur canadien sont similaires à ceux des requérants russes et que l’électricité et le gaz achetés par cette société proviennent respectivement d’une centrale hydroélectrique et de grands gisements de gaz du pays, tout comme le gaz et l’électricité utilisés par les sociétés russes. La comparaison a révélé que le prix unitaire payé pour l’électricité par le producteur canadien ne s’écartait pas trop de celui payé par les producteurs russes.
(30)
S’agissant de l’approvisionnement en gaz, il a été établi, à partir de données issues du rapport annuel 2003 publié par le fournisseur de gaz russe OAO Gazprom (dont le distributeur régional fournissait les producteurs-exportateurs russes en cause), que le prix acquitté par les deux producteurs russes sur le marché intérieur était cinq fois moins élevé que le prix à l’exportation. Le même rapport précise clairement qu’OAO Gazprom n’a réalisé aucun bénéfice sur le marché intérieur. Bien qu’aucune donnée officielle sur la rentabilité des prix intérieurs du gaz russe ne soit disponible, il ressort nettement de déclarations de sources gouvernementales russes citées dans la presse ainsi que de données provenant de sources spécialisées d’informations sur le marché et de sites Web gouvernementaux que le gaz vendu aux clients nationaux l’est à des prix nettement inférieurs au seuil de rentabilité. De plus, les deux producteurs russes payaient un prix nettement moins élevé que les producteurs canadiens.
(31)
Compte tenu de ce qui précède, il a été considéré que, comparés au prix du gaz exporté de Russie et au prix appliqué par un fournisseur de gaz canadien à un gros utilisateur industriel au Canada, les prix pratiqués pendant la période d’enquête par le fournisseur régional à l’égard des producteurs russes de potasse ne pouvaient raisonnablement refléter les coûts afférents à la production de gaz. Le coût de production de chaque requérant a donc été ajusté conformément à l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base. En l’absence de toute autre base raisonnable, cet ajustement a été opéré sur la base d’informations concernant le prix du gaz exporté hors frais de transport, taxes douanières à l’exportation, TVA et accises.
(32)
Un des requérants a déclaré à ce propos que les prix du gaz étaient correctement inscrits dans sa comptabilité, si bien qu’aucun ajustement au titre de l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base ne se justifiait. En réponse à cet argument, nul ne conteste que la société a bien comptabilisé les prix facturés, mais l’ajustement se justifie du fait que le prix du gaz acheté ne reflète pas raisonnablement son coût de production et de distribution.
(33)
En ce qui concerne l’ajustement au titre des coûts du gaz, les autorités russes ont aussi fait valoir que la Commission n’avait pas tenu compte des frais de transport qui sont différents selon que le gaz est vendu à des utilisateurs industriels sur le marché intérieur ou qu’il est vendu à l’exportation. Il convient de rappeler (voir le considérant 31) que la comparaison à l’origine de l’ajustement a porté sur les prix effectivement payés par les sociétés en cause et les prix pratiqués à l’exportation par le fournisseur de gaz russe OAO Gazprom, hors frais de transport, taxes douanières à l’exportation, TVA et accises. L’argument a donc été rejeté.
(34)
Un des requérants a demandé que son coût de production pour l’ensemble de la période d’enquête soit fondé sur son coût de production unitaire du premier trimestre 2004 (soit du dernier trimestre de la période d’enquête), sensiblement inférieur en raison d’un gain d’efficacité et d’une diminution des coûts de maintenance. Il n’a pas été fait droit à cette demande, car la base adéquate pour l’établissement de ce coût est l’ensemble de la période d’enquête et non une période plus courte, exceptionnelle.
(35)
S’agissant toujours du coût de production, l’industrie communautaire a avancé que, pour calculer le coût de production des requérants, l’amortissement des actifs immobilisés devait se fonder sur leur coût de remplacement (nouveaux puits, nouvelles machines, etc.). Il a été avancé à cet égard que l’amortissement fondé, comme c’est habituellement le cas, sur la valeur d’acquisition (historique) des actifs ne refléterait pas raisonnablement, conformément à l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base, les coûts liés à la production du produit concerné et que, par conséquent, un ajustement à la hausse des coûts des producteurs russes s’imposait.
(36)
Il est à noter à ce propos que l’amortissement fondé sur la valeur d’acquisition et la durée de vie économique résiduelle des actifs immobilisés est conforme aux pratiques comptables de l’industrie extractive. Dès lors, afin d’établir si l’amortissement pris en compte dans le coût de production reflétait raisonnablement les coûts liés à la production du produit concerné, l’enquête s’est penchée sur la façon dont la valeur historique des actifs avait été établie.
(37)
À ce sujet, il est ressorti des visites de vérification auprès des producteurs russes que la valeur historique de leurs actifs avait été déterminée sur la base d’évaluations effectuées en 1993 dans le cadre du processus de privatisation. Cette valeur a ensuite été revue entre 1993 et 1997 en fonction des «coefficients de réévaluation» fixés par le gouvernement russe pour faire face à l’hyperinflation. À la fin de 1997, à la suite d’un décret du gouvernement russe, les actifs ont fait l’objet d’une évaluation indépendante fondée sur trois critères fondamentaux, parmi lesquels la valeur de remplacement. Les résultats de ces évaluations indépendantes apparaissent dans le bilan d’ouverture 1998 des requérants.
(38)
Néanmoins, malgré cette réévaluation à la hausse des valeurs d’origine, il a été observé qu’exprimée sous forme de rapport entre la production et la valeur patrimoniale, la valeur des actifs des requérants reste sensiblement inférieure à celle des actifs des sociétés constituant l’industrie communautaire et d’un gros producteur canadien aux capacités d’extraction et de production similaires. Cette appréciation ne tient cependant pas compte de la vétusté et de la technologie inférieure des actifs des producteurs russes acquis avant la privatisation de 1993.
(39)
Dès lors, en l’absence d’informations probantes attestant que l’amortissement ne se reflétait pas correctement dans la comptabilité des producteurs-exportateurs, il n’a pas été jugé possible, pour l’instant, d’ajuster les charges d’amortissement prises en compte dans le coût de production utilisé pour établir la valeur normale des requérants.
(40)
L’industrie communautaire a aussi fait valoir que des coûts de protection de l’environnement comparables à ceux encourus par les producteurs communautaires devaient être pris en compte dans les calculs du coût de production. Il a toutefois été constaté que les requérants avaient supporté de tels coûts et en avaient tenu compte dans les calculs du coût de production. Quant à les aligner sur ceux des producteurs communautaires, il a été considéré qu’aussi longtemps que les requérants avaient respecté les normes environnementales prescrites par les autorités russes et que les coûts y afférents se reflétaient correctement dans leur comptabilité, aucun ajustement ne s’imposait. Il a été constaté que tel était le cas pour les deux requérants si bien qu’aucun ajustement au titre des coûts environnementaux ne se justifiait.
2. Prix à l’exportation
(41)
S’agissant de Silvinit, il a été constaté que, pendant la période d’enquête, la société avait réalisé la plupart de ses ventes de potasse destinées à la Communauté à une société de négoce suisse indépendante. Aux fins de la présente enquête et conformément à l’article 2, paragraphe 8, du règlement de base, le prix à l’exportation a été calculé sur la base des prix effectivement payés ou à payer à Silvinit par cette société de négoce.
(42)
Il a cependant été constaté que Silvinit avait effectué deux transactions par l’intermédiaire d’International Potash Company (IPC), sa société de négoce russe liée, avec une société liée établie en Belgique, Ferchimex AS («Ferchimex»), qui transforme la potasse importée en un produit non couvert par l’enquête. Conformément à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base, les prix pratiqués par IPC à l’égard de Ferchimex peuvent être écartés s’ils ne sont pas jugés fiables. Il a été observé que les prix de vente appliqués à Ferchimex lors des deux transactions étaient largement similaires aux prix pratiqués à la vente des mêmes types de produit aux clients indépendants dans la Communauté. De plus, ces transactions ne portaient que sur de faibles quantités. En conséquence, toutes deux ont été prises en compte dans la détermination globale du prix à l’exportation.
(43)
Pour ce qui est d’Uralkali, il a été constaté que, pendant la période d’enquête, la société avait réalisé la totalité de ses ventes de potasse à la Communauté directement à un négociant établi à Chypre, Fertexim Ltd, son distributeur exclusif. Pour ces ventes, le prix à l’exportation a été établi conformément à l’article 2, paragraphe 8, du règlement de base, c’est-à-dire sur la base des prix effectivement payés ou à payer par Fertexim.
3. Comparaison
(44)
La valeur normale et les prix à l’exportation de chacun des requérants ont été comparés au niveau départ usine. Aux fins d’une comparaison équitable, il a été dûment tenu compte des différences affectant la comparabilité des prix, conformément à l’article 2, paragraphe 10, du règlement de base.
(45)
En conséquence, des ajustements au titre des rabais, du transport, des assurances, de la manutention, du chargement et des coûts accessoires, de l’emballage et des coûts du crédit ont été accordés dans les cas où ils étaient applicables et étayés par des éléments de preuve.
4. Marge de dumping
(46)
Conformément à l’article 2, paragraphe 11, du règlement de base, pour chaque producteur-exportateur, la valeur normale moyenne pondérée ajustée par type de produit a été comparée au prix à l’exportation moyen pondéré ajusté de chaque type correspondant vendu à la Communauté.
(47)
La comparaison a révélé l’existence d’un dumping de la part des deux sociétés en cause, quoiqu’à des niveaux sensiblement inférieurs à ceux précédemment établis. Les marges de dumping, correspondant à la moyenne pondérée des marges constatées pour tous les types exportés vers la Communauté, exprimées en pourcentage du prix total caf frontière communautaire, avant dédouanement, s’établissent comme suit:
Producteur-exportateur
% Marge de dumping
JSC Silvinit
23,0 %
JSC Uralkali
12,3 %
D. CARACTÈRE DURABLE DU CHANGEMENT DE CIRCONSTANCES
(48)
Conformément à l’article 11, paragraphe 3, du règlement de base, il a également été analysé si les circonstances relatives au dumping avaient sensiblement changé et si l’éventuel changement pouvait être considéré comme présentant un caractère durable. Dans ce cadre, il a été observé que le changement dans les marges de dumping résultait d’une diminution des valeurs normales des requérants.
(49)
Il convient de noter à ce propos que, dans le cadre de la présente enquête, la valeur normale a été établie sur la base des coûts et des prix des requérants. De plus, contrairement à ce qui avait été constaté lors de l’enquête précédente, la consommation intérieure de potasse est en hausse constante depuis quelques années et, dans l’ensemble, les prix de vente des deux producteurs russes sur le marché intérieur sont rentables.
(50)
Pour ce qui est du caractère durable des prix de vente à l’exportation sur des marchés autres que le marché communautaire, aucun des requérants n’a été en mesure de fournir des données détaillées par transaction au niveau des producteurs. Des données agrégées ont néanmoins été communiquées par pays de destination et type de produit, ce qui a été jugé suffisant aux fins du présent réexamen intermédiaire partiel dans la mesure où il n’est pas absolument indispensable de déterminer les prix de vente exacts sur ces marchés. En l’absence de données détaillées et vu i) la variété des modalités de livraison (caf, FAB, FCA, etc.), ii) les différentes combinaisons logistiques (rail + mer, rail seul, etc.) et iii) les différences de distance et de frais de transport et de manutention pour les différentes destinations en Asie et en Amérique du Sud, la Commission n’a pas pu déterminer avec exactitude les prix de vente à destination de chaque pays. Certains éléments laissaient cependant à penser que les prix de vente sur les marchés non communautaires étaient, après prise en compte des frais de transport, du même ordre que les prix de vente dans la Communauté.
(51)
Compte tenu de tous ces facteurs, il est jugé approprié de modifier les mesures existantes en ce qui concerne les requérants en ramenant les marges de dumping aux niveaux établis dans le cadre de la présente enquête.
(52)
Conformément à l’article 9, paragraphe 4, du règlement de base, le montant des droits antidumping ne doit pas excéder les marges de dumping établies et doit leur être inférieur si ce montant moindre suffit à éliminer le préjudice subi par l’industrie communautaire. Comme les droits existants applicables aux requérants avaient été calculés sur la base des marges de dumping et que les nouvelles marges de dumping sont inférieures à celles qui avaient été calculées précédemment, les droits devraient être ramenés au niveau des marges inférieures constatées dans le cadre de la présente enquête, soit 23,0 % pour JSC Silvinit et 12,3 % pour JSC Uralkali.
(53)
Les parties intéressées ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander la modification des droits antidumping initialement institués par le règlement (CEE) no 3068/92. Elles ont eu la possibilité de présenter des observations et de demander à être entendues. Toutes les observations reçues ont été prises en compte s’il y avait lieu.
E. ENGAGEMENTS
(54)
À la suite de la divulgation des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander la modification des droits antidumping initialement institués par le règlement (CEE) no 3068/92, les deux requérants ont offert des engagements de prix conformément à l’article 8, paragraphe 1, du règlement de base.
(55)
Par la décision 2005/802/CE (9), la Commission a accepté les engagements offerts par les requérants. Les raisons qui ont motivé cette acceptation sont exposées dans ladite décision.
F. FORME DES MESURES APPLICABLES AUX REQUÉRANTS
(56)
Les mesures existantes s’appliquent aux codes NC à huit chiffres et se présentent sous la forme de montants fixes s’échelonnant de 19,61 EUR/tonne à 40,63 EUR/tonne selon le type de produit. Il a toutefois été constaté pendant la présente période d’enquête que presque toutes les exportations réalisées par les requérants à destination de la Communauté portaient sur un même type de produit relevant d’un seul code NC.
(57)
En conséquence, en l’absence d’informations sur les autres types de produit et vu que le type en question est désormais le plus commercialisé, il est considéré que la solution la plus raisonnable pour appliquer les droits modifiés consiste à remplacer tous les montants fixes par un droit ad valorem unique valable pour tous les types de potasse fabriqués par les requérants,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CEE) no 3068/92 est modifié comme suit:
1)
L’article 1er est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Il est institué un droit antidumping définitif sur les importations de chlorure de potassium relevant des codes NC 3104 20 10, 3104 20 50 et 3104 20 90 et de mélanges spéciaux relevant des codes NC ex31052010 (codes TARIC 3105201010 et 3105201020), ex31052090 (codes TARIC 3105209010 et 3105209020), ex31056090 (codes TARIC 3105609010 et 3105609020), ex31059091 (codes TARIC 3105909110 et 3105909120), ex31059099 (codes TARIC 3105909910 et 3105909920), originaires du Belarus ou de Russie.»;
b)
dans le troisième paragraphe, l’intitulé du tableau concernant la «Russie» est remplacé par l’intitulé suivant:
«Russie (toutes les sociétés à l’exception de JSC Silvinit et JSC Uralkali - code additionnel TARIC A999)»;
c)
le paragraphe suivant est ajouté:
«3 bis. Pour les importations des produits visés au paragraphe 1 fabriqués par les producteurs-exportateurs mentionnés ci-dessous, le taux du droit antidumping applicable au prix net franco frontière communautaire, avant dédouanement, s’établit comme suit:
Société
Taux de droit
Code additionnel TARIC
JSC Silvinit, Solikamsk, Russie
23,0 %
A665
JSC Uralkali, Berezniki, Russie
12,3 %
A666»
2)
À l’article 1 bis, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les marchandises déclarées pour la mise en libre pratique sont exonérées des droits antidumping institués par l’article 1er, pour autant qu’elles aient été produites par des sociétés ayant offert un engagement qui a été accepté par la Commission et dont le nom figure dans le règlement (CE) no 858/2005 et la décision 2005/802/CE de la Commission (et leurs modifications) et qu’elles aient été importées conformément aux dispositions des mêmes actes de la Commission.»
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 novembre 2005.