32005L0056
L 310/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/56/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 октомври 2005 година
относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 44 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Е налице необходимост от сътрудничество и консолидиране между дружествата с ограничена отговорност от различни държави-членки. Независимо от това дружествата с ограничена отговорност се сблъскват с много законодателни и административни трудности в Общността по отношение на презграничните си сливания. Поради това, с оглед на доизграждането и функционирането на единния пазар, е необходимо да се установят разпоредби на Общността за улесняване извършването на презгранични сливания между различните типове дружества с ограничена отговорност, които се регулират съгласно законодателството на различни държави-членки.
(2)
Настоящата директива улеснява презграничното сливане на дружества с ограничена отговорност, както е в дефинирано в нея. Законодателството на държавите-членки следва да разрешава презграничното сливане на национално дружество с ограничена отговорност с дружество с ограничена отговорност от друга държава-членка, ако националното законодателство на съответните държави-членки разрешава сливания между тези типове дружества.
(3)
С цел да се улеснят операциите по презграничното сливане, следва да бъде определено, доколкото настоящата директива не предвижда друго, че всяко участващо в презгранично сливане дружество и всяка заинтересована трета страна остават предмет на разпоредбите и формалностите на националното законодателство, което би било приложимо в случай на национално сливане. Никоя от разпоредбите и формалностите на националното законодателство, на която се позовава настоящата директива, не следва да въвежда ограничения върху свободата на установяване или свободното движение на капитали, освен ако тези ограничения могат да бъдат аргументирани в съответствие с съдебната практика на Съда на Европейските общности, и по-специално с изискванията от общ интерес, и са необходими, както и подходящи за изпълнението на тези преобладаващи изисквания.
(4)
Общият план за презгранично сливане следва да бъде съставен при едни и същи условия за всяко от засегнатите дружества в различните държави-членки. Поради това минималното съдържание на този общ план следва да бъде определено, като в същото време на дружествата се остави свобода да се договарят по другите въпроси.
(5)
За да се защитят интересите на членовете и на трети лица, общият план на презграничните сливания и завършването на презгранично сливане следва да бъдат публикувани за всяко сливащо се дружество чрез вписване в съответния публичен регистър.
(6)
В законодателството на всички държави-членки следва да бъде предвидено, че на национално ниво и за всяко от сливащите се дружества се изготвя доклад от един или повече експерти за общия план на презграничното сливане. За да се намалят разходите на експертите, свързани с презграничните сливания, следва да се предвиди разпоредба за възможността за съставяне на единствен доклад, който да е предназначен за всички членове на участващи в операция по сливане дружества. Общият план на презграничното сливане следва да бъде одобрен от общото събрание на всяко от тези дружества.
(7)
За да се улеснят операциите по презгранично сливане, следва да се предвиди, че мониторингът върху протичането и законността на процеса на вземане на решения във всяко сливащо се дружество следва да бъде извършвано от компетентната за всяко от тези дружества национална власт, докато мониторингът върху извършването и законността на презграничното сливане следва да бъде осъществяван от националната власт, която има юрисдикция над дружеството, което се формира в резултат на сливането. Въпросната национална власт може да бъде съд, нотариус или друга компетентна власт, посочена от съответната държава-членка. Също така следва да бъде установено съгласно кое национално законодателство се определя датата, на която презграничното сливане влиза в сила, а именно законодателството, което регулира формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
(8)
За да се защитят интересите на членовете и на трети лица, следва да се определят правните последици от презграничното сливане, като се прави разлика дали формираното в резултат на презграничното сливане дружество е дружество приобретател или е ново дружество. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че след датата на влизане в сила на презграничното сливане последното не може да се обявява за нищожно.
(9)
Настоящата директива не засяга прилагането на законодателството по отношение на контрола върху концентрациите между предприятия както на общностно равнище, чрез Регламент (EО) № 139/2004 (3), така и на равнището но държавите-членки.
(10)
Настоящата директива не засяга законодателството на Общността в областта на кредитните посредници и другите финансови предприятия, както и националните правила, създадени или въведени съгласно това законодателство на Общността.
(11)
Настоящата директива не засяга законодателството на държава-членка, съгласно което се изисква информация за мястото на централното управление или основното място на дейност на дружеството, формирано в резултат на презграничното сливане.
(12)
Правата на работниците или служителите, различни от правото на участие, следва да останат предмет на националните разпоредби, посочени в Директива 98/59/EО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно колективното освобождаване от работа (4), Директива 2001/23/EО на Съвета от 12 март 2001 г. за защитата на правата на работниците или служителите при прехвърляне на собствеността на предприятия или обособени части от тях (5), Директива 2002/14/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 г. за създаване на обща рамка за информация и консултации на работниците и служителите в Европейската общност (6) и Директива 94/45/EО на Съвета от 22 септември 1994 г. за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (7).
(13)
Участието на работниците или служителите в дружеството, формирано в резултат на презграничното сливане, както и включването им в процеса на дефиниране на тези права следва да бъде регулирано, ако работниците или служителите имат право на участие в едно от сливащите се дружества при установените в настоящата директива условия и ако националното законодателство на държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, не предвижда същото ниво на участие както в сливащите се дружества, включително в комитети към надзорния съвет с правомощия за вземане на решения, или не предвижда същите правомощия за упражняването на права от работниците или служителите на предприятия в резултат на презграничното сливане. За тази цел принципите и процедурите, предвидени в Регламент (EО) № 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 г. за статута на Европейското дружество (SE) (8) и в Директива 2001/86/EО на Съвета от 8 октомври 2001 г. за допълване на статута на Европейското дружество по отношение на участието на работници или служители (9), следва да бъдат взети предвид като основа, съгласно обаче извършването на модификации, които се считат за необходими, тъй като полученото в резултат на това дружество ще бъде предмет на националното законодателство на държавата-членка, в която се намира седалището му. В съответствие с член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/86/EО държавите-членки могат да осигурят бързо започване на преговори съгласно член 16 от настоящата директива с цел да не забавят излишно сливанията.
(14)
С цел определяне нивото на участие на работниците или служителите в съответните сливащи се дружества, следва да се вземе предвид съотношението на представителите на работниците или служителите и членовете на управителния съвет, който отговаря за приходните звена на дружествата, когато съществува участие на работниците или служителите.
(15)
Тъй като целта на предложената мярка, а именно установяване на единни правила, които са приложими на транснационално равнище, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и поради това, предвид на мащаба и въздействието на предложената мярка, може да бъде постигната по удовлетворителен начин на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, изложен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, изложен в същия член, настоящата директива не излиза извън необходимото за постигането на тази цел.
(16)
В съответствие с параграф 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро правно регулиране (10) държавите-членки следва да бъдат насърчавани да изготвят за техни цели и за целите на Общността таблици, които илюстрират, доколкото е възможно, съответствието между разпоредбите на настоящата директива и приетите национални разпоредби, както и да публикуват тези таблици,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага за сливания на дружества с ограничена отговорност, които са създадени в съответствие със законодателството на държава-членка и имат седалище, централно управление или основно място на дейност в рамките на Общността, при условие че поне две от последните се регулират от законодателството на различни държави-членки (наричани по-долу „презгранични сливания“).
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„дружество с ограничена отговорност“, наричано по-долу „дружество“, означава:
a)
дружество, посочено в член 1 от Директива 68/151/EИО (11), или
б)
дружество с дялов капитал и правосубектност, което притежава отделни активи, служещи единствено за покритие на задълженията му, и което трябва да спазва, съгласно националното законодателство, което го регулира, предпазни мерки по смисъла на Директива 68/151/EИО за защитата на интересите на членовете и на трети лица;
2.
„сливане“ означава операция, при която:
a)
едно или повече дружества прехвърлят, към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидират, активите и пасивите си на друго съществуващо дружество - приобретател, срещу предоставяне на техните членове на ценни книжа или акции от капитала на последното дружество и, ако е приложимо, срещу плащане в брой, което не превишава 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, балансовата стойност на тези ценни книжа или акции; или
б)
две или повече дружества прехвърлят, към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидират, активите и пасивите си на създадено от тях ново дружество срещу предоставяне на техните членове на ценни книжа или акции от капитала на новото дружество и, ако е приложимо, срещу плащане в брой, което не превишава 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, балансовата стойност на тези ценни книжа или акции; или
в)
дружество прехвърля към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидира, активите и пасивите си на дружество, което притежава всички ценни книжа или акции от капитала на първото.
Член 3
Допълнителни разпоредби относно обхвата
1. Независимо от член 2, параграф 2, настоящата директива се прилага и за презгранични сливания, при които съгласно законодателството на поне една от засегнатите държави-членки се допуска плащането в брой, упоменато в член 2, параграф 2, букви a) и б), да превишава 10 % от номиналната стойност, или при липса на номинална стойност, балансовата стойност на ценните книжа или акциите от капитала на формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
2. Държавите-членки могат да решат да не прилагат настоящата директива за презгранични сливания, в които участват кооперации, дори и когато последните биха попаднали в рамките на определението на „дружество с ограничена отговорност“ съгласно член 2, параграф 1.
3. Настоящата директива не се прилага за презгранични сливания, в които участва дружество, чийто предмет на дейност е колективна инвестиция на обществен капитал, което оперира на принципа на разпределение на риска и чиито дялове, по искане на притежателите им, се изкупуват обратно или се изплащат директно или индиректно за сметка на активите на това дружество. Това обратно изкупуване или изплащане се приравнява с действие, предприето от дружеството с цел да се гарантира, че борсовата стойност на дяловете му не се отклонява значително от нетната стойност на неговите активи.
Член 4
Условия за презграничните сливания
1. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго:
a)
презграничните сливания са единствено възможни между типове дружества, които могат да се сливат съгласно националното законодателство на съответните държави-членки, и
б)
ако дружеството, което участва в презграничното сливане, изпълнява разпоредбите и формалностите на меродавното за него национално законодателство. Законодателството на държава-членка, което разрешава на националните органи да се противопоставят на дадено вътрешно сливане поради държавен интерес, се прилага и за презгранично сливане, при което поне едно от сливащите се дружества се регулира съгласно законодателството на тази държава-членка. Тази разпоредба не се прилага до степента, до която се прилага член 21 от Регламент (EО) № 139/2004.
2. Разпоредбите и формалностите, посочени в параграф 1, буква б), включват по-специално тези относно процеса на вземане на решение по отношение на сливането и, имайки предвид презграничния характер на сливането, защитата на кредиторите на сливащите се дружества, притежателите на облигации и притежателите на ценни книжа или акции, както и защитата на работниците или служителите по отношение на правата, различни от правата по член 16. В случай на дружества, които участват в презгранично сливане и се регулират съгласно нейното законодателство, държавата-членка може да приема разпоредби с цел гарантиране на подходяща защита на членовете, които са малцинство и са се противопоставили на презграничното сливане.
Член 5
Общ план на презграничните сливания
Ръководството или административният орган на всяко от сливащите се дружества изготвя общ план на презграничното сливане. Общият план на презграничното сливане включва най-малко следните подробности:
a)
формата, името и седалището на сливащите се дружества, както и предложените форма, име и седалище за формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
б)
съотношението, приложимо за обмена на ценни книжа или акции от капитала на дружеството, както и сумата на всяко плащане в брой;
в)
условията за разпределение на ценните книжа или акциите от капитала на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
г)
вероятните отражения на презграничното сливане върху заетостта;
д)
датата, от която тези ценни книжа или акции от капитала на дружеството дават право на притежателите им да участват в печалбата, както и всички специфични условия, засягащи това право;
е)
датата, от която операциите на сливащите се дружества ще бъдат третирани за счетоводни цели като операции на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
ж)
правата, дадени от формираното в резултат на презграничното сливане дружество на членовете, които имат специални права, или на притежателите на ценни книжа, различни от акции от капитала на дружеството, или предложените мерки относно тях;
з)
всички специални привилегии, предоставени на експертите, които проверяват общия план на презграничното сливане, или на членовете на административните, управителните, надзорните или контролните органи на сливащите се дружества;
и)
устава на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
й)
когато е уместно, информация за процедурите, при които съгласно член 16 се регулират условията за включване на работниците или служителите в процеса на дефиниране на правото им да участват във формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
к)
информация за оценката на активите и пасивите, които се прехвърлят на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
л)
датите от годишните отчети на сливащите се дружества, които се използват за определяне условията на презграничното сливане.
Член 6
Публикуване
1. Общият план на презграничното сливане се публикува по начин, определен в законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 68/151/EИО, за всяко от сливащите се дружества и най-късно един месец преди датата на общото събрание, което следва да вземе решение за плана.
2. Съгласно допълнителните изисквания, наложени от държавата-членка, която регулира съответното дружество, в държавния вестник на тази държава-членка се публикуват следните подробности за всяко от сливащите се дружества:
a)
типът, името и седалището на всяко сливащо се дружество;
б)
регистърът, в който се съхраняват документите по отношение на всяко сливащо се дружество, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 68/151/EИО, както и номерът на вписването в този регистър;
в)
указание за условията за упражняване правата на кредиторите и на всички членове на сливащите се дружества, които са малцинство, както и адресът, на който може да бъде получена безплатно пълна информация за тези условия.
Член 7
Доклад от управителния или административния орган
Управителният или административният орган на всяко от сливащите се дружества изготвя доклад, предназначен за членовете, който разяснява и аргументира правните и икономическите аспекти на презграничното сливане, както и разяснява отраженията на презграничното сливане върху членовете, кредиторите и работниците или служителите.
Докладът се предоставя на членовете и на представителите на работниците или служителите или, ако няма такива представители, на самите работници или служители, не по-късно от един месец преди датата на общото събрание, упоменато в член 9.
Ако управителният или административният орган на което и да е сливащо се дружество получи своевременно становище от представителите на работниците или служителите си, както е предвидено в националното законодателство, това становище се прилага към доклада.
Член 8
Доклад от независими експерти
1. За всяко сливащо се дружество се съставя доклад от независими експерти, който се предоставя на членовете не по-късно от един месец преди датата на общото събрание, упоменато в член 9. Експертите могат да бъдат физически или юридически лица съгласно националното законодателство на всяка държава-членка.
2. Като алтернатива на експертите, които действат от името на всяко от сливащите се дружества, общият план на презграничното сливане може да бъде проверяван от един или повече независими експерти, назначени за тази цел, въз основа на общо искане на дружествата, от съдебен или административен орган в държавата-членка на едно от сливащите се дружества или формираното в резултат на презграничното сливане дружество или одобрени от този орган, които съставят единен писмен доклад, предназначен за всички членове.
3. Докладът от експертите включва най-малко подробностите, предвидени в член 10, параграф 2 от Директива 78/855/EИО на Съвета от 9 октомври 1978 г. относно сливания на публични дружества с ограничена отговорност (12). Експертите имат право да изискват от всяко от сливащите се дружества информация, която считат за необходима за изпълнението на задълженията си.
4. Проверка от независими експерти по отношение на общия план на презграничното сливане, както и доклад от експерти не се изискват, ако всички членове на дружествата, които участват в презграничното сливане, са се договорили за това.
Член 9
Одобрение от общото събрание
1. След като се запознае с посочените в членове 7 и 8 доклади, общото събрание на всяко от сливащите се дружества взема решение за одобрението на общия план на презграничното сливане.
2. Общото събрание на всяко от сливащите се дружества може да си запази правото да постави презграничното сливане в зависимост от утвърждаването от негова страна на договореностите, които са постигнати по отношение на участието на работниците или служителите във формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
3. Законодателството на държава-членка не трябва да изисква одобрение на сливането от общото събрание на дружеството - приобретател, ако са изпълнени условията, определени в член 8 от Директива 78/855/EИО.
Член 10
Сертификат преди сливане
1. Всяка държава-членка определя съда, нотариуса или друга власт, компетентни да контролират законосъобразността на презграничното сливане по отношение на тази част от процедурата, която засяга всяко сливащо се дружество, регулирано съгласно националното ѝ законодателство.
2. Посочената в параграф 1 власт във всяка заинтересована държава-членка незабавно издава за всяко сливащо се дружество, регулирано съгласно националното законодателство на тази държава, сертификат, който удостоверява по категоричен начин надлежното изпълнение на действията и формалностите, предхождащи сливането.
3. Ако законодателството на държава-членка, съгласно което се регулира сливащо се дружество, предвижда процедура за контрол и изменение на съотношението, приложимо за обмена на ценни книжа или акции, или процедура за компенсиране на членовете, които са малцинство, без да се засяга вписването на презграничното сливане, то тази процедура се прилага само ако другите сливащи се дружества в държави-членки, които не предвиждат такава процедура, изрично се съгласят, при одобрението на общия план на презграничното сливане в съответствие с член 9, параграф 1, с възможността за членовете на това сливащо се дружество да поискат такава процедура от съда, който има юрисдикция над дружеството. В тези случаи посочената в параграф 1 власт може да издаде сертификата, упоменат в параграф 2, дори и ако тази процедура е започнала. Независимо от това в сертификата трябва да бъде посочено, че процедурата е предстояща. Решението в рамките на процедурата е задължително за формираното в резултат на презграничното сливане дружество и за неговите членове.
Член 11
Контрол върху законосъобразността на презграничното сливане
1. Всяка държава-членка определя съда, нотариуса или друга власт, компетентна да контролира законосъобразността на презграничното сливане по отношение на тази част от процедурата, която засяга извършването на презграничното сливане или, когато е уместно, формирането на ново дружество в резултат на презграничното сливане, когато създаденото в резултат на презграничното сливане дружество се регулира съгласно националното ѝ законодателство. Посочената власт гарантира по-специално, че сливащите се дружества са одобрили общия план на презграничното сливане при едни и същи условия и, когато е уместно, условията за участието на работниците или служителите са определени в съответствие с член 16.
2. За тази цел всяко сливащо се дружество предоставя на посочената в параграф 1 власт сертификата, посочен в член 10, параграф 2, в рамките на шест месеца от неговото издаване и заедно с общия план на презграничното сливане, одобрен от упоменатото в член 9 общо събрание.
Член 12
Влизане в сила на презграничното сливане
Датата на влизане в сила на презграничното сливане се определя съгласно законодателството на държавата-членка, съгласно което се регулира формираното в резултат на презграничното сливане дружество. Тази дата трябва да бъде след извършването на контрола, упоменат в член 11.
Член 13
Вписване
Формата за обявяване извършването на презграничното сливане, в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО, в публичния регистър, в който всяко дружество е задължено да вписва документите си, се определя съгласно законодателството на държавите-членки, предмет на чиято юрисдикция са сливащите се дружества.
Регистърът, в който се вписва формираното в резултат на презграничното сливане дружество, незабавно нотифицира регистъра, в който всяко дружество е било задължено да вписва документите си, че презграничното сливане се е състояло. Заличаването на предишното вписване се извършва, ако това е приложимо, при получаване на тази нотификация, но не и преди това.
Член 14
Последици от презграничното сливане
1. Презгранично сливане, което е извършено съгласно определеното в член 2, параграф 2, букви a) и в), има следните последици, считано от посочената в член 12 дата:
a)
всички активи и пасиви на дружеството, което се придобива, се прехвърлят на дружеството - приобретател;
б)
членовете на дружеството, което се придобива, стават членове на дружеството - приобретател;
в)
дружеството, което се придобива, престава да съществува.
2. Презгранично сливане, което е извършено съгласно определеното в член 2, параграф 2, буква б), има следните последици, считано от посочената в член 12 дата:
a)
всички активи и пасиви на сливащите се дружества се прехвърлят на новото дружество;
б)
членовете на сливащите се дружества стават членове на новото дружество;
в)
сливащите се дружества престават да съществуват.
3. Ако законодателствата на държавите-членки изискват, в случай на презгранично сливане на дружества в обхвата на настоящата директива, изпълнението на специфични формалности, преди прехвърлянето от сливащите се дружества на определени активи, права и задължения да е влязло в сила спрямо трети лица, то тези формалности се изпълняват от формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
4. Правата и задълженията на сливащите се дружества, които произтичат от трудови договори или трудови правоотношения и които съществуват към датата, на която презграничното сливане влиза в сила, се прехвърлят, на основание на това влизащо в сила презгранично сливане, на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, считано от датата на влизане в сила на сливането.
5. Акциите от дружеството - приобретател, не се обменят за акции от дружеството, което се придобива, които се притежават:
a)
от самото дружество - приобретател, или чрез лице, което действа от свое име, но за сметка на първото; или
б)
от самото дружество, което се придобива, или чрез лице, което действа от свое име, но за сметка на първото.
Член 15
Опростени формалности
1. Ако презгранично сливане чрез придобиване се извършва от дружество, което притежава всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват:
-
член 5, букви б), в) и д), член 8 и член 14, параграф 1, буква б) не се прилагат,
-
член 9, параграф 1 не се прилага за дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват.
2. Ако презгранично сливане чрез придобиване се извършва от дружество, което притежава 90 % или повече, но не всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват, докладите от независим експерт или експерти, както и необходимите за контрола документи се изискват само до степента, до която това е необходимо съгласно националното законодателство, предмет на чиято юрисдикция е дружеството - приобретател, или дружеството, което се придобива.
Член 16
Участие на работниците или служителите
1. Без да се засяга параграф 2, формираното в резултат на презграничното сливане дружество се регулира от действащите в държавата-членка, в която се намира седалището му, правила относно участието на работниците или служителите, ако са налице такива.
2. Независимо от това действащите в държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, правила относно участието на работниците или служителите, ако са налице такива, не се прилагат, ако поне едно от сливащите се дружества има в рамките на шестмесечния период преди публикуването на общия план на презграничното сливане, упоменат в член 6, среден брой работници или служители над 500 и в него функционира система за участие на работниците или служителите по смисъла на член 2, буква к) от Директива 2001/86/EО, или когато националното законодателство, приложимо за формираното в резултат на презграничното сливане дружество:
a)
не предвижда поне същото ниво на участие на работниците или служителите, както съществуващото в съответните сливащи се дружества, изразено като съотношение на представителите на работниците или служителите и членовете на административния или надзорния орган, комитетите към тях или управителния съвет, който отговаря за приходните звена на дружеството, когато съществува участие на работниците или служителите, или
б)
не предвижда за работниците или служителите в предприятия на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, които се намират в други държави-членки, същите условия за упражняване на правото на участие, както тези за работниците или служителите в държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
3. В посочените в параграф 2 случаи участието на работниците или служителите във формираното в резултат на презграничното сливане дружество и в процеса на дефинирането на това право се регулира от държавите-членки, mutatis mutandis, и при условията на параграфи от 4 до 7 по-долу, в съответствие с установените в член 12, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (EО) № 2157/2001 принципи и процедури, както и следните разпоредби на Директива 2001/86/EО:
a)
член 3, параграфи 1, 2 и 3, параграф 4, първа алинея, първо тире и втора алинея, параграфи 5 и 7;
б)
член 4, параграф 1, параграф 2, букви a), ж) и з) и параграф 3;
в)
член 5;
г)
член 6;
д)
член 7, параграф 1, параграф 2, първа алинея, буква б) и втора алинея и параграф 3. Независимо от това процентите, които се изискват съгласно член 7, параграф 2, първа алинея, буква б) от Директива 2001/86/EО за прилагането на стандартните правила, съдържащи се в част 3 от приложението към посочената директива, се увеличават от 25 на 33 1/3 % за целите на настоящата директива;
е)
членове 8, 10 и 12;
ж)
член 13, параграф 4;
з)
част 3 от приложението, буква б).
4. При регулирането на принципите и процедурите, посочени в параграф 3, държавите-членки:
a)
дават право на съответните органи на сливащите се дружества да избират, без каквото и да е предварително договаряне, да се регулират пряко от стандартните правила за участие, посочени в параграф 3, буква з), както са определени в законодателството на държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, както и да съблюдават тези правила от датата на вписването;
б)
дават право на специалния договарящ орган да реши, с мнозинство от две трети на членовете си, които представляват най-малко две трети от работниците или служителите, включително гласовете на членовете, които представляват работниците или служителите в най-малко две различни държави-членки, да не започва преговори или да прекрати преговорите, които вече са започнали, както и да разчита на действащите правила за участие в държавата-членка, където се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
в)
могат да предвидят в случаите, в които стандартните правила за участие се прилагат след предварителни преговори, както и независимо от тези правила, намаляване на дела на представителите на работниците или служителите в административния орган на формираното в резултат на презграничното сливане дружество. Независимо от това, ако представителите на работниците или служителите в едно от сливащите се дружества са съставлявали най-малко една трета от административния или надзорния съвет, намаляването не трябва да води до дял на представителите на работниците или служителите в административния орган, който е по-малък от една трета.
5. Разширяването на обхвата на правото на участие със заети в други държави-членки работници или служители на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, посочени в параграф 2, буква б), не води до задължение за държавите-членки, които вземат решението за разширяването, да включат тези работници или служители при изчисляването на праговете на заетите лица, които пораждат права на участие по силата на националното законодателство.
6. Ако в поне едно от сливащите се дружества функционира система за участие на работниците или служителите и формираното в резултат на презграничното сливане дружество следва да бъде регулирано от такава система в съответствие с правилата, посочени в параграф 2, това дружество е задължено да приеме правна форма, която позволява упражняването на правото на глас.
7. Ако във формираното в резултат на презграничното сливане дружество функционира система за участие на работниците или служителите, това дружество е задължено да предприеме мерки, за да гарантира, че правото на участие на работниците или служителите е защитено в случай на последващи местни сливания за период от три години след извършването на презграничното сливане, като установените в настоящия член правила се прилагат mutatis mutandis.
Член 17
Валидност
Презгранично сливане, което е влязло в сила съгласно член 12, не може да бъде обявено за нищожно.
Член 18
Преглед
След изтичането на период от пет години след датата, определена в член 19, първа алинея, Комисията извършва преглед на настоящата директива в светлината на опита при прилагането ѝ и прави предложение за изменение, ако е необходимо.
Член 19
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 декември 2007 г.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 20
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 21
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 26 октомври 2005 година.
DIRECTIVE 2005/56/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 26 octobre 2005
sur les fusions transfrontalières des sociétés de capitaux
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 44,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis du Comité économique et social européen (1), statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Une coopération et un regroupement entre sociétés de capitaux d'États membres différents sont nécessaires. Cependant, les sociétés de capitaux éprouvent de nombreuses difficultés, aux niveaux législatif et administratif au sein de la Communauté, à réaliser des fusions transfrontalières entre elles. Il est donc nécessaire, pour assurer l'achèvement et le fonctionnement du marché intérieur, de prévoir des dispositions communautaires en vue de faciliter la réalisation de fusions transfrontalières entre sociétés de capitaux de différents types relevant de législations d'États membres différents.
(2)
La présente directive facilite la fusion transfrontalière des sociétés de capitaux telles qu'elles sont ici définies. La législation des États membres doit autoriser la fusion transfrontalière d'une société de capitaux nationale avec une société de capitaux d'un autre État membre si la législation nationale des États membres concernés permet les fusions entre ces types de sociétés.
(3)
Afin de faciliter les opérations de fusion transfrontalière, il convient de prévoir que, à moins que la présente directive n'en dispose autrement, chaque société participant à une fusion transfrontalière, ainsi que chaque tiers concerné, reste soumis aux dispositions et aux formalités de la législation nationale qui serait applicable à une fusion nationale. Il convient qu'aucune des dispositions et formalités de la législation nationale auxquelles il est fait référence dans la présente directive n'introduise de restrictions à la liberté d'établissement ou à la libre circulation des capitaux, à moins que ces restrictions puissent être justifiées conformément à la jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes, notamment par des exigences d'intérêt général, et qu'elles soient à la fois nécessaires pour satisfaire à de telles exigences impératives et proportionnelles à celles-ci.
(4)
Le projet commun de fusion transfrontalière doit être élaboré dans les mêmes termes pour chacune des sociétés concernées dans les différents États membres. Il y a lieu dès lors de préciser le contenu minimal de ce projet commun, les sociétés en cause restant libres de se mettre d'accord sur d'autres éléments du projet.
(5)
Pour protéger les intérêts tant des associés que des tiers, il est opportun que, pour chacune des sociétés qui fusionnent, tant le projet de fusion transfrontalière que la réalisation de la fusion transfrontalière fassent l'objet d'une publicité via une inscription dans le registre public approprié.
(6)
La législation de tous les États membres devrait prévoir l'élaboration, à l'échelon national, d'un rapport sur le projet de fusion transfrontalière par un ou plusieurs experts pour chacune des sociétés qui fusionnent. Pour limiter les frais d'expert dans le cadre d'une fusion transfrontalière, il convient de prévoir la possibilité d'un rapport unique destiné à l'ensemble des associés des sociétés qui participent à une opération de fusion transfrontalière. Le projet commun de fusion transfrontalière doit être approuvé par l'assemblée générale de chacune de ces sociétés.
(7)
Pour faciliter les opérations de fusion transfrontalière, il convient de prévoir que le contrôle de l'achèvement et de la légalité du processus décisionnel au sein de chaque société qui fusionne devrait être effectué par l'autorité nationale compétente pour chacune de ces sociétés, alors que le contrôle de l'achèvement et de la légalité de la fusion transfrontalière devrait être effectué par l'autorité nationale compétente pour la société issue de la fusion transfrontalière. L'autorité nationale en question peut être un tribunal, un notaire ou toute autre autorité compétente désignée par l'État membre concerné. La législation nationale en vertu de laquelle la date de prise d'effet de la fusion transfrontalière est déterminée devrait également être précisée; cette législation est celle dont relève la société issue de la fusion transfrontalière.
(8)
Pour protéger les intérêts des associés et des tiers, il convient d'indiquer les effets juridiques de la fusion transfrontalière en établissant une distinction selon que la société issue de la fusion est une société absorbante ou une nouvelle société. Dans un souci de sécurité juridique, il convient d'interdire de prononcer la nullité d'une fusion transfrontalière après la date à laquelle la fusion transfrontalière a pris effet.
(9)
La présente directive ne préjuge pas de l'application de la législation sur le contrôle des concentrations entre entreprises, tant au niveau communautaire, en vertu du règlement (CE) no 139/2004 (3), qu'à l'échelon des États membres.
(10)
La présente directive n'a pas d'incidence sur la législation communautaire régissant les intermédiaires de crédit et les autres établissements financiers ni sur les règles nationales élaborées ou instaurées en vertu de ladite législation.
(11)
La présente directive s'applique sans préjudice des dispositions de la législation d'un État membre qui requièrent des informations relatives au lieu d'implantation de l'administration centrale ou du principal établissement envisagé pour la société issue de la fusion transfrontalière.
(12)
Les droits des travailleurs autres que les droits de participation devraient rester organisés conformément aux dispositions nationales visées par la directive 98/59/CE du Conseil du 20 juillet 1998 relative aux licenciements collectifs (4), la directive 2001/23/CE du Conseil du 12 mars 2001 relative au maintien des droits des travailleurs en cas de transfert d'entreprises, d'établissements ou de parties d'entreprises ou d'établissements (5), la directive 2002/14/CE du Parlement européen et du Conseil du 11 mars 2002 établissant un cadre général relatif à l'information et à la consultation des travailleurs dans la Communauté européenne (6) ainsi que la directive 94/45/CE du Conseil du 22 septembre 1994 concernant l'institution d'un comité d'entreprise européen ou d'une procédure dans les entreprises de dimension communautaire et les groupes d'entreprises de dimension communautaire en vue d'informer et de consulter les travailleurs (7).
(13)
Si les travailleurs ont des droits de participation dans une des sociétés qui fusionnent, dans les conditions fixées par la présente directive, et si la législation nationale de l'État membre dans lequel la société issue de la fusion transfrontalière a son siège statutaire ne prévoit pas le même niveau de participation que celui qui s'applique aux sociétés concernées qui fusionnent, y compris au sein des comités du conseil de surveillance ayant des pouvoirs de décision, ou ne prévoit pas que les travailleurs des établissements issus de la fusion transfrontalière peuvent exercer les mêmes droits, la participation des travailleurs dans la société issue de la fusion transfrontalière et leur implication dans la définition de ces droits doivent être réglementées. À cette fin, les principes et modalités prévus dans le règlement (CE) no 2157/2001 du Conseil du 8 octobre 2001 relatif au statut de la société européenne (SE) (8) et dans la directive 2001/86/CE du Conseil du 8 octobre 2001 complétant le statut de la société européenne pour ce qui concerne l'implication des travailleurs (9) doivent être pris comme base, sous réserve, toutefois, des modifications qui sont jugées nécessaires en raison du fait que la société issue de la fusion relèvera de la législation nationale de l'État membre où elle a son siège statutaire. Les États membres peuvent prendre des dispositions conformément à l'article 3, paragraphe 2, point b), de la directive 2001/86/CE en vue de l'ouverture rapide de négociations en vertu de l'article 16 de la présente directive afin d'éviter de retarder inutilement des fusions.
(14)
Afin de déterminer le niveau de participation des travailleurs qui s'applique dans les sociétés concernées dans le cadre de la fusion, il convient de prendre également en compte la proportion des représentants des travailleurs parmi les membres du groupe de direction qui gère les unités chargées d'atteindre des objectifs en termes de profit (profit units) dans ces sociétés, à condition qu'il y ait une représentation des travailleurs.
(15)
Étant donné que l'objectif de l'action envisagée, à savoir établir une réglementation comportant des éléments communs applicables au niveau transnational, ne peut pas être réalisé de manière suffisante par les États membres et peut donc, en raison des dimensions et des effets de l'action envisagée, être mieux réalisé au niveau communautaire, la Communauté peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, la présente directive n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif.
(16)
Il convient que, conformément au point 34 de l'accord interinstitutionnel «Mieux légiférer» (10), les États membres soient encouragés à établir, pour eux-mêmes et dans l'intérêt de la Communauté, leurs propres tableaux, qui illustrent, dans la mesure du possible, la concordance entre la directive et les mesures de transposition et à les rendre publics,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Champ d'application
La présente directive s'applique aux fusions de sociétés de capitaux constituées en conformité avec la législation d'un État membre et ayant leur siège statutaire, leur administration centrale ou leur principal établissement à l'intérieur de la Communauté, si deux d'entre elles au moins relèvent de la législation d'États membres différents (fusions ci-après dénommées «fusions transfrontalières»).
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
1)
«société de capitaux», ci-après dénommée «société»:
a)
une société telle que visée à l'article 1er de la directive 68/151/CEE (11), ou
b)
une société avec un capital social, jouissant de la personnalité juridique, possédant un patrimoine séparé qui répond à lui seul des dettes de la société et soumise par sa législation nationale à des conditions de garanties telles qu'elles sont prévues par la directive 68/151/CEE, pour protéger les intérêts tant des associés que des tiers;
2.
«fusion», l'opération par laquelle:
a)
une ou plusieurs sociétés transfèrent, par suite et au moment de leur dissolution sans liquidation, l'ensemble de leur patrimoine, activement et passivement, à une autre société préexistante - la société absorbante -, moyennant l'attribution à leurs associés de titres ou de parts représentatifs du capital social de l'autre société et éventuellement d'une soulte en espèces ne dépassant pas 10 % de la valeur nominale ou, à défaut de valeur nominale, du pair comptable de ces titres ou parts; ou
b)
deux ou plusieurs sociétés transfèrent, par suite et au moment de leur dissolution sans liquidation, l'ensemble de leur patrimoine, activement et passivement, à une société qu'elles constituent - la nouvelle société -, moyennant l'attribution à leurs associés de titres ou de parts représentatifs du capital social de cette nouvelle société et éventuellement d'une soulte en espèces ne dépassant pas 10 % de la valeur nominale ou, à défaut de valeur nominale, du pair comptable de ces titres ou parts; ou
c)
une société transfère, par suite et au moment de sa dissolution sans liquidation, l'ensemble de son patrimoine, activement et passivement, à la société qui détient la totalité des titres ou des parts représentatifs de son capital social.
Article 3
Autres dispositions concernant le champ d'application
1. Nonobstant l'article 2, point 2), la présente directive s'applique également aux fusions transfrontalières lorsque la législation d'au moins un des États membres concernés permet que le versement de la soulte en espèces visée à l'article 2, point 2), a) et b), dépasse 10 % de la valeur nominale ou, à défaut de valeur nominale, du pair comptable de ces titres ou parts représentant le capital de la société issue de la fusion transfrontalière.
2. Les États membres peuvent décider de ne pas appliquer la présente directive aux fusions transfrontalières auxquelles participe une société coopérative, même dans les cas où cette dernière entre dans la définition de la «société de capitaux» énoncée à l'article 2, point 1).
3. La présente directive ne s'applique pas aux fusions transfrontalières auxquelles participe une société dont l'objet est le placement collectif des capitaux recueillis auprès du public, dont le fonctionnement est soumis au principe de la répartition des risques et dont les parts sont, à la demande des porteurs, rachetées ou remboursées, directement ou indirectement, à charge des actifs de cette société. Est assimilé à de tels rachats ou remboursements le fait pour une société d'agir afin que la valeur de ses parts en Bourse ne s'écarte pas sensiblement de leur valeur d'inventaire nette.
Article 4
Conditions liées aux fusions transfrontalières
1. Sauf disposition contraire de la présente directive,
a)
les fusions transfrontalières ne sont possibles qu'entre types de sociétés qui peuvent fusionner en vertu de la législation nationale des États membres concernés; et
b)
une société participant à une fusion transfrontalière se conforme aux dispositions et aux formalités de la législation nationale dont elle relève. Lorsque la législation d'un État membre permet à ses autorités nationales de s'opposer, pour des raisons d'intérêt public, à une fusion au niveau national, cette législation s'applique également à une fusion transfrontalière lorsqu'au moins une des sociétés qui fusionnent relève de la législation de cet État membre. La présente disposition ne s'applique pas dans la mesure où l'article 21 du règlement (CE) no 139/2004 est applicable.
2. Les dispositions et formalités visées au paragraphe 1, point b), concernent en particulier le processus décisionnel relatif à la fusion et, compte tenu de la nature transfrontalière de la fusion, la protection des créanciers des sociétés qui fusionnent, des obligataires et des porteurs de titres ou de parts, ainsi que des travailleurs pour ce qui est des droits autres que ceux régis par l'article 16. Un État membre peut adopter, pour les sociétés participant à une fusion transfrontalière et relevant de sa législation, des dispositions destinées à assurer une protection appropriée aux associés minoritaires qui se sont prononcés contre la fusion transfrontalière.
Article 5
Projet commun de fusion transfrontalière
Les organes de direction ou d'administration de chacune des sociétés qui fusionnent établissent un projet commun de fusion transfrontalière qui comprend au moins:
a)
la forme, la dénomination et le siège statutaire des sociétés qui fusionnent et ceux envisagés pour la société issue de la fusion transfrontalière;
b)
le rapport d'échange des titres ou des parts représentatifs du capital social et, le cas échéant, le montant de toute soulte en espèces;
c)
les modalités d'attribution des titres ou des parts représentatifs du capital social de la société issue de la fusion transfrontalière;
d)
les effets probables de la fusion transfrontalière sur l'emploi;
e)
la date à partir de laquelle ces titres ou parts représentatifs du capital social donnent le droit de participer aux bénéfices ainsi que toute modalité particulière relative à ce droit;
f)
la date à partir de laquelle les opérations des sociétés qui fusionnent sont considérées du point de vue comptable comme accomplies pour le compte de la société issue de la fusion transfrontalière;
g)
les droits assurés par la société issue de la fusion transfrontalière aux associés ayant des droits spéciaux et aux porteurs de titres autres que des actions ou des parts représentatifs du capital social ou les mesures proposées à leur égard;
h)
tous avantages particuliers attribués aux experts qui examinent le projet de fusion transfrontalière, ainsi qu'aux membres des organes d'administration, de direction, de surveillance ou de contrôle des sociétés qui fusionnent;
i)
les statuts de la société issue de la fusion transfrontalière;
j)
le cas échéant, des informations sur les procédures selon lesquelles sont fixées, conformément à l'article 16, les modalités relatives à l'implication des travailleurs dans la définition de leurs droits de participation dans la société issue de la fusion transfrontalière;
k)
des informations concernant l'évaluation du patrimoine actif et passif transféré à la société issue de la fusion transfrontalière;
l)
les dates des comptes des sociétés qui fusionnent utilisés pour définir les conditions de la fusion transfrontalière.
Article 6
Publication
1. Pour chacune des sociétés qui fusionnent, le projet commun de fusion transfrontalière est publié selon les modalités prévues par la législation de chaque État membre conformément à l'article 3 de la directive 68/151/CEE, un mois au moins avant la date de l'assemblée générale qui doit se prononcer à ce sujet.
2. Pour chacune des sociétés qui fusionnent et sous réserve des exigences supplémentaires imposées par l'État membre auxquelles la société concernée est soumise, les indications suivantes sont publiées dans le bulletin national de cet État membre:
a)
la forme, la dénomination et le siège statutaire de chaque société qui fusionne;
b)
le registre auprès duquel les actes visés à l'article 3, paragraphe 2, de la directive 68/151/CEE ont été déposés pour chacune des sociétés qui fusionnent ainsi que le numéro d'inscription dans ce registre;
c)
une indication, pour chacune des sociétés qui fusionnent, des modalités d'exercice des droits des créanciers et, le cas échéant, des associés minoritaires des sociétés qui fusionnent ainsi que l'adresse à laquelle peut être obtenue, sans frais, une information exhaustive sur ces modalités.
Article 7
Rapport de l'organe de direction ou d'administration
L'organe de direction ou d'administration de chacune des sociétés qui fusionnent établit un rapport à l'intention des associés expliquant et justifiant les aspects juridiques et économiques de la fusion transfrontalière et expliquant les conséquences de cette fusion transfrontalière pour les associés, les créanciers et les salariés.
Le rapport est mis à la disposition des associés et des représentants du personnel ou, s'il n'en existe pas, des salariés eux-mêmes au plus tard un mois avant la date de l'assemblée générale visée à l'article 9.
Si l'organe de direction ou d'administration de l'une ou de l'autre des sociétés qui fusionnent reçoit à temps un avis émis en vertu du droit national par les représentants de ses salariés, cet avis est annexé au rapport.
Article 8
Rapport de l'expert indépendant
1. Un rapport d'expert indépendant destiné aux associés et disponible un mois au moins avant la date de la réunion de l'assemblée générale visée à l'article 9 est établi pour chaque société qui fusionne. En fonction de la législation de chaque État membre, ces experts peuvent être des personnes physiques ou morales.
2. En lieu et place des experts agissant pour le compte de chacune des sociétés qui fusionnent, un ou plusieurs experts indépendants, désignés à cet effet sur demande conjointe de ces sociétés par une autorité judiciaire ou administrative de l'État membre dont relève l'une des sociétés qui fusionnent ou la société issue de la fusion transfrontalière, ou agréés par une telle autorité, peuvent examiner le projet de fusion transfrontalière et établir un rapport écrit unique destiné à l'ensemble des associés.
3. Le rapport d'expert contient au moins les mentions prévues à l'article 10, paragraphe 2, de la directive 78/855/CEE du Conseil du 9 octobre 1978 concernant les fusions des sociétés anonymes (12). Les experts sont habilités à demander à chacune des sociétés qui fusionnent toutes les informations qu'ils jugent nécessaires dans l'exécution de leurs fonctions.
4. Ni un examen du projet de fusion transfrontalière par des experts indépendants ni un rapport d'expert ne sont requis si tous les associés de chacune des sociétés participant à la fusion transfrontalière en ont ainsi décidé.
Article 9
Approbation par l'assemblée générale
1. Après avoir pris connaissance des rapports visés aux articles 7 et 8, l'assemblée générale de chacune des sociétés qui fusionnent se prononce sur l'approbation du projet commun de fusion transfrontalière.
2. L'assemblée générale de chacune des sociétés qui fusionnent peut subordonner la réalisation de la fusion transfrontalière à la condition qu'elle entérine expressément les modalités décidées pour la participation des travailleurs dans la société issue de la fusion transfrontalière.
3. La législation d'un État membre peut ne pas imposer l'approbation de la fusion par l'assemblée générale de la société absorbante si les conditions prévues à l'article 8 de la directive 78/855/CEE sont remplies.
Article 10
Certificat préalable à la fusion
1. Chaque État membre désigne le tribunal, le notaire ou toute autre autorité compétente pour contrôler la légalité de la fusion transfrontalière pour la partie de la procédure relative à chacune des sociétés qui fusionnent et qui relèvent de sa législation nationale.
2. Dans chaque État membre concerné, l'autorité visée au paragraphe 1 délivre sans délai à chaque société qui fusionne et qui relève de sa législation nationale un certificat attestant de façon incontestable l'accomplissement correct des actes et des formalités préalables à la fusion.
3. Si le droit d'un État membre dont relève une société qui fusionne prévoit une procédure permettant d'analyser et de modifier le rapport d'échange des titres ou des parts, ou une procédure visant à indemniser les associés minoritaires, sans empêcher l'immatriculation de la fusion transfrontalière, cette procédure ne s'applique que si les autres sociétés qui fusionnent et qui sont situées dans un État membre ne prévoyant pas ce type de procédure acceptent explicitement, lorsqu'elles approuvent le projet de fusion transfrontalière conformément à l'article 9, paragraphe 1, la possibilité offerte aux associés de cette société qui fusionne d'avoir recours auxdites procédures à engager auprès du tribunal compétent pour cette société qui fusionne. Dans ce cas, l'autorité visée au paragraphe 1 peut délivrer le certificat visé au paragraphe 2, même si une procédure de ce type est engagée. Le certificat doit cependant indiquer que la procédure est en cours. La décision prise à l'issue de la procédure lie la société issue de la fusion transfrontalière et l'ensemble de ses associés.
Article 11
Contrôle de la légalité de la fusion transfrontalière
1. Chaque État membre désigne le tribunal, le notaire ou toute autre autorité compétente pour contrôler la légalité de la fusion transfrontalière pour la partie de la procédure relative à la réalisation de la fusion transfrontalière et, le cas échéant, à la constitution d'une nouvelle société issue de la fusion transfrontalière lorsque la société issue de la fusion transfrontalière relève de sa législation nationale. L'autorité en question contrôle en particulier que les sociétés qui fusionnent ont approuvé le projet commun de fusion transfrontalière dans les mêmes termes et, le cas échéant, que les modalités relatives à la participation des travailleurs ont été fixées conformément à l'article 16.
2. À cette fin, chaque société qui fusionne remet à l'autorité visée au paragraphe 1 le certificat prévu à l'article 10, paragraphe 2, dans un délai de six mois à compter de sa délivrance, ainsi que le projet commun de fusion transfrontalière, approuvé par l'assemblée générale visée à l'article 9.
Article 12
Prise d'effet de la fusion transfrontalière
La législation de l'État membre dont relève la société issue de la fusion transfrontalière détermine la date à laquelle la fusion transfrontalière prend effet. Cette date doit être postérieure à l'exécution des contrôles visés à l'article 11.
Article 13
Immatriculation
La législation de chacun des États membres dont relevaient les sociétés qui ont fusionné détermine, en ce qui concerne son territoire, les modalités, conformément à l'article 3 de la directive 68/151/CEE, de la publicité de la réalisation de la fusion transfrontalière dans le registre public auprès duquel chacune de ces sociétés était tenue de procéder au dépôt des actes.
Le registre destiné à l'immatriculation de la société issue de la fusion transfrontalière notifie sans délai au registre auprès duquel chacune de ces sociétés était tenue de procéder au dépôt des actes que la fusion transfrontalière a pris effet. La radiation de l'ancienne immatriculation s'effectue, s'il y a lieu, dès réception de la notification, mais pas avant.
Article 14
Effets de la fusion transfrontalière
1. La fusion transfrontalière réalisée conformément à l'article 2, point 2), a) et c), entraîne, à partir de la date visée à l'article 12, les effets suivants:
a)
l'ensemble du patrimoine actif et passif de la société absorbée est transféré à la société absorbante;
b)
les associés de la société absorbée deviennent associés de la société absorbante;
c)
la société absorbée cesse d'exister.
2. La fusion transfrontalière réalisée conformément à l'article 2, point 2) b), entraîne, à partir de la date visée à l'article 12, les effets suivants:
a)
l'ensemble du patrimoine actif et passif des sociétés qui fusionnent est transféré à la nouvelle société;
b)
les associés des sociétés qui fusionnent deviennent associés de la nouvelle société;
c)
les sociétés qui fusionnent cessent d'exister.
3. Lorsque la législation des États membres requiert, en cas de fusion transfrontalière de sociétés visées par la présente directive, des formalités particulières pour l'opposabilité aux tiers du transfert de certains biens, droits et obligations apportés par les sociétés qui fusionnent, ces formalités sont accomplies par la société issue de la fusion transfrontalière.
4. Les droits et obligations des sociétés qui fusionnent résultant de contrats de travail ou de relations de travail et existant à la date à laquelle la fusion transfrontalière prend effet sont transmis, du fait de la prise d'effet de cette fusion transfrontalière, à la société issue de la fusion transfrontalière à la date de prise d'effet de la fusion transfrontalière.
5. Aucune part détenue dans la société absorbante ne peut être échangée contre des parts détenues dans la société absorbée:
a)
soit par la société absorbante elle-même ou par l'intermédiaire d'une personne agissant en son nom propre mais pour le compte de la société;
b)
soit par la société absorbée elle-même ou par l'intermédiaire d'une personne agissant en son nom propre mais pour le compte de la société.
Article 15
Formalités simplifiées
1. Lorsqu'une fusion transfrontalière par absorption est réalisée par une société qui détient toutes les parts et tous les autres titres conférant un droit de vote aux assemblées générales de la société ou des sociétés absorbées:
-
les dispositions de l'article 5, points b), c) et e), de l'article 8, et de l'article 14, paragraphe 1, point b), ne s'appliquent pas,
-
les dispositions de l'article 9, paragraphe 1, ne s'appliquent pas à la société ou aux sociétés absorbées.
2. Lorsqu'une fusion transfrontalière par absorption est réalisée par une société qui détient 90 % ou plus, mais pas la totalité des parts et des autres titres conférant un droit de vote aux assemblées générales de la société ou des sociétés absorbées, les rapports d'un ou des experts indépendants et les documents nécessaires pour le contrôle sont exigés uniquement dans la mesure où ils sont requis par la législation nationale dont relève la société absorbante ou par la législation nationale dont relève la société absorbée.
Article 16
Participation des travailleurs
1. Sans préjudice du paragraphe 2, la société issue de la fusion transfrontalière est soumise aux règles éventuelles relatives à la participation des travailleurs qui sont en vigueur dans l'État membre où son siège statutaire est établi.
2. Toutefois, les règles éventuelles relatives à la participation des travailleurs qui sont en vigueur dans l'État membre où le siège statutaire de la société issue de la fusion est situé ne s'appliquent pas, si au moins une des sociétés qui fusionnent emploie, pendant la période de six mois précédant la publication du projet de fusion transfrontalière tel que visé à l'article 6, un nombre moyen de travailleurs supérieur à cinq cents et est gérée selon un régime de participation des travailleurs au sens de l'article 2, point k), de la directive 2001/86/CE, ou si la législation nationale applicable à la société issue de la fusion transfrontalière:
a)
ne prévoit pas au moins le même niveau de participation des travailleurs que celui qui s'applique aux sociétés concernées dans le cadre de la fusion, mesuré en fonction de la proportion des représentants des travailleurs parmi les membres du conseil d'administration, du conseil de surveillance, de leurs comités ou du groupe de direction qui gère les unités chargées d'atteindre des objectifs en termes de profit dans ces sociétés, à condition qu'il y ait une représentation des travailleurs; ou
b)
ne prévoit pas que les travailleurs des établissements de la société issue de la fusion transfrontalière situés dans d'autres États membres peuvent exercer les mêmes droits de participation que ceux dont bénéficient les travailleurs employés dans l'État membre où le siège statutaire de la société issue de la fusion transfrontalière est établi.
3. Dans les cas visés au paragraphe 2, la participation des travailleurs dans la société issue de la fusion transfrontalière et leur implication dans la définition des droits y afférents sont réglementées par les États membres, mutatis mutandis et sous réserve des paragraphes 4 à 7, conformément aux principes et aux modalités prévus à l'article 12, paragraphes 2, 3 et 4, du règlement (CE) no 2157/2001 et aux dispositions suivantes de la directive 2001/86/CE:
a)
article 3, paragraphes 1, 2 et 3, paragraphe 4, premier alinéa, premier tiret, et deuxième alinéa, paragraphes 5 et 7;
b)
article 4, paragraphe 1, paragraphe 2, points a), g) et h), et paragraphe 3;
c)
article 5;
d)
article 6;
e)
article 7, paragraphe 1, paragraphe 2, premier alinéa, point b), et deuxième alinéa, et paragraphe 3. Toutefois, aux fins de la présente directive, les pourcentages requis au titre de l'article 7, paragraphe 2, premier alinéa, point b), de la directive 2001/86/CE pour l'application des dispositions de référence prévues dans la partie 3 de l'annexe de cette directive sont portés de 25 % à 33 1/3 %;
f)
articles 8, 10 et 12;
g)
article 13, paragraphe 4;
h)
annexe, partie 3, point b).
4. Lorsqu'ils réglementent les principes et les procédures visés au paragraphe 3, les États membres:
a)
accordent aux organes compétents des sociétés participant à la fusion le droit de choisir sans négociation préalable d'être directement soumis aux dispositions de référence relatives à la participation visées au paragraphe 3, point h), telles que fixées par la législation de l'État membre dans lequel le siège statutaire de la société issue de la fusion transfrontalière sera établi, et de respecter ces dispositions à compter de la date d'immatriculation;
b)
accordent à l'organe spécial de négociation le droit de décider, à la majorité des deux tiers de ses membres représentant au moins deux tiers des travailleurs, y compris les voix des membres représentant les travailleurs dans au moins deux États membres différents, de ne pas ouvrir de négociations, ou de mettre fin aux négociations déjà engagées, et de se fonder sur les règles de participation qui sont en vigueur dans l'État membre où le siège statutaire de la société issue de la fusion transfrontalière sera établi;
c)
peuvent, lorsque, à la suite de négociations préalables, les dispositions de référence relatives à la participation s'appliquent et nonobstant ces dispositions, décider de limiter la proportion de représentants des travailleurs au sein du conseil d'administration de la société issue de la fusion transfrontalière. Toutefois, si, dans l'une des sociétés qui fusionnent, les représentants des travailleurs constituent au moins un tiers de membres du conseil d'administration ou de surveillance, cette limitation ne peut jamais avoir pour effet que la proportion de représentants des travailleurs au sein de l'organe d'administration soit inférieure à un tiers.
5. L'extension des droits de participation aux travailleurs de la société issue de la fusion transfrontalière employés dans d'autres États membres, visée au paragraphe 2, point b), n'entraîne aucune obligation pour les États membres qui ont fait ce choix de prendre ces travailleurs en compte dans le calcul des seuils d'effectifs qui donnent lieu aux droits de participation en vertu de la législation nationale.
6. Si au moins une des sociétés qui fusionnent est gérée selon un régime de participation des travailleurs et si la société issue de la fusion transfrontalière est régie par un tel système conformément aux règles visées au paragraphe 2, cette dernière prend obligatoirement une forme juridique permettant l'exercice des droits de participation.
7. Lorsque la société issue de la fusion transfrontalière est gérée selon un régime de participation des travailleurs, cette société est tenue de prendre des mesures pour faire en sorte que les droits en matière de participation des travailleurs soient protégés en cas de fusions nationales ultérieures pendant un délai de trois ans après que la fusion transfrontalière a pris effet, en appliquant mutatis mutandis les règles fixées dans le présent article.
Article 17
Validité
La nullité d'une fusion transfrontalière ayant pris effet conformément à l'article 12 ne peut être prononcée.
Article 18
Révision
Cinq ans après la date prévue à l'article 19, premier alinéa, la Commission révise la présente directive à la lumière de l'expérience acquise dans son application et, si nécessaire, propose sa modification.
Article 19
Transposition
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive avant le 15 décembre 2007.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
Article 20
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 21
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 26 octobre 2005.