31998L0027
L 166/51
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/27/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 1998 година
относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
Като имат предвид, че някои директиви, изброени в списъка, приложен към настоящата директива, постановяват правила за защита на интересите на потребителите.
(2)
Като имат предвид, че съществуващите механизми за осигуряване на съответствие с посочените директиви както на национално, така и на общностно равнище невинаги позволяват нарушенията, увреждащи колективните интереси на потребителите, да бъдат прекратени своевременно; като имат предвид, че колективен интерес означава интерес, който не включва натрупването на интереси на отделни лица, които са засегнати от нарушение; като имат предвид, че това не засяга делата, заведени от отделни лица, увредени от нарушение.
(3)
Като имат предвид, че доколкото се отнася за целта да се постигне преустановяване на практиките, които са незаконни според приложимите национални разпоредби, ефективността на националните мерки, транспониращи горепосочените директиви, може да бъде понижена, включително защитните мерки, превишаващи нивото, изисквано от тези директиви, при условие че са в съответствие с Договора и са разрешени от посочените директиви, могат да бъдат осуетени, когато тези практики оказват влияние в държава-членка, различна от тази, в която са възникнали.
(4)
Като имат предвид, че тези трудности могат да попречат на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар, като вследствие от тях е достатъчно да се премести източникът на незаконната практика в друга държава с цел да бъде поставен извън обхвата на всички форми за прилагане на закона; като имат предвид, че това представлява нарушаване на конкуренцията.
(5)
Като имат предвид, че тези трудности могат да намалят доверието на потребителите във вътрешния пазар и могат да ограничат обхвата на действие на организациите, представляващи колективните интереси на потребителите или независимите обществени органи за защита колективните интереси на потребителите, влияещи се неблагоприятно от практики, които нарушават правото на Общността.
(6)
Като имат предвид, че тези практики често преминават границите между държавите-членки; като имат предвид, че съществува спешна необходимост от известно сближаване на националните разпоредби, създадени с цел да наложат прекратяване на гореспоменатите практики, независимо от държавата, в която незаконната практика е оказала въздействие; като имат предвид, че по отношение на юрисдикцията това не засяга правилата на международното частно право и конвенциите в сила между държавите-членки, като спазва общите задължения на държавите-членки, произтичащи от Договора, и по-специално свързаните с безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.
(7)
Като имат предвид, че целта на предвижданите действия може да бъде постигната само от Общността; като имат предвид, следователно, че задължение на Общността е да предприема действия.
(8)
Като имат предвид, че член 3б, трети параграф от Договора задължава Общността да не превишава необходимото за постигане целите на Договора; като имат предвид, че в съответствие с посочения член следва, доколкото е възможно, да бъдат взети предвид характерните особености на националните правни системи, като на държавите-членки се даде правото да избират между различни възможности, които имат еднакво въздействие; като имат предвид, че съдилищата или административните органи, компетентни да се произнасят по производствата, посочени в член 2 от настоящата директива, следва да имат правото да проучват резултатите от предишни решения.
(9)
Като имат предвид, че една от възможностите следва да включва изискване един или повече независими обществени органи, специално отговорни за защита на колективните интереси на потребителите, да упражняват правата на иск, определени в настоящата директива; като имат предвид, че друга възможност следва да позволява упражняването на тези права от организации, чиято цел е защита колективните интереси на потребителите в съответствие с критериите, определени в националното законодателство.
(10)
Като имат предвид, че държавите-членки следва да могат да избират между тези две възможности или да ги комбинират при определянето на национално равнище на органите и/или организациите, квалифицирани по смисъла на настоящата директива.
(11)
Като имат предвид, че относно нарушенията, извършени в рамките на Общността, следва да се прилага принципът на взаимното признаване на тези органи и/или организации; като имат предвид, че държавите-членки следва, по молба на техните национални субекти, да съобщят на Комисията наименованието и целта на техните национални организации, квалифицирани да предявяват иск в тяхната собствена страна в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.
(12)
Като имат предвид, че задължение на Комисията е да осигури публикуването на списък на тези квалифицирани организации в Официален вестник на Европейските общности; като имат предвид, че докато не бъде публикувано изявление за противното, една квалифицирана организация се счита за процесуално правоспособна, ако е включена в този списък.
(13)
Като имат предвид, че държавите-членки имат правото да изискват извършването на предварителни консултации от страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушения, с цел да се даде на ответника възможност да прекрати оспорваното нарушение; като имат предвид, че държавите-членки имат правото да изискват тази предварителна консултация да бъде извършена съвместно с независим обществен орган, посочен от тези държави-членки.
(14)
Като имат предвид, че когато държавите-членки са решили, че следва да се провеждат предварителни консултации, следва да бъде определен краен срок от две седмици след получаване молбата за консултация, след който, ако не бъде постигнато преустановяване на нарушението, ищецът има право да сезира компетентен съд или административен орган без по-нататъшно отлагане.
(15)
Като имат предвид, че е целесъобразно Комисията да докладва относно прилагането на настоящата директива, и по-специално за нейния обхват и дейността по предварителните консултации.
(16)
Като имат предвид, че прилагането на настоящата директива следва да не засяга прилагането на общностните правила за конкуренцията,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложно поле
1. Целта на настоящата директива е да сближи законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки по отношение на исковете за преустановяване на нарушения, посочени в член 2, целящи защита на колективните интереси на потребителите, включени в директивите, посочени в приложението, с оглед осигуряване безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.
2. По смисъла на настоящата директива нарушение означава всяко действие, противоречащо на директивите, посочени в приложението, транспонирани в националния правен ред на държавите-членки, което уврежда колективните интереси, определени в параграф 1.
Член 2
Искове за преустановяване на нарушения
1. Държавите-членки определят съдилищата или административните органи, компетентни да се произнасят по упражнените от квалифицирани организации по смисъла на член 3 средства за правна защита, целящи:
а)
разпореждане за преустановяване или забрана на дадено нарушение, което разпореждане е издадено при съответната целесъобразност и при необходимост в рамките на бързо производство;
б)
при необходимост, вземане на мерки, като публикуване на решението в пълния му текст или само откъси от него в считана за подходяща форма и/или публикуване на коригиращо изявление с оглед отстраняване на продължаващите от нарушението последици;
в)
доколкото правната система на заинтересованата държава-членка позволява, решение, с което ответникът се осъжда да извърши плащания в полза на държавната хазна или към всеки бенефициер, посочен във или съгласно вътрешното законодателство, в случай на неизпълнение на решението в срока, определен от съда или административните органи, на фиксирана сума за всеки ден на забава или всяка друга сума, предвидена в националното законодателство, с оглед гарантиране изпълнението на решенията.
2. Настоящата директива не засяга разпоредбите на международното частно право относно приложимото право, като по този начин обикновено води до прилагане на правото на държавата-членка, където нарушението е извършено, или на правото на държавата-членка, където са настъпили последици от нарушението.
Член 3
Квалифицирани организации, имащи право да предявяват искове
По смисъла на настоящата директива „квалифицирана организация“ означава орган или организация, която, след като е надлежно създадена в съответствие с правото на държава-членка, има правен интерес да гарантира, че разпоредбите, посочени в член 1, се спазват, и по-специално:
а)
една или повече независими обществени организации, специално отговорни за защита на интересите, посочени в член 1, в държавите-членки, в които подобни органи съществуват; и/или
б)
организации, чиято цел е да защитават интересите, посочени в член 1, в съответствие с критериите, определени в тяхното национално законодателство.
Член 4
Нарушения, извършени в рамките на Общността
1. Всяка държава-членка предприема мерките, необходими, за да се гарантира, че в случай на нарушение, възникнало в съответната държава-членка, всяка квалифицирана организация от друга държава-членка, когато интересите, защитавани от тази квалифицирана организация, са засегнати от нарушението, може да се обърне към съда или административния орган, посочени в член 2, при представяне на списъка, предвиден в параграф 3. Съдилищата или административните органи приемат този списък като доказателство за процесуалната правоспособност на съответната квалифицирана организация, без това да засяга тяхното право да проучват дали целта на квалифицираната организация оправдава предявяването на иск в дадения случай.
2. С цел борба с нарушенията, извършени в рамките на Общността, и без да засягат правата, признати на други субекти по силата на националното законодателство, държавите-членки по молба на техните квалифицирани организации съобщават на Комисията, че посочените субекти са оправомощени да предявят иск на основание член 2. Държавите-членки информират Комисията за наименованията и целите на тези квалифицирани организации.
3. Комисията съставя списък на квалифицираните организации, посочени в параграф 2, с описание на тяхната цел. Този списък се публикува в Официален вестник на Европейските общности; промените в този списък се публикуват незабавно, актуализираният списък се публикува на всеки шест месеца.
Член 5
Предварителни консултации
1. Държавите-членки могат да въвеждат или да запазят в сила разпоредби, по силата на които страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушения, може да започне тази процедура само след опит да постигне прекратяване на нарушението чрез консултации с ответника или съвместно с ответника и квалифицирана организация по смисъла на член 3, буква а) на държавата-членка, в която е предявен искът за преустановяване на нарушение. Държавата-членка решава дали страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушение, трябва да се консултира с квалифицираната организация. Ако не бъде постигнато прекратяване на нарушението в срок от две седмици след получаване на молбата за консултации, заинтересованата страна може да предяви иск за преустановяване на нарушението без по-нататъшно отлагане.
2. Редът и условията за провеждане на предварителните консултации, приети от държавите-членки, се съобщават на Комисията и се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 6
Доклади
1. Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящата директива на всеки три години и за първи път не по-късно от пет години след влизането в сила на настоящата директива.
2. В своя първи доклад Комисията разглежда по-специално:
-
приложното поле на настоящата директива относно защита на колективните интереси на лицата, упражняващи търговска, производствена и занаятчийска дейност или свободна професия;
-
приложното поле на настоящата директива, както е определено от директивите, включени в приложението;
-
дали предварителната консултация по силата на член 5 е допринесла за ефективната защита на потребителите.
По целесъобразност този доклад се придружава от предложения за изменение на настоящата директива.
Член 7
Разпоредби за по-широко оправомощаване
Настоящата директива не възпрепятства държавите-членки от приемането и запазването в сила на разпоредби, създадени за предоставяне на квалифицираните организации и други заинтересовани лица на по-широки права за предявяване на искове на национално равнище.
Член 8
Прилагане
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 месеца от датата на нейното влизане в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 май 1998 година.
DIRECTIVE 98/27/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 19 mai 1998 relative aux actions en cessation en matière de protection des intérêts des consommateurs
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 100 A,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis du Comité économique et social (2),
statuant conformément à la procédure visée à l'article 189 B du traité (3),
(1) considérant que certaines directives figurant dans la liste annexée à la présente directive fixent des règles en matière de protection des intérêts des consommateurs;
(2) considérant que les mécanismes existant actuellement, tant sur le plan national que sur le plan communautaire, pour assurer le respect de ces directives ne permettent pas toujours de mettre un terme, en temps utile, aux infractions préjudiciables aux intérêts collectifs des consommateurs; que, par intérêts collectifs, on entend des intérêts qui ne sont pas une simple accumulation d'intérêts de particuliers auxquels il a été porté atteinte par une infraction; que cela est sans préjudice des recours individuels formés par des particuliers lésés par une infraction;
(3) considérant que, dans la mesure où l'objectif de faire cesser des pratiques illicites au regard des dispositions nationales applicables est concerné, l'efficacité des mesures nationales transposant les directives susmentionnées, y compris les mesures de protection qui vont au-delà du niveau requis par ces directives, pour autant qu'elles soient compatibles avec le traité et autorisées par ces directives, peut être entravée lorsque celles-ci produisent des effets dans un État membre autre que celui où elles ont leur origine;
(4) considérant que ces difficultés peuvent être nuisibles au bon fonctionnement du marché intérieur, leur conséquence étant qu'il suffit de déplacer le lieu d'origine d'une pratique illicite dans un autre pays pour la faire échapper à toute forme d'application de la loi; que ceci constitue une distorsion de concurrence;
(5) considérant que ces mêmes difficultés sont de nature à affecter la confiance des consommateurs dans le marché intérieur et peuvent limiter le champ d'action des organisations représentatives des intérêts collectifs des consommateurs ou des organismes publics indépendants chargés de la protection des intérêts collectifs des consommateurs lésés par des pratiques qui constituent une violation du droit communautaire;
(6) considérant que de telles pratiques dépassent souvent les frontières entre les États membres; qu'il est nécessaire et urgent de rapprocher dans une certaine mesure les dispositions nationales permettant de faire cesser les pratiques illicites susmentionnées, abstraction faite du pays où la pratique illicite a produit ses effets; que, en ce qui concerne la compétence, l'action envisagée ne porte pas atteinte aux règles du droit international privé ni aux conventions en vigueur entre les États membres, tout en respectant les obligations générales des États membres découlant du traité, notamment celles qui ont trait au bon fonctionnement du marché intérieur;
(7) considérant que l'objectif de l'action envisagée ne peut être atteint que par la Communauté; qu'il incombe par conséquent à celle-ci d'agir;
(8) considérant que l'article 3 B, troisième alinéa, du traité impose à la Communauté de ne pas aller au-delà de ce qui est nécessaire pour atteindre les objectifs du traité; que, conformément à cette disposition, il importe de tenir compte dans la mesure du possible des spécificités des ordres juridiques nationaux, en laissant aux États membres la possibilité de choisir entre différentes options aux effets équivalents; que les tribunaux ou autorités administratives compétents pour statuer sur les recours visés à l'article 2 de la présente directive ont le droit d'examiner les effets de décisions antérieures;
(9) considérant qu'une option devrait consister à imposer à un ou plusieurs organismes publics indépendants, spécifiquement chargés de la protection des intérêts collectifs des consommateurs, d'exercer les droits d'actions visés à la présente directive; qu'une autre option devrait prévoir l'exercice de ces droits par les organisations ayant pour but de protéger les intérêts collectifs des consommateurs, selon les critères établis par la législation nationale;
(10) considérant que les États membres devraient pouvoir choisir l'une de ces options ou cumuler les deux, en désignant au plan national les organismes et/ou les organisations qualifiés aux fins de la présente directive;
(11) considérant que, aux fins de la lutte contre les infractions intracommunautaires, le principe de reconnaissance mutuelle doit s'appliquer à ces organismes et/ou organisations; que les États membres doivent communiquer à la Commission, à la demande de leurs entités nationales, le nom et l'objet de leurs entités nationales qualifiées pour intenter une action dans leur propre pays conformément aux dispositions de la présente directive;
(12) considérant qu'il appartient à la Commission d'assurer la publication d'une liste de ces entités qualifiées au Journal officiel des Communautés européennes; que, sauf publication d'une déclaration contraire, une entité qualifiée est présumée avoir la capacité pour agir si son nom figure sur cette liste;
(13) considérant qu'il convient que les États membres puissent exiger une consultation préalable à l'initiative de la partie qui entend entamer une action en cessation, afin de permettre à la partie défenderesse de mettre fin à l'infraction contestée; qu'il convient que les États membres puissent exiger que cette consultation préalable se fasse conjointement avec un organisme public indépendant désigné par eux-mêmes;
(14) considérant que, dans le cas où les États membres ont établi qu'il devrait y avoir consultation préalable, il convient de fixer un délai limite de deux semaines après réception de la demande de consultation, au-delà duquel, au cas où la cessation de l'infraction ne serait pas obtenue, la partie demanderesse est en droit de saisir le tribunal ou l'autorité administrative compétents sans autre délai;
(15) considérant qu'il convient que la Commission présente un rapport sur le fonctionnement de la présente directive et, en particulier, sa portée et le fonctionnement de la consultation préalable;
(16) considérant que l'application de la présente directive est sans préjudice de l'application des règles communautaires en matière de concurrence,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Champ d'application
1. La présente directive a pour objet de rapprocher les dispositions législatives, réglementaires et administratives des États membres relatives aux actions en cessation, mentionnées à l'article 2, visant à protéger les intérêts collectifs des consommateurs inclus dans les directives énumérées en annexe, afin de garantir le bon fonctionnement du marché intérieur.
2. Aux fins de la présente directive, on entend par infraction tout acte qui est contraire aux directives énumérées en annexe telles que transposées dans l'ordre juridique interne des États membres et qui porte atteinte aux intérêts collectifs visés au paragraphe 1.
Article 2
Actions en cessation
1. Les États membres désignent les tribunaux ou autorités administratives compétents pour statuer sur les recours formés par les entités qualifiées au sens de l'article 3 visant:
a) à faire cesser ou interdire toute infraction, avec toute la diligence requise et le cas échéant dans le cadre d'une procédure d'urgence;
b) le cas échéant, à obtenir la prise de mesures telles que la publication de la décision, en tout ou en partie, sous une forme réputée convenir et/ou la publication d'une déclaration rectificative, en vue d'éliminer les effets persistants de l'infraction;
c) dans la mesure où le système juridique de l'État membre concerné le permet, à faire condamner le défendeur qui succombe à verser au trésor public ou à tout bénéficiaire désigné ou prévu par la législation nationale, en cas de non-exécution de la décision au terme du délai fixé par les tribunaux ou les autorités administratives, une somme déterminée par jour de retard ou toute autre somme prévue par la législation nationale aux fins de garantir l'exécution des décisions.
2. La présente directive est sans préjudice des règles de droit international privé en ce qui concerne le droit applicable, qui devrait donc normalement être, soit le droit de l'État membre où l'infraction a son origine, soit celui de l'État membre où l'infraction produit ses effets.
Article 3
Entités qualifiées pour intenter une action
Aux fins de la présente directive, on entend par «entité qualifiée» tout organisme ou organisation dûment constitué conformément au droit d'un État membre, qui a un intérêt légitime à faire respecter les dispositions visées à l'article 1er et, en particulier:
a) un ou plusieurs organismes publics indépendants, spécifiquement chargés de la protection des intérêts visés à l'article 1er, dans les États membres où de tels organismes existent et/ou
b) les organisations dont le but est de protéger les intérêts visés à l'article 1er, conformément aux critères fixés par la législation nationale.
Article 4
Infractions intracommunautaires
1. Chaque État membre prend les mesures nécessaires pour que, en cas d'infraction ayant son origine dans cet État membre, toute entité qualifiée d'un autre État membre, lorsque les intérêts protégés par cette entité qualifiée sont lésés par l'infraction, puisse saisir le tribunal ou l'autorité administrative visés à l'article 2, sur présentation de la liste prévue au paragraphe 3. Les tribunaux ou autorités administratives acceptent cette liste comme preuve de la capacité pour agir de l'entité qualifiée, sans préjudice de leur droit d'examiner si le but de l'entité qualifiée justifie le fait qu'elle intente une action dans une affaire donnée.
2. Aux fins de la lutte contre les infractions intracommunautaires et sans préjudice des droits reconnus à d'autres entités par la législation nationale, les États membres communiquent à la Commission, à la demande de leurs entités qualifiées, que lesdites entités sont qualifiées pour intenter une action au titre de l'article 2. Les États membres informent la Commission du nom et du but de ces entités qualifiées.
3. La Commission établit une liste des entités qualifiées visées au paragraphe 2, en précisant leur but. Cette liste est publiée au Journal officiel des Communautés européennes; toute modification de cette liste fait l'objet d'une publication immédiate, une liste actualisée étant publiée tous les six mois.
Article 5
Consultation préalable
1. Les États membres peuvent prévoir ou maintenir en vigueur des dispositions en vertu desquelles la partie qui entend introduire une action en cessation ne peut engager cette procédure qu'après avoir tenté d'obtenir la cessation de l'infraction en consultation soit avec la partie défenderesse, soit avec la partie défenderesse et une entité qualifiée, au sens de l'article 3, point a), de l'État membre dans lequel l'action en cessation est introduite. Il appartient à l'État membre de décider si la partie qui entend introduire une action en cessation doit consulter l'entité qualifiée. Si la cessation de l'infraction n'est pas obtenue dans les deux semaines suivant la réception de la demande de consultation, la partie concernée peut introduire une action en cessation, sans autre délai.
2. Les modalités de la consultation préalable arrêtées par les États membres sont notifiées à la Commission et publiées au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 6
Rapports
1. Tous les trois ans et pour la première fois au plus tard cinq ans après l'entrée en vigueur de la présente directive, la Commission présente au Parlement européen et au Conseil un rapport sur l'application de la présente directive.
2. Dans son premier rapport, la Commission examine notamment:
- le champ d'application de la présente directive pour ce qui est de la protection des intérêts collectifs des personnes exerçant une activité commerciale, industrielle ou artisanale ou une profession libérale,
- le champ d'application de la présente directive tel que déterminé par les directives énumérées en annexe,
- la question de savoir si la consultation préalable prévue à l'article 5 a contribué à protéger effectivement les consommateurs.
Le cas échéant, ce rapport est assorti de propositions visant à modifier la présente directive.
Article 7
Dispositions assurant une faculté d'agir plus étendue
La présente directive ne fait pas obstacle au maintien ou à l'adoption par les États membres de dispositions visant à assurer au plan national une faculté d'agir plus étendue aux entités qualifiées ainsi qu'à toute autre personne concernée.
Article 8
Mise en oeuvre
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard trente mois après son entrée en vigueur. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 9
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 10
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 19 mai 1998.