РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 791/2007 НА СЪВЕТА
от 21 май 2007 година
за въвеждане на схема за компенсиране на допълнителните разходи, реализирани в търговията с определени рибни продукти от крайно отдалечените региони Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, Френска Гвиана и Реюнион
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 и член 299, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Секторът на рибарството в крайно отдалечените региони на Общността изпитва затруднения, по-специално по отношение на допълнителните разходи, реализирани в търговията с определени рибни продукти, и породени от специфичните проблеми, признати в член 299, параграф 2 от Договора и свързани най-вече с разходите за транспортиране до континентална Европа.
(2)
С цел поддържане на конкурентоспособността на определени рибни продукти спрямо тази на подобни продукти от други региони на Общността, през 1992 г. Общността въведе мерки за компенсиране на такива допълнителни разходи в сектора на рибарството. Мерките, прилагани за периода 2003-2006 г., са предвидени в Регламент (ЕО) № 2328/2003 на Съвета (3). Необходимо е мерките за компенсиране на допълнителните разходи, реализирани в търговията с определени рибни продукти, да продължат да действат и от 2007 г. нататък въз основа на доклада на Комисията до Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет.
(3)
Предвид различните пазарни условия в съответните крайно отдалечени региони, колебанията в уловите и запасите, както и в пазарното търсене, съответните държави-членки следва сами да определят рибните продукти, отговарящи на изискванията за компенсиране, съответните максимални количества и размерите на компенсацията в рамките на цялостното разпределение на помощите за държава-членка.
(4)
На държавите-членки следва да се разреши да внасят разграничения в списъка и количествата на съответните рибни продукти, както и в размера на компенсацията в рамките на цялостното разпределение на помощите за държава-членка. Те следва също да получат разрешение да коригират плановете си за компенсиране, ако променящите се условия оправдават това.
(5)
Държавите-членки следва да определят размера на компенсацията на ниво, позволяващо подходящо компенсиране на допълнителните разходи, породени от специфичните проблеми на крайно отдалечените региони и по-специално на тези, породени от разходите за транспортиране на продуктите до континентална Европа. За да се избегне прекомерно компенсиране, компенсацията следва да е пропорционална на допълнителните разходи, които се покриват от помощта, и в никакъв случай не бива да надвишава 100 % от разходите за транспортиране до континентална Европа и другите свързани с тях разходи. За целта следва да се вземат предвид и други видове публична интервенция, които оказват въздействие върху размера на допълнителните разходи.
(6)
За правилното постигане на целите на настоящия регламент и за осигуряване на съгласуваност с Общата политика в областта на рибарството, помощта следва да се ограничи до рибните продукти, добити и преработени в съответствие с правилата на посочения регламент.
(7)
За да работи схемата за компенсиране ефективно и правилно, държавите-членки следва също да дадат уверения, че получателите на помощта са икономически жизнеспособни и че системата за изпълнение на схемата гарантира правилното ѝ прилагане.
(8)
За да позволят извършването на подходящ мониторинг на схемата за компенсиране, съответните държави-членки следва да представят годишни отчети за нейното функциониране.
(9)
За да създаде условия за вземане на решение дали схемата за компенсиране да продължи да съществува и след 2013 г., Комисията следва да представи доклад пред Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет, изготвен въз основа на независима оценка, своевременно извършена преди изтичането на срока на схемата.
(10)
Разходите на Общността, предвидени за схемата за компенсиране, следва да се реализират посредством пряко централно управление по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието в съответствие с член 3, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (4).
(11)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(12)
За изпълнението на прякото централно финансово управление следва да се прилага Регламент (ЕО) № 2003/2006 на Комисията от 21 декември 2006 г. за установяване на подробни правила за финансирането от Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) на разходите, отнасящи се до общата организация на пазарите за рибни продукти и продукти от аквакултури (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент въвежда схема за периода 2007-2013 г., целяща да осигури компенсация (наричана по-долу „компенсацията“) на допълнителните разходи, реализирани от посочените в член 3 участници в търговията с определени рибни продукти от следните крайно отдалечени региони, като резултат от специфичните проблеми на тези региони:
-
Азорски острови,
-
Mадейра,
-
Канарски острови,
-
Френска Гвиана, и
-
Реюнион.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага определението за „рибни продукти“, посочено в член 1 от Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета от 17 декември 1999 г. относно общата организация на пазарите на рибни продукти и продукти от аквакултури (7).
Член 3
Оператори
1. Компенсацията се изплаща на следните оператори, реализиращи допълнителни разходи във връзка с търговията с рибни продукти:
а)
производители;
б)
собственици или оператори на кораби, регистрирани в пристанищата на посочените в член 1 региони и упражняващи дейността си в тях, или сдружения на такива оператори; и
в)
оператори в сферата на преработвателната промишленост и търговията или сдружения на такива оператори, реализиращи допълнителни разходи във връзка с търговията със съответните продукти.
2. Съответните държави-членки вземат мерки за гарантиране на икономическата жизнеспособност на получаващите компенсацията оператори.
Член 4
Рибни продукти, отговарящи на изискванията
1. Всяка съответна държава-членка определя за посочените в член 1 региони списък с рибни продукти и техните количества, които отговарят на изискванията за компенсиране. Както списъкът на рибните продукти, така и техните количества могат да се диференцират за всички региони, принадлежащи на една и съща държава-членка.
2. При уточняване на списъка и количествата, посочени в параграф 1, държавите-членки вземат предвид всички имащи отношение към въпроса фактори, по-специално необходимостта да се гарантира, че компенсацията не поражда увеличен натиск върху биологично чувствителните рибни запаси, върху размера на допълнителните разходи и върху качествените и количествените аспекти на производството и търговията.
3. Рибните продукти, за които се предоставя компенсацията, трябва да са добити и обработени в съответствие с правилата на Общата политика в областта на рибарството относно:
а)
опазването и управлението;
б)
проследяемостта;
в)
стандартите за качество.
4. Не се предоставя компенсация за рибни продукти, които са:
а)
уловени от кораби на трети държави, с изключение на риболовните кораби, плаващи под флага на Венесуела и опериращи във водите на Общността;
б)
уловени от риболовни кораби на Общността, които не са регистрирани в пристанище в някой от регионите, посочени в член 1;
в)
внесени от трети страни;
г)
получени чрез незаконен, недеклариран или нерегламентиран риболов.
Буква б) не се прилага, ако суровината, доставена в съответствие с правилата, предвидени в настоящия член, е недостатъчна за използване на наличния капацитет на предприятията от преработвателната промишленост в съответния крайно отдалечен регион.
Член 5
Компенсация
1. Всяка съответна държава-членка определя за регионите, посочени в член 1, размера на компенсацията за всеки рибен продукт от списъка, посочен в член 4, параграф 1. Този размер може да бъде диференциран за отделните региони или между регионите, принадлежащи на една държава-членка.
2. Компенсацията взема предвид:
а)
за всеки рибен продукт допълнителните разходи в резултат на специфичните проблеми на съответните региони, и по-специално разходите за транспортиране до континентална Европа; и
б)
всякакъв друг вид публична интервенция, влияеща върху размера на допълнителните разходи.
3. Компенсирането на допълнителните разходи е пропорционално на допълнителните разходи, които то цели да покрие. Сумите, с които се компенсират допълнителните разходи, се обосновават надлежно в плана за компенсиране. Компенсацията обаче в никакъв случай не надвишава 100 % от разходите за транспортиране и другите свързани разходи за рибните продукти, предназначени за континентална Европа.
4. Общият годишен размер на компенсацията не надхвърля:
а)
:
за Азорските острови и Мадейра
:
4 283 992 EUR;
б)
:
за Канарските острови
:
5 844 076 EUR;
в)
:
за Френска Гвиана и Реюнион
:
4 868 700 EUR.
Член 6
Корекции
За да отразят настъпилите промени в обстоятелствата, съответните държави-членки могат да правят корекции в списъка и в количествата на отговарящите на изискванията рибни продукти, посочени в член 4, параграф 1, както и в размера на компенсацията, посочен в член 5, параграф 1, стига да са спазени общите ѝ размери, посочени в член 5, параграф 4.
Член 7
Представяне на планове за компенсиране
1. До 6 ноември 2007 г. съответните държави-членки представят на Комисията списъка и количествата, посочени в член 4, параграф 1, както и размера на компенсацията, посочен в член 5, параграф 1 (заедно наричани по-долу „план за компенсиране“).
2. Ако планът за компенсиране не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, в рамките на два месеца Комисията отправя искане към държавата-членка да коригира плана по съответния начин. В този случай държавата-членка представя на Комисията коригиран план за компенсиране.
3. Ако Комисията не реагира в гореспоменатия двумесечен срок след получаване на плана за компенсиране, посочен в параграфи 1 и 2, същият се счита за одобрен.
4. Ако държава-членка направи изменения съгласно член 6, тя представя на Комисията своя изменен план за компенсиране и процедурата, предвидена в параграфи 2 и 3, се прилага mutatis mutandis. Измененият план се счита за одобрен, ако Комисията не реагира в срок от четири седмици след получаване на изменения план за компенсиране.
Член 8
Докладване
1. Всяка съответна държава-членка изготвя годишен доклад за използването на компенсацията и го представя на Комисията не по-късно от 30 юни всяка година.
2. Въз основа на независима оценка, до 31 декември 2011 г. Комисията представя пред Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет доклад относно използването на компенсацията, придружен, когато е необходимо, от законодателни предложения.
Член 9
Финансови разпоредби
1. Разходите, направени от държавите-членки в съответствие с настоящия регламент, се считат за разходи съгласно член 3, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
2. При изпълнението на параграф 1 се прилага Регламент (ЕО) № 2003/2006.
Член 10
Контрол
Държавите-членки приемат подходящи разпоредби, за да осигурят спазването на изискванията, установени в настоящия регламент, и коректността на действията.
Член 11
Подробни правила
Подробни правила за прилагане на настоящия регламент могат да се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 12, параграф 2.
Член 12
Комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет по рибните продукти.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
Член 13
Преходни мерки
1. Ако държавите-членки са представили пред Комисията искания за корекции съгласно член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2328/2003, по отношение на които не е взето решение до 31 декември 2006 г., спрямо тези искания продължава да се прилага член 8 от посочения регламент.
2. Разпоредбите на член 9 се прилагат спрямо разходите, направени от държавите-членки съгласно Регламент (ЕО) № 2328/2003 и декларирани пред Комисията след 15 октомври 2006 г.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 май 2007 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 791/2007 DU CONSEIL
du 21 mai 2007
instaurant un régime de compensation des surcoûts qui grèvent l’écoulement de certains produits de la pêche provenant de régions ultrapériphériques, à savoir des Açores, de Madère, des îles Canaries, de la Guyane française et de la Réunion
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment ses articles 37 et 299, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
vu l’avis du Comité économique et social européen (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Le secteur halieutique des régions ultrapériphériques de la Communauté connaît des difficultés, parmi lesquelles, notamment, des surcoûts qui grèvent l’écoulement de certains produits de la pêche induits par les handicaps particuliers reconnus à l’article 299, paragraphe 2, du traité et qui sont liés, principalement, aux frais de transport vers l’Europe continentale.
(2)
En vue de maintenir la compétitivité de certains produits du secteur de la pêche par rapport à celle de produits similaires provenant d’autres régions de la Communauté, celle-ci met en œuvre dans le secteur de la pêche, depuis 1992, des actions visant à compenser ces surcoûts. Les mesures en vigueur pour la période 2003-2006 sont fixées par le règlement (CE) no 2328/2003 du Conseil (3). Un rapport présenté par la Commission au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social européen établit qu’il est nécessaire de reconduire à partir de 2007 des mesures destinées à compenser les surcoûts grevant l’écoulement de certains produits de la pêche.
(3)
Compte tenu des différences dans les conditions d’écoulement qui prévalent dans les régions ultrapériphériques concernées, ainsi que des fluctuations concernant les captures, les stocks et la demande du marché, il y a lieu de laisser aux États membres concernés le soin de déterminer les produits de la pêche admissibles au bénéfice d’une compensation, les quantités maximales correspondantes et le montant de la compensation, dans la limite de l’enveloppe globale attribuée à chaque État membre.
(4)
Il convient d’autoriser les États membres à moduler la liste et les quantités de produits de la pêche concernés ainsi que le montant de la compensation dans la limite de l’enveloppe globale qui leur est attribuée. De même, il y a lieu de les autoriser à adapter leurs dispositifs de compensation si l’évolution de la situation le justifie.
(5)
Les États membres devraient établir le montant de la compensation à un niveau permettant de contrebalancer de manière adéquate les surcoûts encourus à cause des handicaps des régions ultrapériphériques et notamment ceux qui sont liés aux frais d’acheminement des produits vers l’Europe continentale. Pour éviter toute surcompensation, il convient que les montants concernés soient proportionnels aux surcoûts que l’aide est destinée à compenser et plafonnés dans tous les cas à 100 % des frais d’acheminement des produits vers l’Europe continentale et des autres frais connexes. Il convient, à cet effet, de prendre également en compte les autres types d’interventions publiques ayant une incidence sur le niveau des surcoûts.
(6)
Afin que les objectifs du présent règlement puissent être atteints de manière appropriée et que le respect de la politique commune de la pêche soit garanti, l’aide devrait être limitée aux produits de la pêche exploités et transformés conformément aux règles de cette politique.
(7)
Afin que le régime de compensation puisse fonctionner correctement et efficacement, il convient également que les États membres veillent à ce que les bénéficiaires de l’aide soient économiquement viables et que le dispositif d’application du régime assure la régularité de sa mise en œuvre.
(8)
Pour permettre un suivi approprié du régime de compensation, les États membres concernés devraient présenter chaque année un rapport sur son fonctionnement.
(9)
Pour qu’une décision puisse être prise sur la reconduction ou non du régime de compensation au-delà de 2013, il convient que la Commission présente, en temps voulu et avant l’expiration du régime, un rapport au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social européen, sur la base d’une évaluation indépendante.
(10)
Il convient que les dépenses communautaires envisagées pour le régime de compensation soient effectuées au titre du Fonds européen agricole de garantie, en gestion centralisée directe, conformément à l’article 3, paragraphe 2, point f), du règlement (CE) no 1290/2005 du Conseil du 21 juin 2005 relatif au financement de la politique agricole commune (4).
(11)
Il y a lieu d’adopter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre du présent règlement conformément à la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l’exercice des compétences d’exécution conférées à la Commission (5).
(12)
Aux fins de la mise en œuvre de la gestion centralisée directe, le règlement (CE) no 2003/2006 de la Commission du 21 décembre 2006 établissant les modalités de financement par le Fonds européen agricole de garantie (FEAGA) des dépenses liées à l’organisation commune des marchés dans le secteur des produits de la pêche et de l’aquaculture (6) devrait s’appliquer,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objet
Le présent règlement institue, pour la période allant de 2007 à 2013, un régime (ci-après dénommé «compensation») destiné à compenser les surcoûts que subissent les opérateurs définis à l’article 3 lors de l’écoulement de certains produits de la pêche provenant des régions ultrapériphériques dont la liste suit, qui résultent des handicaps particuliers desdites régions:
-
les Açores,
-
Madère,
-
les îles Canaries,
-
la Guyane française, et
-
la Réunion.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, la définition de «produits de la pêche» prévue à l’article 1er du règlement (CE) no 104/2000 du Conseil du 17 décembre 1999 portant organisation commune des marchés dans le secteur des produits de la pêche et de l’aquaculture (7) s’applique.
Article 3
Opérateurs
1. Une compensation est versée aux opérateurs ci-après qui subissent des surcoûts lors de l’écoulement de produits de la pêche:
a)
les producteurs;
b)
les propriétaires ou armateurs de navires enregistrés dans les ports des régions visées à l’article 1er et exerçant leur activité dans celles-ci, ou leurs associations;
c)
les opérateurs du secteur de la transformation ou de la commercialisation, individuels, qui subissent des surcoûts lors de l’écoulement des produits concernés, ou leurs associations.
2. Les États membres concernés prennent les mesures nécessaires pour assurer la viabilité économique des opérateurs bénéficiant de la compensation.
Article 4
Produits de la pêche admissibles
1. Chaque État membre concerné établit pour ses régions visées à l’article 1er la liste des produits de la pêche, ainsi que les quantités correspondantes, qui sont admissibles au bénéfice de la compensation. La liste des produits de la pêche et les quantités correspondantes peuvent être modulées pour chacune des régions d’un même État membre.
2. Lorsqu’ils établissent la liste et les quantités visées au paragraphe 1, les États membres tiennent compte de l’ensemble des facteurs en jeu, en particulier de la nécessité de veiller à ce que la compensation n’induise pas une pression accrue sur des stocks biologiquement sensibles, sur le niveau des surcoûts ni sur les aspects qualitatifs et quantitatifs des activités de production et de commercialisation.
3. Les produits de la pêche pour lesquels la compensation est octroyée doivent avoir été exploités et transformés conformément aux règles de la politique commune de la pêche en matière de:
a)
conservation et gestion;
b)
traçabilité;
c)
normes de classement.
4. Il n’est pas octroyé de compensation pour les produits de la pêche:
a)
exploités par des navires de pêche de pays tiers, à l’exception de ceux qui battent le pavillon du Venezuela et opèrent dans les eaux communautaires;
b)
exploités par des navires de pêche communautaires qui ne sont pas enregistrés dans le port d’une des régions visées à l’article 1er;
c)
importés de pays tiers;
d)
provenant de la pêche illicite, non déclarée ou non réglementée.
Le point b) ne s’applique pas si la matière première fournie conformément aux règles fixées par le présent article n’est pas suffisante pour permettre l’utilisation de la capacité existante de l’industrie de transformation en place dans la région ultrapériphérique concernée.
Article 5
La compensation
1. Chaque État membre concerné fixe pour ses régions visées à l’article 1er le niveau de la compensation pour chacun des produits de la pêche figurant sur la liste visée à l’article 4, paragraphe 1. Ce niveau peut être modulé en fonction des différentes régions d’un même État membre ou d’une région à l’autre.
2. La compensation prend en compte:
a)
pour chaque produit de la pêche, les surcoûts induits par les handicaps particuliers des régions concernées, en particulier les frais d’acheminement vers l’Europe continentale; et
b)
tout autre type d’intervention publique ayant une incidence sur le niveau des surcoûts.
3. La compensation des surcoûts est proportionnelle aux coûts additionnels qu’elle vise à compenser. Le niveau de la compensation des surcoûts est dûment justifié dans le dispositif de compensation. Toutefois, la compensation n’excède en aucun cas 100 % des dépenses exposées pour les frais d’acheminement et autres frais connexes des produits de la pêche destinés au continent européen.
4. Le montant total de la compensation par an n’excède pas:
a)
:
pour les Açores et Madère
:
4 283 992 EUR;
b)
:
pour les îles Canaries
:
5 844 076 EUR;
c)
:
pour la Guyane française et la Réunion
:
4 868 700 EUR.
Article 6
Adaptations
Afin de tenir compte de l’évolution de la situation, les États membres concernés peuvent adapter la liste et les quantités de produits de la pêche visées à l’article 4, paragraphe 1, ainsi que le niveau de la compensation visé à l’article 5, paragraphe 1, sans toutefois pouvoir dépasser les montants totaux visés à l’article 5, paragraphe 4.
Article 7
Soumission des dispositifs de compensation
1. Au plus tard le 6 novembre 2007, les États membres concernés soumettent à la Commission la liste et les quantités visées à l’article 4, paragraphe 1, ainsi que le niveau de la compensation visé à l’article 5, paragraphe 1 (ci-après conjointement dénommés «dispositif de compensation»).
2. Dans un délai de deux mois, si le dispositif de compensation ne répond pas aux exigences prévues par le présent règlement, la Commission demande à l’État membre d’adapter son dispositif en conséquence. Dans ce cas, l’État membre soumet à la Commission une version rectifiée de son dispositif de compensation.
3. En l’absence de réaction de la Commission dans ce délai de deux mois à compter de la réception du dispositif de compensation visé aux paragraphes 1 et 2, ce dernier est réputé accepté.
4. Tout État membre qui ajuste son dispositif de compensation en vertu de l’article 6 en soumet la version modifiée à la Commission et la procédure prévue aux paragraphes 2 et 3 s’applique alors mutatis mutandis. Le dispositif modifié est réputé approuvé si la Commission ne réagit pas dans un délai de quatre semaines après la réception du dispositif de compensation modifié.
Article 8
Rapports
1. Chaque État membre concerné élabore un rapport annuel sur la mise en œuvre de la compensation et le soumet à la Commission pour le 30 juin de chaque année.
2. Au plus tard le 31 décembre 2011, la Commission présente au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social européen un rapport sur la mise en œuvre de la compensation, établi sur la base d’une évaluation indépendante et assorti, au besoin, de propositions législatives.
Article 9
Dispositions financières
1. Les dépenses exposées par les États membres au titre du présent règlement sont réputées entrer dans la catégorie des dépenses visées à l’article 3, paragraphe 2, point f), du règlement (CE) no 1290/2005.
2. Aux fins de la mise en œuvre du paragraphe 1, le règlement (CE) no 2003/2006 s’applique.
Article10
Contrôle
Les États membres prennent les mesures appropriées afin d’assurer le respect des exigences énoncées dans le présent règlement et la régularité des opérations.
Article 11
Modalités
Les modalités d’application du présent règlement peuvent être arrêtées selon la procédure prévue à l’article 12, paragraphe 2.
Article 12
Comité
1. La Commission est assistée par le comité de gestion des produits de la pêche.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s’appliquent.
La période prévue à l’article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à un mois.
Article 13
Mesures transitoires
1. Si des États membres ont soumis à la Commission des demandes d’adaptation en vertu de l’article 8, paragraphes 1 et 2, du règlement (CE) no 2328/2003 sur lesquelles celle-ci n’a pas encore statué au 31 décembre 2006, l’article 8 dudit règlement continue de s’appliquer auxdites demandes.
2. Les dispositions de l’article 9 s’appliquent aux dépenses exposées par les États membres en vertu du règlement (CE) no 2328/2003 et déclarées à la Commission après le 15 octobre 2006.
Article 14
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable du 1er janvier 2007 au 31 décembre 2013.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 21 mai 2007.