31999L0030
L 163/41
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 1999/30/ЕО НА СЪВЕТА
от 22 април 1999 година
относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с принципите, установени в член 189в от Договора (3),
(1)
като има предвид, че въз основа на принципите, определени в член 130с от Договора, програмата на Европейската общност за политика и действия в областта на околната среда и устойчивото развитие (Петата програма за действие в областта на околната среда) (4) предвижда по-конкретно изменения на съществуващото законодателство по отношение на замърсителите на въздуха; като има предвид, че тази програма препоръчва формулирането на дългосрочни цели в областта на качеството на въздуха;
(2)
като има предвид, че член 129 от Договора предвижда изискванията за опазване на здравето да представляват неразделна част от политиките на Общността; като има предвид, че член 3, буква о) от Договора предвижда действията на Общността да включват принос към постигането на високо ниво на здравеопазване;
(3)
като има предвид, че в изпълнение на член 4, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО на Съвета от 27 септември 1996 г. относно оценката и управлението на качеството на въздуха (5) Съветът следва да приеме законодателството, предвидено в параграф 1 и разпоредбите, предвидени в параграфи 3 и 4 от същия член;
(4)
като има предвид, че пределно допустимите стойности, установени в тази директива, представляват минимални изисквания; като има предвид, че в съответствие с член 130у от Договора държавите-членки могат да поддържат или да въвеждат по-засилени опазващи мерки; като има предвид, че могат да се въвеждат конкретни, по-стриктни пределно допустими стойности, за да се опази здравето на определени уязвими категории от населението, като деца, болни; като има предвид, че една държава-членка може да изиска пределно допустимите стойности да бъдат достигнати преди датите, определени в настоящата директива;
(5)
като има предвид, че екосистемите следва да бъдат защитени от неблагоприятните ефекти на азотните оксиди;
(6)
като има предвид, че различните видове частици могат да имат различно вредно въздействие върху човешкото здраве; като има предвид, че съществуват доказателства, че рисковете за човешкото здраве, свързани с излагането на въздействието на прахови частици, възникнали в резултат на човешката дейност, са по-високи от рисковете, свързани с излагането на въздействие на естествено възникващите частици от природни явления в околния въздух;
(7)
като има предвид, че Директива 96/62/ЕО изисква разработване на планове за действие за зоните, в които концентрациите на замърсителите в околния въздух превишават определено допустимите стойности плюс приложимите временни допустими отклонения, за да се осигури спазване на пределно допустимите стойности към датата или датите, посочени по-долу; като има предвид, че доколкото имат отношение към праховите частици, такива планове за действие и други стратегии за намаляване следва да имат за цел намаляване на концентрациите на фините частици като част от общото намаляване на концентрациите на праховите частици;
(8)
като има предвид, че Директива 96/62/ЕО предвижда стойностите на пределно допустимите стойности и алармени прагове да се основават на констатациите от работата, извършвана от международни научни групи, които работят активно в тази област; като има предвид, че Комисията трябва да вземе предвид най-новите данни от научните изследвания в съответните области на епидемиологията и околната среда и последните новости в метрологията при последващото преразглеждане на елементите, върху които се основават пределно допустимите стойности и алармените прагове;
(9)
като има предвид, че с оглед улесняване на преразглеждането на настоящата директива през 2003 г. Комисията и държавите-членки следва да разгледат възможностите за стимулиране на изследванията за ефектите от замърсителите, обхванати в настоящата директива, а именно серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово;
(10)
като има предвид, че прецизните стандартизирани методи за измерване и общите критерии за местоположение на измервателните пунктове са важен елемент в оценката на качеството на околния въздух от гледна точка на това, да се получи съпоставима информация за цялата Общност;
(11)
като има предвид, че в съответствие с член 12, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО измененията, необходими за приспособяване към научния и техническия прогрес, могат да се отнесат единствено до критериите и техниките за оценка на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово или до подробния режим за изпращане на информация до Комисията и могат да нямат нито пряк, нито косвен ефект, изразяващ се в промяна на пределно допустимите стойности или на алармените прагове;
(12)
като има предвид, че актуалната информация относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово във въздуха следва да бъде на разположение на обществеността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Целите на настоящата директива са да:
-
установи пределно допустими стойности и в случаите, в които това е уместно, алармени прагове относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околната среда с цел да бъдат избегнати, предотвратени или намалени вредните въздействия върху човешкото здраве и околната среда като цяло,
-
направи оценка на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово в околния въздух на базата на общи методи и критерии,
-
събере съответната информация относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово в околния въздух и да осигури достъпа на обществеността до нея,
-
поддържа качеството на околния въздух там, където е добро, и да го подобрява в други случаи по отношение на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„атмосферен въздух“ е въздухът на открито в тропосферата, с изключение на този на работните места;
2.
„замърсител“ е всяко вещество, въведено пряко или косвено от човека в околния въздух, което може да оказва вредно въздействие върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло;
3.
„ниво“ е определена концентрация на даден замърсител в околния въздух или определена стойност на неговото отлагане от въздуха върху открити повърхности, в даден момент;
4.
„оценка“ е всеки метод, използван с цел измерване, изчисляване, прогнозиране или предварително определяне на нивото на замърсителя в околния въздух;
5.
„пределно допустима стойност“ е всяко ниво, определено въз основа на научни познания с цел избягване, предотвратяване или ограничаване на определени вредни въздействия върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло, което следва да бъде постигнато в определен срок и да не бъде превишавано след постигането му;
6.
„алармен праг“ е всяко ниво, чието превишаване е свързано с риск за човешкото здраве, дори при кратковременна експозиция, и при превишаването на което държавите-членки следва незабавно да предприемат стъпките, предвидени в Директива 96/62/ЕО;
7.
„допустимо отклонение“ е такъв процент от пределно допустимата стойност, с който последната може да бъде превишавана съгласно условията, предвидени в Директива 96/62/ЕО;
8.
„зона“ е произволна част от територията на държавите-членки в граници, определени от самите тях;
9.
„агломерация“ е всяка зона с концентрация на населението, по-голяма от 250 000 жители, или в случаите, когато концентрацията на населението е по-малка или равна на 250 000 жители, се гледа гъстотата на населението на км2, която трябва да е такава според държавите-членки, че да оправдава необходимостта от оценка и управление на качеството на околния въздух;
10.
„азотни оксиди“ е сумата от азотните оксиди и азотния двуоксид, прибавени като милиардни части и изразени като азотен двуоксид в микрограмове на кубичен метър;
11.
„ПЧ10“ са прахови частици, които са в състояние да преминат през размерно-селективен сепаратор с 50-процентна ефективност на задържане и с критичен размер 10 μm аеродинамичен диаметър;
12.
„ПЧ2,5“ са прахови частици, които са в състояние да преминат през размерно-селективен сепаратор с 50-процентна ефективност на задържане и с критичен размер 2,5 μm аеродинамичен диаметър;
13.
„горен оценъчен праг“ е ниво, определено в приложение V, под което може да се използва комбинация от измервания и моделиращи техники за оценка на качеството на въздуха в съответствие с член 6, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО;
14.
„долен оценъчен праг“ е ниво, определено в приложение V, под което може да се използва едно от двете: моделиране или техники на оценка на целите за качество на въздуха, в съответствие с член 6, параграф 4 от Директива 96/62/ЕО;
15.
„природни явления“ са вулканичните изригвания, сеизмичната активност, геотермалните активности, пожарите, силни ветрове и атмосферни отлагания или пренос на природни частици от сухи райони;
16.
„фиксирани измервания“ са измервания, извършени в съответствие с член 6, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО.
Член 3
Серен двуоксид
1. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на серен двуоксид в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение I, считано от съответните дати, изложени пак там.
Допустимите граници, установени в раздел I от приложение I, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Допустимите отклонения за концентрации на серен двуоксид в околния въздух са определени в раздел II от приложение I.
3. За да се подпомогне Комисията при подготовката на доклада, съгласно разпоредбите на член 10 там, където е приложимо, до 31 декември 2003 г. държавите-членки следва да записват данни за концентрациите на серен двуоксид, усреднени в рамките на десет минути, от определени пунктове за мониторинг, които те са избрали като представителни за качество на въздуха в населени райони, които са близко до източниците и за които се измерват часови концентрации. В същото време, когато се предоставят данни за часовите концентрации в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО, държавите-членки следва да докладват на Комисията за упоменатите избрани пунктове за мониторинг, броя на десетминутните концентрации, които са надвишавали 500 µg/m3, броя на дните в рамките на календарната година, когато са настъпили те, броя на дните, в които часовите концентрации на серен двуоксид едновременно надвишават 350 µg/m3 и записаната максимална стойност на десетминутна концентрация.
4. Държавите-членки могат да определят зони или агломерации, в рамките на които пределно допустимите стойности за серен двуоксид, определени в раздел I от приложение I, са надвишени в резултат на концентрации на серен двуоксид в околния въздух, дължащи се на природни източници. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с тези зони или агломерации заедно с информацията за концентрациите и източниците на серен двуоксид, които са ги причинили. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят и необходимите доказателства, за да покажат, че каквито и да е превишения се дължат на природни източници.
В рамките на тези зони или агломерации държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО само когато пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение I, са надвишени в резултат на емисии от човешка дейност.
Член 4
Азотни двуоксиди и азотни оксиди
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки, които да гарантират, че концентрациите на азотен двуоксид и в случаите, когато това е приложимо, на азотни оксиди в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение II, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, изложени в раздел I от приложение II, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Алармените прагове за концентрации на азотен двуоксид в околния въздух са определените в раздел II от приложение II.
Член 5
Прахови частици
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на ПЧ10 в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, определени в раздел I от приложение III, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Държавите-членки осигуряват инсталирането и действието на пунктове за мониторинг, от които ще се получават данни за концентрациите на ПЧ2,5. Броят и разположението на станциите, в които се измерва ПЧ2,5, се определят от отделните държави-членки с оглед представителността на концентрациите на ПЧ2,5 на местно и регионално ниво в съответната държава-членка. Където това е възможно, пробовземните точки се разполагат заедно с пробовземни точки за ПЧ10.
Държавите-членки изпращат на Комисията ежегодно, не по-късно от девет месеца след края на всяка година, средната аритметична стойност, медианата, 98-ия перцентил и максималната концентрация, изчислени спрямо извършените за период от 24 часа отделни измервания на ПЧ2,5, в рамките на съответната година. 98-ият перцентил се изчислява съгласно процедурата, определена в раздел 4 от приложение I към Решение 97/101/ЕО на Съвета от 27 януари 1997 г. относно въвеждане на взаимен обмен на информация и данни от мрежи и отделни станции, измерващи замърсяването на обкръжаващия въздух в рамките на държавите-членки (6).
3. Плановете за действие относно ПЧ10, изготвени в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО и общите стратегии за намаляване на концентрациите на ПЧ10, също така са насочени към намаляването на концентрациите на ПЧ2,5.
4. Държавите-членки информират Комисията за местата, където пределно допустимите стойности за ПЧ10, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради концентрации на ПЧ10 в околния въздух, дължащи се на природни явления, и това води до значително по-високи концентрации, отколкото са нивата на естествения фон в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят и необходимите доказателства, за да покажат, че тези превишения се дължат на природни явления. Държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО само в случаите, когато пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, са превишени по причини, различни от природните явления.
5. Държавите-членки могат да определят зони или агломерации, в които пределно допустимите стойности на ПЧ10, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради концентрации на ПЧ10 в околния въздух, дължащи се на отлагания на частици като резултат от опесъчаване на пътищата през зимата. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с тези зони и агломерации заедно с информация за концентрациите и източниците на ПЧ10, определени пак там. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят необходимите доказателства, за да покажат, че тези превишения се дължат на отложени частици и че са взети съответни мерки за намаляване на концентрациите.
В тези зони или агломерации държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, само ако пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради нива на ПЧ10, причинени не от опесъчаване на пътищата през зимата, а по други причини.
Член 6
Олово
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на олово в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение IV, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, определени в раздел I от приложение IV, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
Член 7
Оценка на концентрациите
1. Горните и долните оценъчни прагове за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово за целите на член 6 от Директива 96/62/ЕО са определените в раздел I от приложение V.
Класификацията на всяка зона или агломерация за целите на посочения член 6 се преразглежда най-малко на всеки пет години в съответствие с процедурата, определена в раздел II от приложение V. В случай на настъпили значителни изменения в дейностите, имащи отношение към концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици или олово в околния въздух, класификацията се преразглежда по-рано.
2. Списък на критериите за определяне на разположението на пробовземните точки, използвани при измерване на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово, е определен в приложение VI. Минималният брой на пробовземните точки за фиксирани измервания на концентрации за всеки конкретен замърсител е посочен в приложение VII. Те се инсталират във всяка зона или агломерация, в които се изисква измерване, ако фиксираните измервания са единственият източник на данни за концентрациите в рамките на тази зона или агломерация.
3. В зоните и агломерациите, в рамките на които информацията от фиксираните мониторингови пунктове се допълва с информация от други източници, такива като инвентаризация на емисиите, представителни измервателни методи и моделиране на качеството на въздуха, броят на фиксираните мониторингови пунктове, които следва да бъдат инсталирани, както и пространствената разделителна способност на останалите методи са достатъчни, с оглед определянето на концентрациите на замърсителите на въздуха в съответствие с раздел I от приложение VI и раздел I от приложение VIII.
4. В зоните и агломерациите, в рамките на които не се изискват измервания, може да се използва моделиране или методи, оценяващи целите.
5. Референтните методи за анализ на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, както тези за пробовземане и анализи на олово са определени в раздели от I до III от приложение IХ.
Еталонните методи за пробовземане и измерване на ПЧ10 са определени в раздел IV от приложение IХ.
Еталонните методи за пробовземане и измерване на ПЧ2,5 са определени в раздел V от приложение IХ.
Еталонните техники за моделиране качеството на въздуха са определени в раздел VI от приложение IХ.
6. Датата, до която държавите-членки информират Комисията за методите, използвани за предварителна оценка на качеството на въздуха съгласно член 11, параграф 1, буква г) от Директива 96/62/ЕО, е 18 месеца след влизане в сила на настоящата директива.
7. Всички изменения, необходими за изменението на настоящия член и приложения V - IХ в съответствие с научния и техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 12 от Директива 96/62/ЕО.
Член 8
Информиране на обществеността
1. Държавите-членки осигуряват, че на обществеността е осигурен достъп до актуална информация за концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово във въздуха, както и на съответни организации, като екологични организации, потребителски организации, организации, представляващи интересите на уязвимите части от населението, и на други заинтересовани органи по здравеопазване посредством организации за радиоразпръскване, преса, информационни екрани или услуги по компютърните мрежи.
Информацията за концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди и прахови частици трябва да се актуализира най-малко един път дневно. В случаите, когато данните за стойностите на серен двуоксид и азотен двуоксид са почасови, при възможност информацията се актуализира почасово. Информацията за концентрации на олово във въздуха се актуализира на три месеца.
Тази информация като минимум показва превишения на концентрациите на пределно допустимите стойности и алармените прагове за усреднени периоди, както е определено в приложения I - IV. Също така информацията включва кратка оценка като съпоставка с пределно допустимите стойности и алармените прагове и подходяща информация за ефектите върху здравето.
2. При осигуряване на достъп до обществеността съгласно член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, включително до планове или програми, отнасящи се до разпоредбите на член 3, параграф 4, член 5, параграф 4 и член 5, параграф 5 от настоящата директива, държавите-членки също така осигуряват подобен достъп и на организациите по параграф 1 от настоящия член.
3. В случаите, когато алармените прагове, определени в приложение I или II, са превишени, се осигурява достъп на обществеността до данните в съответствие с член 10 от Директива 96/62/ЕО. Информацията като минимум включва точките, изброени в раздел III от приложения I и III.
4. Информацията, която се предоставя на обществеността и организациите по параграфи 1 и 3 от настоящия член, е ясна, изчерпателна и достъпна.
Член 9
Отмяна и преходни разпоредби
1. Директива 80/779/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно допустими емисии по качество на въздуха и ръководните стойности за серен двуоксид и суспендирани частици (7) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на член 1, член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, членове 9, 15 и 16 от Директива 80/779/ЕИО и приложения I, IIIб и IV към същата директива, които се отменят считано от 1 януари 2005 г.
2. Директива 82/884/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно допустимите стойности на олово във въздуха (8) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на членове 1, 2, член 3, параграф 1, членове 7, 12 и 13 от същата директива, които се отменят от 1 януари 2005 г.
3. Директива 85/203/ЕИО на Съвета от 7 март 1985 г. относно нормите за азотен двуоксид във въздуха (9) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на член 1, параграф 1, първо тире, член 2, параграф 2, първо тире, член 3, параграф 1, членове 5, 9, 15 и 16 от Директива 85/203/ЕИО и приложение I към същата директива, които се отменят от 1 януари 2010 г.
4. От 19 юли 2001 г. държавите-членки използват пунктове за мониторинг и други методи за оценка на качеството на въздуха, които са в съответствие с изискванията на настоящата директива, при оценката на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и олово във въздуха с оглед получаването на данни с цел демонстриране на съответствието с пределно допустимите стойности, установени с Директива 80/779/ЕИО, Директива 82/884/ЕИО и Директива 85/203/ЕИО, дотогава, докато пределно допустимите стойности, определени с тези директиви, преустановят действието си.
5. От 19 юли 2001 г. държавите-членки могат да използват пунктове за мониторинг и други методи за оценка на качеството на въздуха, които са в съответствие с изискванията на настоящата директива, по отношение на ПЧ10 при оценката на концентрациите на суспендирани прахови частици, както са определени в приложение IV към Директива 80/779/ЕИО; с цел демонстриране на такова съответствие събраните данни се умножават по коефициент 1,2.
6. Държавите-членки информират Комисията за всяко превишаване на пределно допустимите стойности, установени в Директиви 80/779/ЕИО, 82/884/ЕИО и 85/203/ЕИО, заедно със запис на стойностите, причините за тях и предприетите мерки за предотвратяване на повторение в рамките на девет месеца считано от края на всяка година, в съответствие с процедурата, определена в член 11 от Директива 96/62/ЕО, докато пределно допустимите стойности, определени с упоменатите директиви, прекратят действието си.
7. Държавите-членки могат да продължат да използват ръководните стойности за опазване на екосистемите в зоните, в които считат за необходимо да ограничат или предотвратят предвидимо превишаване и замърсяване със серен двуоксид, азотни оксиди или суспендирани прахови частици, както е определено в приложение II към Директива 80/779/ЕИО и приложение II към Директива 85/203/ЕИО.
Член 10
Докладване и преразглеждане
Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 31 декември 2003 г. доклад въз основа на опита от прилагането на настоящата директива, и по-конкретно на резултатите от най-новите научни изследвания за въздействието върху човешкото здраве в резултат на излагането на въздействието на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово, както и за технологичното развитие, постигнато при методите за измерване и другите начини за оценка на концентрациите на прахови частици във въздуха и отлагането на олово по повърхности.
С оглед поддържането на високо ниво на опазване на човешкото здраве и околната среда и като се има предвид придобитият опит при прилагане на настоящата директива от държавите-членки, по-специално условията, определени в приложение VI, според които са извършвани измервания, цитираният по-горе доклад се съпровожда с предложение за изменения на настоящата директива, ако е необходимо. По-специално Комисията ще подложи на проверка пределно допустимите стойности за втората фаза на ПЧ10 с оглед да ги направи задължителни и ще разгледа потвърждаването или предлагането на алтернативни пределно допустими стойности за втория етап или, в случай че това е подходящо, още за първия етап. В допълнение Комисията ще обърне специално внимание на определянето на пределно допустими стойности за ПЧ2,5 или на различни фракции на праховите частици, в случай че е подходящо. Освен това Комисията ще подложи на проверка годишните пределно допустими стойности за опазване на човешкото здраве от азотен двуоксид и ще направи предложение, което ще потвърди или измени сегашните стойности. Също така ще бъдат проучени часовите пределно допустими стойности за азотен двуоксид в светлината на указанията на Световната здравна организация и като се съобрази с това, дали тези пределно допустими стойности следва да се потвърдят или изменят.
Комисията също така ще се съобрази с това, дали е подходящо да се дадат стойности на алармени прагове за ПЧ10 и ПЧ2,5, или конкретни фракции на прахови частици, както е направено за другите замърсители, включени в настоящата директива.
Член 11
Глоби
Държавите-членки определят глоби за нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Тези глоби са ефикасни, съответстващи на нарушенията и възпиращи.
Член 12
Прилагане
1. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 19 юли 2001 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 април 1999 година.
DIRECTIVE 1999/30/CE DU CONSEIL
du 22 avril 1999
relative à la fixation de valeurs limites pour l'anhydride sulfureux, le dioxyde d'azote et les oxydes d'azote, les particules et le plomb dans l'air ambiant
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 130 S, paragraphe 1,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social(2),
statuant conformément à la procédure prévue à l'article 189 C du traité(3),
(1) considérant que, sur la base des principes énoncés à l'article 130 R du traité, le programme communautaire de politique et d'action en matière d'environnement et de développement durable (cinquième programme d'action pour l'environnement)(4) prévoit notamment des modifications de la législation sur les polluants atmosphériques, que ledit programme recommande l'établissement d'objectifs à long terme en matière de qualité de l'air;
(2) considérant que l'article 129 du traité prévoit que les exigences en matière de protection de la santé sont une composante des autres politiques communautaires; que l'article 3, point o), du traité prévoit que l'action de la Communauté comporte une contribution à la réalisation d'un niveau élevé de protection de la santé;
(3) considérant que, conformément à l'article 4, paragraphe 5, de la directive 96/62/CE du Conseil du 27 septembre 1996 concernant l'évaluation et la gestion de la qualité de l'air ambiant(5), le Conseil doit adopter la législation prévue au paragraphe 1 et les dispositions prévues aux paragraphes 3 et 4 dudit article;
(4) considérant que les valeurs limites fixées dans la présente directive constituent des exigences minimales; que, conformément à l'article 130 T du traité, les États membres peuvent maintenir ou établir des mesures de protection renforcées; que des valeurs limites plus strictes peuvent notamment être établies afin de protéger la santé de catégories particulièrement vulnérables de la population, telles que les enfants et les patients hospitalisés; que les États membres peuvent prévoir que les valeurs limites sont atteintes à une date plus rapprochée que celle fixée par la présente directive;
(5) considérant qu'il y a lieu de protéger les écosystèmes des effets néfastes de l'anhydride sulfureux et de protéger la végétation des effets néfastes des oxydes d'azote;
(6) considérant que les différents types de particules peuvent avoir sur la santé humaine des effets néfastes différents; qu'il est prouvé que les risques pour la santé humaine associés à une exposition aux particules d'origine anthropique sont plus élevés que les risques liés à l'exposition aux particules naturellement présentes dans l'air ambiant;
(7) considérant que la directive 96/62/CE prévoit, pour les zones où les concentrations de polluants dans l'air ambiant dépassent les valeurs limites plus les marges de dépassement temporaires applicables, l'établissement de plans d'action afin d'assurer le respect des valeurs limites dans le ou les délais fixés; que ces plans d'action et autres stratégies de réduction, dans la mesure où ils font référence aux particules, doivent viser à réduire les concentrations de particules fines dans le cadre d'une réduction globale des concentrations de particules;
(8) considérant que, aux termes de la directive 96/62/CE, les valeurs numériques adoptées pour les valeurs limites et les seuils d'alerte doivent se fonder sur les résultats des travaux menés par les groupes scientifiques internationaux oeuvrant dans ce domaine; que la Commission doit tenir compte des données les plus récentes de la recherche scientifique dans les domaines épidémiologique et environnemental concernés ainsi que des progrès les plus récents dans les méthodes de mesurage pour réexaminer les éléments sur lesquels se fondent les valeurs limites et les seuils d'alerte;
(9) considérant que, en vue de faciliter le réexamen de la présente directive en 2003, la Commission et les États membres devraient envisager d'encourager la recherche sur les effets des polluants qui y sont visés, à savoir l'anhydride sulfureux, le dioxyde d'azote et les oxydes d'azote, les particules et le plomb;
(10) considérant que des techniques standardisées et précises de mesure et des critères communs pour l'implantation de stations de mesurage constituent un élément important de l'évaluation de la qualité de l'air ambiant en vue d'obtenir des informations comparables dans toute la Communauté;
(11) considérant que les modifications nécessaires, conformément à l'article 12, paragraphe 1, de la directive 96/62/CE, pour l'adaptation au progrès scientifique et technique ne peuvent se rapporter qu'aux critères et techniques d'évaluation des concentrations d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb et/ou aux modalités de transmission d'informations à la Commission et ne doivent pas avoir pour effet de modifier directement ou indirectement les valeurs limites ou les seuils d'alerte;
(12) considérant que des informations mises à jour relatives aux concentrations d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb dans l'air ambiant doivent être facilement accessibles au public,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Objectifs
La présente directive a pour objectif:
- d'établir des valeurs limites et, le cas échéant, des seuils d'alerte pour les concentrations d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb dans l'air ambiant, afin d'éviter, de prévenir ou de réduire les effets nocifs pour la santé humaine et pour l'environnement dans son ensemble,
- d'évaluer les concentrations d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb dans l'air ambiant sur la base de méthodes et de critères communs,
- de réunir des informations appropriées sur les concentrations d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb dans l'air ambiant et d'assurer que ces informations sont communiquées au public,
- de maintenir la qualité de l'air ambiant, lorsqu'elle est bonne, et de l'améliorer dans les autres cas eu égard à la présence d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
1) "air ambiant": l'air extérieur de la troposphère, à l'exclusion des lieux de travail;
2) "polluant": toute substance introduite directement ou indirectement par l'homme dans l'air ambiant et susceptible d'avoir des effets nocifs sur la santé humaine et/ou l'environnement dans son ensemble;
3) "niveau": la concentration d'un polluant dans l'air ambiant ou son dépôt sur les surfaces en un temps donné;
4) "évaluation": toute méthode utilisée pour mesurer, calculer, prévoir ou estimer le niveau d'un polluant dans l'air ambiant;
5) "valeur limite": un niveau fixé sur la base de connaissances scientifiques, dans le but d'éviter, de prévenir ou de réduire les effets nocifs sur la santé humaine et/ou l'environnement dans son ensemble, à atteindre dans un délai donné et à ne pas dépasser une fois atteint;
6) "seuil d'alerte": un niveau au-delà duquel une exposition de courte durée présente un risque pour la santé humaine et à partir duquel les États membres prennent immédiatement des mesures conformément à la directive 96/62/CE;
7) "marge de dépassement": le pourcentage de la valeur limite dont cette valeur peut être dépassée dans les conditions fixées par la présente directive;
8) "zone": une partie de leur territoire délimitée par les États membres;
9) "agglomération": une zone caractérisée par une concentration de population supérieure à 250000 habitants ou, lorsque la concentration de population est inférieure ou égale à 250000 habitants, une densité d'habitants au kilomètre carré qui justifie pour les États membres l'évaluation et la gestion de la qualité de l'air ambiant;
10) "oxydes d'azote": la somme du monoxyde d'azote et du dioxyde d'azote, additionnés en parties par billion et exprimés en dioxyde d'azote en microgrammes par mètre cube;
11) "PM10": les particules passant dans un orifice d'entrée calibré avec un rendement de séparation de 50 % pour un diamètre aérodynamique de 10 μm;
12) "PM2,5": les particules passant dans un orifice d'entrée calibré avec un rendement de séparation de 50 % pour un diamètre aérodynamique de 2,5 μm;
13) "seuil d'évaluation maximal": un niveau spécifié à l'annexe V en dessous duquel une combinaison de mesures et de techniques de modélisation peut être employée pour évaluer la qualité de l'air ambiant conformément à l'article 6, paragraphe 3, de la directive 96/62/CE;
14) "seuil d'évaluation minimal": un niveau spécifié à l'annexe V en dessous duquel seules les techniques de modélisation ou d'estimation objective peuvent être employées pour évaluer la qualité de l'air conformément à l'article 6, paragraphe 4, de la directive 96/62/CE;
15) "événement naturel": les éruptions volcaniques, les activités sismiques, les activités géothermiques, les feux de terres non cultivées, les vents violents ou la resuspension atmosphérique ou le transport de particules naturelles provenant de régions désertiques;
16) "mesures fixes": des mesures prises conformément à l'article 6, paragraphe 5, de la directive 96/62/CE.
Article 3
Anhydride sulfureux
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que les concentrations d'anhydride sulfureux dans l'air ambiant, évaluées conformément à l'article 7, ne dépassent pas les valeurs limites indiquées au point I de l'annexe I, à partir des dates y spécifiées.
Les marges de dépassement indiquées au point I de l'annexe I s'appliquent conformément à l'article 8 de la directive 96/62/CE.
2. Les seuils d'alerte relatifs aux concentrations d'anhydride sulfureux dans l'air ambiant sont indiqués au point II de l'annexe I.
3. Afin d'aider la Commission à élaborer le rapport visé à l'article 10, les États membres enregistrent, lorsque cela est réalisable, jusqu'au 31 décembre 2003, les données relatives aux concentrations d'anhydride sulfureux relevées en moyenne sur dix minutes par certaines stations de mesure sélectionnées par les États membres de manière à être représentatives de la qualité de l'air dans des zones habitées proches des sources auprès desquelles des mesures de concentrations horaires sont effectuées. En même temps que la fourniture des données correspondant aux concentrations horaires conformément à l'article 11, point 1, de la directive 96/62/CE, les États membres communiquent à la Commission, pour les stations de mesure sélectionnées, le nombre de concentrations sur dix minutes ayant dépassé 500 Ng/m3, le nombre de jours dans l'année civile au cours desquels de telles concentrations ont été atteintes, le nombre de ces jours au cours desquels des concentrations horaires d'anhydride sulfureux ont dépassé simultanément 350 Ng/m3 et la concentration maximale relevée sur dix minutes.
4. Les États membres peuvent désigner des zones ou des agglomérations dans lesquelles il y a dépassement des valeurs limites fixées pour l'anhydride sulfureux au point I de l'annexe I du fait de ses concentrations dans l'air ambiant provenant de sources naturelles. Les États membres transmettent à la Commission une liste de ces zones ou agglomérations, accompagnée d'informations sur les concentrations et les sources d'anhydride sulfureux dans celles-ci. En informant la Commission conformément à l'article 11, point 1, de la directive 96/62/CE, les États membres fournissent les justifications appropriées pour démontrer que tout dépassement est dû à des sources naturelles.
Dans ces zones ou agglomérations, les États membres ne sont tenus de mettre en oeuvre des plans d'action en application de l'article 8, paragraphe 3, de la directive 96/62/CE que si les valeurs limites fixées au point I de l'annexe I sont dépassées à la suite d'émissions anthropiques.
Article 4
Dioxyde d'azote et oxydes d'azote
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que les concentrations de dioxyde d'azote et, le cas échéant, d'oxydes d'azote, dans l'air ambiant, évaluées conformément à l'article 7, ne dépassent pas les valeurs limites indiquées au point I de l'annexe II, à partir des dates y spécifiées.
Les marges de dépassement indiquées au point I de l'annexe II s'appliquent conformément à l'article 8 de la directive 96/62/CE.
2. Le seuil d'alerte de concentration de dioxyde d'azote dans l'air ambiant est fixé au point II de l'annexe II.
Article 5
Particules
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que les concentrations de PM10 dans l'air ambiant, évaluées conformément à l'article 7, ne dépassent pas les valeurs limites indiquées au point I de l'annexe III, à partir des dates y spécifiées.
Les marges de dépassement indiquées au point I de l'annexe III sont applicables conformément à l'article 8 de la directive 96/62/CE.
2. Les États membres veillent à ce que des stations de mesure fournissant des données sur les concentrations de PM2,5 soient installées et exploitées. Les États membres choisissent le nombre et l'emplacement des stations de mesure des PM2,5 de manière qu'elles soient représentatives des concentrations de PM2,5 dans l'État membre en question. Si possible, les points de prélèvement seront situés aux mêmes endroits que les points de prélèvement des PM10.
Les États membres communiquent annuellement à la Commission, et au plus tard neuf mois après la fin de chaque année, la moyenne arithmétique, la médiane, le percentile 98 et la concentration maximale calculée à partir des mesures des PM2,5 relevées sur vingt-quatre heures durant l'année considérée. Le percentile 98 est calculé selon la procédure définie à l'annexe I, point 4, de la décision 97/101/CE du Conseil du 27 janvier 1997 établissant un échange réciproque d'informations et de données provenant des réseaux et des stations individuelles mesurant la pollution de l'air ambiant dans les États membres(6).
3. Les plans d'action concernant les PM10, qui sont établis en application de l'article 8 de la directive 96/62/CE, et les stratégies générales de réduction des concentrations de PM10 visent également à réduire les concentrations de PM2,5.
4. Lorsque les valeurs limites fixées pour les PM10, au point I de l'annexe III sont dépassées à la suite de concentrations de PM10 dans l'air ambiant dues à des événements naturels, qui donnent lieu à des concentrations dépassant sensiblement les niveaux de fond habituels provenant de sources naturelles, les États membres en informent la Commission, conformément à l'article 11, point 1, de la directive 96/62/CE, en fournissant les justifications nécessaires pour prouver qu'un tel dépassement est dû à des événements naturels. Dans de tels cas, les États membres ne sont tenus de mettre en oeuvre des plans d'action en application de l'article 8, paragraphe 3, de la directive 96/62/CE que si les valeurs limites fixées au point I de l'annexe III sont dépassées pour des raisons autres que des événements naturels.
5. Les États membres peuvent désigner des zones ou des agglomérations dans lesquelles il y a dépassement des valeurs limites fixées pour le PM10 au point I de l'annexe I du fait de concentrations de PM10 dans l'air ambiant provenant de la resuspension de particules provoquée par le sablage hivernal des routes. Les États membres transmettent à la Commission une liste de ces zones ou agglomérations, accompagnée d'informations sur les concentrations et les sources de PM10 dans celles-ci. En informant la Commission conformément à l'article 11, point 1, de la directive 96/62/CE, les États membres fournissent les justifications appropriées pour prouver que tout dépassement est dû à ces particules resuspendues et que toute mesure utile a été prise pour diminuer les concentrations.
Dans ces zones ou agglomérations, les États membres ne sont tenus de mettre en oeuvre des plans d'action en application de l'article 8, paragraphe 3, de la directive 96/62/CE que si les valeurs limites fixées au point I de l'annexe III sont dépassées en raison de niveaux de PM10 autres que ceux qui proviennent du sablage hivernal des routes.
Article 6
Plomb
Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que les concentrations de plomb dans l'air ambiant, évaluées conformément à l'article 7, ne dépassent pas les valeurs limites indiquées au point I de l'annexe IV, à partir des dates y spécifiées.
Les marges de dépassement indiquées au point I de l'annexe IV sont applicables conformément à l'article 8 de la directive 96/62/CE.
Article 7
Évaluation des concentrations
1. Les seuils d'évaluation minimaux et maximaux pour l'anhydride sulfureux, le dioxyde d'azote et les oxydes d'azote, les particules et le plomb aux fins de l'article 6 de la directive 96/62/CE sont fixés au point I de l'annexe V.
La classification de chaque zone ou agglomération aux fins dudit article 6 est revue tous les cinq ans au moins, selon la procédure définie au point II de l'annexe V. La classification est revue plus tôt en cas de modification importante des activités ayant des incidences sur les concentrations ambiantes d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote ou, le cas échéant, d'oxydes d'azote, de particules ou de plomb.
2. L'annexe VI définit les critères à prendre en considération pour déterminer l'emplacement des points de prélèvement en vue de la mesure de l'anhydride sulfureux, du dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb dans l'air ambiant. L'annexe VII fixe le nombre minimal de points de prélèvement pour les mesure fixes de concentrations de chaque polluant déterminé et ils sont installés dans chaque zone ou agglomération dans lesquelles les mesures sont nécessaires si les mesures fixes y constituent la seule source de données sur les concentrations.
3. Dans les zones et agglomérations dans lesquelles les renseignements fournis par les stations de mesure fixes sont complétés par des informations provenant d'autres sources, notamment des inventaires des émissions, des méthodes de mesure indicative et la modélisation de la qualité de l'air, le nombre de stations de mesure fixes à installer et la résolution spatiale des autres techniques doivent être suffisants pour permettre de déterminer les concentrations de polluants atmosphériques conformément au point I de l'annexe VI et au point I de l'annexe VIII.
4. Dans les zones et agglomérations où des mesures ne sont pas à effectuer, des techniques de modélisation ou d'estimation objective peuvent être utilisées.
5. Les méthodes de référence pour l'analyse de l'anhydride sulfureux, du dioxyde d'azote et des oxydes d'azote, ainsi que pour l'échantillonnage et l'analyse du plomb sont définies aux points I à III de l'annexe IX.
La méthode de référence pour l'échantillonnage et la mesure des PM10 est définie au point IV de l'annexe IX.
La méthode de référence provisoire pour l'échantillonnage et la mesure des PM2,5 est définie au point V de l'annexe IX.
Le point VI de l'annexe IX définit les techniques de référence pour la modélisation de la qualité de l'air.
6. Les États membres informent la Commission, dix-huit mois après l'entrée en vigueur de la directive, des méthodes utilisées pour l'évaluation préliminaire de la qualité de l'air en application de l'article 11, point 1 d), de la directive 96/62/CE.
7. Toute modification nécessaire pour adapter le présent article ainsi que les annexes V à IX au progrès scientifique et technique est adoptée conformément à la procédure définie à l'article 12 de la directive 96/62/CE.
Article 8
Information du public
1. Les États membres veillent à ce que des informations actualisées sur les concentrations ambiantes d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et d'oxydes d'azote, de particules et de plomb soient systématiquement communiquées au public ainsi qu'aux organismes appropriés, notamment les organismes de protection de l'environnement, les associations de consommateurs, les organismes représentant les intérêts des populations sensibles et les autres organismes de santé concernés au moyen notamment des organismes de radiodiffusion, de la presse, d'écrans d'information ou de réseaux informatiques.
Les informations sur les concentrations dans l'air ambiant d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote et de particules sont mises à jour au moins quotidiennement, et, dans le cas des valeurs horaires d'anhydride sulfureux et de dioxyde d'azote, lorsque cela est réalisable, les informations sont mises à jour toutes les heures. Les informations sur les concentrations de plomb dans l'air ambiant sont mises à jour tous les trois mois.
Ces informations indiquent au moins tous les dépassements, en matière de concentrations, des valeurs limites et des seuils d'alerte sur les périodes considérées visées aux annexes I à IV. Elles fournissent également une brève évaluation en ce qui concerne les valeurs limites et les seuils d'alerte et des informations appropriés relatives aux effets sur la santé.
2. Lorsqu'ils communiquent à la population des plans ou des programmes en application de l'article 8, paragraphe 3, de la directive 96/62/CE, y compris les plans ou programmes visés à l'article 3, paragraphe 4, et à l'article 5, paragraphes 4 et 5, de la présente directive, les États membres les communiquent aussi aux organismes visés au paragraphe 1.
3. Lorsque le seuil d'alerte visé au point II des annexes I et II est dépassé, les informations communiquées au public en application de l'article 10 de la directive 96/62/CE comprennent au minimum les éléments énumérés au point III des annexes I et II.
4. Les informations communiquées au public et aux organisations au titre des paragraphes 1 et 3 doivent être claires, compréhensibles et accessibles.
Article 9
Abrogations et dispositions transitoires
1. La directive 80/779/CEE du Conseil du 15 juillet 1980 concernant des valeurs limites et des valeurs guides de qualité atmosphérique pour l'anhydride sulfureux et les particules en suspension(7) est abrogée à compter du 19 juillet 2001 de la date visée à l'article 12 de la présente directive sauf l'article 1er, l'article 2, paragraphe 1, l'article 3, paragraphe 1, l'article 9, l'article 15 et l'article 16 ainsi que l'annexe I, l'annexe III, point B et l'annexe IV qui sont abrogés avec effet au 1er janvier 2005.
2. La directive 82/884/CEE du Conseil du 3 décembre 1982 concernant une valeur limite pour le plomb contenu dans l'atmosphère(8) est abrogée à compter du 19 juillet 2001 sauf les articles 1er et 2, l'article 3, paragraphe 1, les articles 7, 12 et 13 qui sont abrogés avec effet au 1er janvier 2005.
3. La directive 85/203/CEE du Conseil du 7 mars 1985, concernant les normes de qualité de l'air pour le dioxyde d'azote(9) est abrogée à compter du 19 juillet 2001 sauf l'article 1er, paragraphe 1, premier tiret et paragraphe 2, l'article 2, premier tiret, l'article 3, paragraphe 1, l'article 5, les articles 9, 15 et 16 et l'annexe I qui sont abrogés avec effet au 1er janvier 2010.
4. À partir du 19 juillet 2001, les États membres utilisent des stations de mesure et d'autres méthodes d'évaluation de la qualité de l'air conformes aux exigences de la présente directive pour évaluer les concentrations d'anhydride sulfureux, de dioxyde d'azote, et de plomb dans l'air ambiant aux fins d'obtenir les données permettant de démontrer le respect des valeurs limites prescrites par les directives 80/779/CEE, 82/884/CEE et 85/203/CEE jusqu'à ce que ces valeurs limites cessent d'être applicables.
5. À partir du 19 juillet 2001, les États membres peuvent utiliser des stations de mesure et d'autres méthodes d'évaluation de la qualité de l'air conformes aux exigences de la présente directive concernant le PM10 pour évaluer les concentrations de particules en suspension aux fins de démontrer le respect des valeurs limites pour les particules en suspension fixées à l'annexe IV de la directive 80/779/CEE. Toutefois, aux fins de démontrer le respect de ces valeurs, les données ainsi collectées sont multipliées par un facteur 1,2.
6. Les États membres communiquent à la Commission, tous les ans, dans les neuf mois suivant la fin de chaque année, tout dépassement des valeurs limites fixées par les directives 80/779/CEE, 82/884/CEE et 85/203/CEE, ainsi que les valeurs enregistrées, les motifs justifiant chaque enregistrement et les mesures prises pour éviter toute répétition des dépassements, conformément aux procédures fixées à l'article 11 de la directive 96/62/CE jusqu'à ce que les valeurs limites pertinentes cessent d'être applicables.
7. Pour ce qui est des zones pour lesquelles un État membre estime qu'il est nécessaire de limiter ou de prévenir une augmentation prévisible de la pollution par l'anhydride sulfureux, les oxydes d'azote ou les particules en suspension, il peut continuer à utiliser les valeurs guides pour la protection des écosystèmes qui figurent à l'annexe II de la directive 80/779/CEE et à l'annexe II de la directive 85/203/CEE.
Article 10
Rapport et réexamen
Au plus tard le 31 décembre 2003, la Commission soumet au Parlement européen et au Conseil, un rapport concernant l'application de la présente directive, et notamment les résultats des recherches scientifiques les plus récentes concernant les effets sur la santé humaine et les écosystèmes d'une exposition au dioxyde de soufre, au dioxyde d'azote et aux oxydes d'azote, aux différentes fractions de particules et au plomb, ainsi que sur les développements technologiques, notamment les progrès accomplis en matière de méthodes de mesure et autres techniques d'évaluation des concentrations de particules dans l'air ambiant et du dépôt de particules et de plomb sur les surfaces.
En vue de maintenir l'assurance d'un niveau élevé de protection de la santé humaine et de l'environnement et de prendre en compte l'expérience acquise par les États membres en matière d'application de la présente directive, y compris notamment les conditions, telles qu'elles sont prévues à l'annexe VI, dans lesquelles les mesures ont été réalisées, le rapport sera accompagné, le cas échéant, de propositions visant à modifier la présente directive. En particulier, la Commission examinera les valeurs limites de la phase 2 applicables aux PM10 afin de les rendre obligatoires et étudie l'opportunité de confirmer ou de modifier les valeurs limites pour la phase 2 et, le cas échéant, pour la phase 1. De plus, la Commission prêtera une attention particulière à la fixation de valeurs limites pour les PM2,5 ou les différentes fractions de particules, selon les cas. En outre, la Commission examinera la valeur limite annuelle pour la protection de la santé humaine applicable au dioxyde d'azote et fera une proposition confirmant ou modifiant cette valeur. Elle examinera également la valeur limite horaire pour le dioxyde d'azote compte tenu des directives de l'Organisation mondiale de la santé et étudie l'opportunité de confirmer ou de modifier la valeur limite.
La Commission prend également en considération la question de savoir si des seuils d'alerte, qui soient cohérents par rapport à d'autres polluants cités dans la présente directive, peuvent être fixés pour le PM10 le PM2,5 ou certaines fractions de particules, suivant le cas.
Article 11
Sanctions
Les États membres déterminent les sanctions applicables en cas de violation des dispositions nationales adoptées en application de la présente directive. Ces sanctions ont un caractère effectif, proportionné et dissuasif.
Article 12
Mise en oeuvre
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 19 juillet 2001. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive, ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 13
Éntrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 14
Destinataire
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Luxembourg, le 22 avril 1999.