РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 21 octobre 2008
concernant l’aide d’État C 10/08 (ex NN 7/08) accordée par l’Allemagne en vue de la restructuration d’IKB Deutsche Industriebank AG
[notifiée sous le numéro C(2008) 6022]
(Le texte en langue allemande est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2009/775/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 88, paragraphe 2, premier alinéa,
vu l’accord sur l’Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
après avoir mis les intéressés en demeure de présenter leurs observations conformément auxdits articles (1),
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
(1)
La procédure a été ouverte sur la base des informations que l’Allemagne a transmises le 3 août 2007. Après plusieurs échanges d’informations complémentaires, l’Allemagne a notifié les mesures par lettre du 15 janvier 2008, faisant valoir que ces mesures devaient en tout état de cause être considérées comme des aides au sauvetage et à la restructuration compatibles avec le marché commun.
(2)
Par lettre du 27 février 2008, la Commission a notifié à l’Allemagne sa décision d’ouvrir, en raison desdites mesures, la procédure prévue à l’article 88, paragraphe 2, du traité CE.
(3)
La décision de la Commission d’ouvrir la procédure formelle d’examen (ci-après «la décision d’ouverture de la procédure») a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2). La Commission a invité les intéressés à lui présenter leurs observations sur l’aide d’État. La Commission n’a reçu aucune observation de tiers.
(4)
À la suite de l’ouverture de la procédure formelle d’examen, l’Allemagne a présenté, le 27 mars 2008, ses observations sur les explications de la Commission et a transmis, les 3 et 25 avril, les 7 et 30 mai, les 9 et 27 juin, le 25 juillet, les 4, 22 et 26 août, les 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 et 25 septembre, ainsi que le 14 octobre 2008, des informations complémentaires en plus des informations communiquées les 15 et 25 janvier, les 5 et 25 février, les 3, 6, 11, 14, 20 et 27 mars 2008. Avec ces informations, l’Allemagne a transmis 68 contrats et documents différents, qui forment la base des mesures. De plus, une série de rencontres et de téléconférences ont eu lieu avec l’Allemagne, l’organisme bénéficiaire et la Kreditanstalt für Wiederaufbau (ci-après «KfW»).
2. DESCRIPTION DES MESURES
2.1. La bénéficiaire des mesures
(5)
L’organisme bénéficiaire de l’aide est IKB Deutsche Industriebank AG (ci-après «IKB»). IKB est une banque privée allemande de taille moyenne, inscrite au SDAX, dont le siège est à Düsseldorf. Son actionnaire majoritaire est la banque publique KfW, qui détenait 38 % de ses actions avant la crise. En outre, 12 % des actions étaient détenues par la Stiftung Industrieforschung, qui n’exploite pas activement un champ d’activité propre; les 50 % restants des actions étaient librement négociés. Après la recapitalisation programmée, la part de KfW pourrait s’élever à 91 % des actions.
(6)
L’actionnaire majoritaire d’IKB, KfW, est une banque de l’État fédéral (80 %) et des Länder allemands (20 %) qui accorde des aides aux entreprises. Avec un bilan total de 360 milliards d'EUR (au 31 décembre 2006), elle est l’une des dix plus grandes banques en Allemagne. En tant qu’établissement de droit public établi en Allemagne, KfW soutient l’économie, la société et l’écologie en Allemagne, en Europe et dans le monde. Parmi les missions de KfW figurent le soutien aux petites et moyennes entreprises, la promotion du financement et de la modernisation du logement en propriété, ainsi que la formation et la formation continue, le financement de projets d’infrastructures municipales, le soutien au financement de projets et d’exportations, le soutien aux pays en développement et en transformation ainsi que la promotion de la protection de l’environnement et du climat. KfW emprunte principalement ses ressources sur le marché des capitaux. La mission d’intérêt public de soutien de la banque est inscrite dans la loi sur la KfW (3). Pour remplir cette mission, KfW bénéficie de l’obligation de maintien en activité incombant aux pouvoirs publics («Anstaltslast»).
(7)
Avant sa restructuration, l’activité d’IKB était partagée entre les quatre domaines suivants.
1.
Services aux entreprises
L’activité principale d’IKB est la mise à disposition de financements à long terme aux petites et moyennes entreprises réalisant un chiffre d’affaires annuel minimum de 7,5 millions d'EUR. L’apport de crédits et de fonds propres et le crédit-bail aux PME ont toujours été au centre des services aux entreprises, services principalement fournis au niveau national. Alors que la part de marché d’IKB sur le marché des services aux entreprises n’est que de 1 %, elle s’élève à 10 % sur le segment de marché des crédits à long terme aux PME %. La force de la banque réside dans ses relations à long terme avec ses clients. Compte tenu de la concurrence extrême, les marges bénéficiaires sont toutefois limitées. L’activité de crédit est moins attractive […] (4), et IKB doit donc absolument développer d’autres activités plus rentables avec cette même clientèle (p. ex. les financements structurés ou les produits immobiliers) et exploiter à cette fin les relations qu’elle entretient depuis de longues années avec ses clients.
2.
Financement structuré
Cette branche comprend notamment les activités suivantes: financement d’investissements directs, financement de projets et d’exportations, financement d’acquisitions et d’infrastructures, restructuration financière d’entreprises et placement de crédits (syndication) pour les clients de la classe moyenne. Les succursales d’IKB établies dans les principales places financières - Londres, Luxembourg, Madrid, Milan, New York et Paris - sont très bien placées pour gérer les financements d’acquisitions nationales et internationales. IKB aide ses clients dans l’optimisation du financement global de leur entreprise et dans la revente de crédits. Dans le cadre de son activité de crédit syndiqué, IKB prend également part aux facilités de crédit établies par d’autres instituts de crédit. L’Allemagne constitue le centre de gravité des financements structurés d’IKB, mais la banque s’occupe également d’entreprises allemandes en Europe occidentale.
Grâce à ses activités dans le domaine des financements structurés, IKB réalise des bénéfices très élevés. Le plan de restructuration initial, qui ne contenait pas encore les mesures compensatoires convenues ultérieurement, mentionnait pour ce secteur d’activités un rendement des fonds propres d’environ [ 10] %.
3.
Financements immobiliers
Environ [ 10] % des activités de marché d’IKB concernent les financements immobiliers. Le financement d’immeubles de bureaux, commerciaux, industriels, mais aussi logistiques et de direction, ainsi que les financements groupés de sites dont on peut attendre des revenus locatifs et une valeur marchande à long terme, constituent le cœur de cette branche d’activité. Dans ce domaine, IKB est le partenaire d’entreprises de taille moyenne, de grandes entreprises, d’investisseurs privés et institutionnels, de concepteurs de projets, de sociétés de développement régional et de sociétés d’investissement. Ce type de projets nécessite un financement d’au moins 5 millions d'EUR. Offrant une gamme complète de produits aux investissements immobiliers, IKB propose aussi des solutions et concepts globaux pour les nouvelles constructions, les rénovations et les conversions d’immeubles. Les services de financement immobilier sont proposés non seulement en Allemagne, mais aussi dans d’autres pays européens, notamment en Belgique, en Espagne, en France, en Italie, au Luxembourg, aux Pays-Bas et au Royaume-Uni.
Le plan de restructuration initial, qui ne contenait pas encore les mesures compensatoires convenues ultérieurement, mentionnait pour ce secteur d’activités un rendement des fonds propres d’environ [ 5] %.
4.
Investissements de portefeuille
Depuis le début du siècle, IKB investit de manière accrue dans les portefeuilles de crédit internationaux dans les domaines d’investissement les plus variés. Cette extension visait à diversifier le profil de risque, tant au niveau des régions que des branches économiques, et, parallèlement, à accroître les bénéfices issus des revenus des commissions. En excluant du bilan les risques de crédit au moyen de fonds d’investissement spéciaux hors bilan, IKB a pu dégager des capitaux afin d’investir dans d’autres classes d’actifs, tels le financement de PME ou les portefeuilles de crédit. Il ressort clairement des explications figurant aux considérants 10 et suivants que les importants investissements de portefeuille d’IKB sont à l’origine de ses difficultés. Pour cette raison, IKB a entre-temps cessé toute activité dans ce secteur.
(8)
Au cours de l’exercice comptable 2006/2007, les résultats suivants ont été atteints dans les différents secteurs d’activité:
Tableau 1
Aperçu synoptique des secteurs d’activité
(en millions d'EUR)
Bénéfice opérationnel
Volume de crédit
Services aux entreprises
92,8
16 065
Financements structurés
90,6
4 889
Immobilier
23,2
7 870
Financement en capitaux propres
11,3
18 260
Siège/Consolidation
- 103
4 114
Total
114,5
51 198
(9)
Avant la crise, le bilan total d’IKB était de 49,1 milliards d'EUR (au 31 décembre 2006) et de 63,5 milliards d'EUR (au 31 mars 2007) après rectification prenant en considération toutes les activités hors bilan d’IKB.
2.2. Raisons des difficultés d’IKB
(10)
Les difficultés d’IKB sont liées à la crise américaine des subprimes, toujours d’actualité, au cours de laquelle IKB et notamment l’un de ses fonds d’investissement spéciaux, Rhineland Funding Capital Corporation (ci-après «Rhineland»), a été exposé à des risques élevés (5). La crise a fait apparaître des problèmes de trésorerie, que Rhineland a surmontés grâce à des lignes de crédit auprès de banques commerciales (au cas où les CP utilisés normalement ne devaient pas être complètement souscrits).
(11)
IKB a mis à la disposition de Rhineland plusieurs facilités de trésorerie, d’un montant d’environ 8,1 milliards d'EUR. Rhineland investissait dans des portefeuilles de crédits structurés, dont font également partie les risques issus des prêts hypothécaires américains du secteur des subprimes, et refinançait ses investissements en émettant des billets de trésoreries à court terme adossés à des créances (Commercial Papers, ci-après «CP»). Outre les facilités de trésorerie accordées directement à Rhineland, IKB a aussi mis indirectement à sa disposition une couverture de risque pour les actifs à travers la structure dite Havenrock. Le risque global de défaillance de la structure Havenrock pour IKB s’élevait à 1,2 milliard d'EUR. Non seulement les facilités de trésorerie directes pour Rhineland, mais aussi la structure Havenrock constituaient des mesures hors bilan. De plus, IKB détenait des titres de créance subordonnés dans le véhicule d’investissement structuré Rhinebridge (ci-après «Rhinebridge») et dans d’autres types de portefeuilles d’investissement (p. ex. des «Collateralized Debt Obligations», ou obligations adossées à des actifs, ci-après «CDO»), y compris des investissements de portefeuille directs inscrits au bilan (provenant en partie du segment des subprimes). Au cours de l’été 2007, des parties des portefeuilles structurés de Rhineland et de Rhinebridge, bénéficiant jusque-là d’une note très élevée, et les CDO ont vu leur notation considérablement rabaissée par les agences de notation spécialisées.
(12)
Dans le contexte de la crise en cours sur le marché américain du crédit hypothécaire dans le domaine des subprimes et en conséquence directe de la révision à la baisse par les agences de la notation des titres subordonnés à des actifs toxiques, certains titres traités sur ce segment de marché ont perdu de leur valeur. Cela a concerné notamment le SIV Rhineland, qui risquait de ne plus pouvoir refinancer son portefeuille d’investissements sur le marché des CP. Compte tenu de l’assèchement du marché des CP, il était probable que Rhineland fasse appel aux facilités de trésorerie mises à sa disposition par IKB pour un montant de 8,1 milliards EUR, pour lesquelles aucune précaution n’avait été cependant prise dans le bilan d’IKB. De plus, les autres investissements de portefeuille inscrits au bilan, tel Rhinebridge, étaient fortement exposés aux variations de juste valeur, qui doivent être comptabilisées conformément aux normes internationales d’information financière (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Les difficultés d’IKB sont dues aux investissements de portefeuille d’un montant de 18,3 milliards d'EUR. À l’origine, les investissements de portefeuille à hauteur de 18,3 milliards d'EUR mentionnés dans le bilan rectifié 2006/2007 ont été maintenus pour la plus grande partie hors bilan dans Rhineland et ne sont apparus que pour une part réduite dans le bilan d’IKB. Les postes d’actifs hors bilan, dans Rhineland, étaient constitués d’actifs d’une valeur de 11,5 milliards d'EUR (au 31 mars 2007 et aussi durant la crise). Leur vente et les corrections liées au taux de change ont progressivement fait diminuer leur valeur, qui s’élevait à 6,3 milliards d'EUR en août 2008. Dans le bilan rectifié pour 2006/2007, les investissements de portefeuille inscrits au bilan s’élevaient à 6,8 milliards d'EUR.
2.3. Les mesures
a) Première mesure: la couverture de risque
(14)
Le 27 juillet 2007, une banque allemande qui avait mis une ligne de crédit à la disposition d’IKB a informé la Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (autorité fédérale du contrôle des services financiers, ci-après «BaFin») qu’elle s’apprêtait à fermer cette ligne. La BaFin a ensuite communiqué à la KfW, au ministère fédéral des finances et à d’autres acteurs concernés qu’elle fermerait IKB (6) si les parties en question n’assumaient pas les risques découlant de l’engagement d’IKB dans Rhineland. Il apparaissait en outre que les positions toxiques d’IKB ne se limitaient pas seulement à Rhineland, mais aussi à Rhinebridge et à d’autres investissements de portefeuille toxiques.
(15)
Le 29 juillet 2007, la BaFin, le ministère fédéral des finances, la KfW et les trois grandes associations bancaires allemandes (7) sont convenus que la KfW interviendrait en coordination avec la BaFin et accorderait une garantie générale à IKB. Les associations bancaires se déclaraient prêtes à couvrir 30 % des risques de la garantie générale. Cela a été confirmé par écrit, le 16 août 2007, dans un accord entre la KfW et les trois associations bancaires.
(16)
La KfW a annoncé les mesures suivantes afin de garantir la solvabilité d’IKB:
-
à partir du lundi 30 juillet 2007, garantie générale pour tous les droits (taxes) et obligations d’IKB dans le cadre des facilités de trésorerie mises à la disposition de Rhineland pour un montant de 8,1 milliards d'EUR (ce montant a entre-temps été réduit à 6,3 milliards d'EUR en raison des variations des taux de change). La reprise formelle des obligations découlant des facilités de trésorerie mises à la disposition de Rhineland le 29 juillet 2007 vaut jusqu’à l’échéance et/ou la vente (8) des portefeuilles de crédits structurés. Ces portefeuilles ont généralement une durée de vie de plus de cinq ans,
-
couverture d’IKB contre les pertes à concurrence d’un milliard d'EUR dues à l’engagement dans Rhinebridge et dans d’autres investissements de portefeuille toxiques inscrits au bilan, pour un montant total de 6,8 milliards d'EUR.
(17)
À l’origine, l’Allemagne avait estimé les pertes attendues dans le cadre de la garantie générale au profit d’IKB subies par la KfW et les associations bancaires à un total de 3,5 milliards d'EUR [Rhineland et Havenrock: 2,5 milliards d'EUR; Rhinebridge et les autres investissements de portefeuille toxiques: 1 milliard d'EUR (9)].
(18)
Dans l’accord initial du 29 juillet 2007, la KfW et les associations bancaires sont convenues de répartir les pertes attendues de la garantie générale comme suit:
-
en principe, la KfW assume 70 % des pertes attendues, toutefois sans plafond en ce qui concerne Rhineland; c’est-à-dire que les pertes dépassant la participation de 30 % des associations bancaires (voir ci-dessous) sont supportées à 100 % par la KfW,
-
les associations bancaires prennent en charge 30 % des pertes attendues, avec un plafond d’un milliard d'EUR.
(19)
En dessous du plafond de garantie d’un milliard d'EUR pour les associations bancaires (voir le considérant 18), la répartition du risque entre la KfW et les associations bancaires s’applique quelle que soit la branche de la garantie (Rhineland, Rhinebridge ou investissements directs) où les pertes sont enregistrées, l’intervention des parties ayant lieu dans les mêmes proportions, conformément à la répartition du risque convenue.
(20)
Outre leur participation à la garantie générale, les trois associations bancaires se sont déclarées prêtes à intervenir auprès de leurs membres pour qu’ils rouvrent les lignes de crédit pour IKB en cas d’éclatement de la crise.
(21)
De plus, l’accord du 16 août 2007 souligne qu’en sa qualité de coordinatrice de l’intervention, la KfW négociera une rémunération appropriée pour les mesures de garantie et prendra des dispositions préventives pour le remboursement de toutes ses dépenses, ainsi que celles des associations bancaires. Alors qu’un accord a été trouvé au sujet du remboursement et que des mesures adéquates ont été prises à cet effet, la question d’une rémunération a été laissée de côté, car cela aurait pu être interprété comme […], qui aurait nécessité une autorisation de la part de […].
(22)
La part de risque de 30 % prise en charge par les associations a été partagée entre elles de la façon suivante:
-
50 % pour la Bundesverband deutscher Banken («BdB»),
-
16,7 % pour la Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken («BVR»), et
-
33,3 % pour la Deutscher Sparkassen- und Giroverband («DSGV»).
(23)
La BdB a pris une part de 50 % car, en cas d’insolvabilité d’IKB, les avoirs de chaque client, particulier ou entreprise, seraient garantis par le fonds de garantie des dépôts des banques privées à concurrence de 30 % du capital propre garanti déterminant d’IKB (environ 662 millions d'EUR par client au 26 septembre 2007) (10).
b) La deuxième mesure: augmentation de la prévention du risque
(24)
En prévision d’une détérioration ultérieure de la situation sur les marchés financiers, la garantie générale pour les pertes d’IKB dans le cadre de la structure Havenrock a été totalement utilisée et s’est révélée insuffisante. Des mesures supplémentaires de couverture des pertes sont devenues nécessaires pour garantir la poursuite des activités d’IKB. Le 30 novembre 2007, la KfW et les associations bancaires assuraient une part supplémentaire de risques, estimée à 350 millions d'EUR (440 millions de dollars), en lien avec les lignes de crédit accordées dans la structure Havenrock d’IKB. 150 millions d'EUR ont été assurés par la KfW, dont 54,3 millions d'EUR dans le cadre d’un emprunt sous forme d’obligations convertibles, que la KfW devait échanger contre des actions le 14 février 2008 (avec effet au 28 février 2008) pour accroître sa participation dans IKB à 43 %. La BdB prenait à son compte 150 millions d'EUR, la BVR et la DSGV assurant chacune 50 millions d'EUR.
c) La troisième mesure: apport en capitaux et prêt de la KfW
(25)
En février 2008, le gouvernement fédéral a ordonné à la KfW de mettre à la disposition d’IKB 2,3 milliards d'EUR supplémentaires.
(26)
1,05 milliard d'EUR a été accordé sous la forme d’un prêt prévoyant un abandon de créance immédiat et une clause de retour à meilleure fortune, selon laquelle IKB procédera aux remboursements si elle réalise à nouveau des bénéfices dans les prochaines années. Ces mesures étaient nécessaires pour apporter des capitaux à la banque et empêcher ainsi que le noyau dur des fonds propres d’IKB ne tombe en dessous de la valeur seuil légale.
(27)
De plus, la BaFin a exigé de la part de KfW une garantie d’augmentation du capital d’un montant illimité. La KfW s’est déclarée prête à garantir un financement supplémentaire sous forme d’un apport de capital à concurrence de 1,25 milliard d'EUR. Les mesures préalables à cette recapitalisation ont été prises en principe en août 2008; l’augmentation concrète du capital ne peut toutefois avoir lieu qu’après l’adoption d’une décision positive de la Commission. Elle n’a dès lors pas encore été effectuée. Après l’accroissement du capital, la participation de la KfW dans IKB s’élèverait à 90,8 %.
(28)
La troisième mesure de la KfW a été soutenue par le gouvernement fédéral, qui a mis 1,2 milliard d'EUR à la disposition de KfW, et par les associations bancaires, avec un apport de 300 millions d'EUR.
d) Mise à disposition de liquidités
(29)
En outre, depuis janvier 2008, la KfW a mis à la disposition d’IKB des lignes de trésorerie d’un montant de [ 2,5] milliards d'EUR. Les moyens sont partagés en deux facilités-cadres de […] milliards d'EUR chacune, la première ayant été accordée le 24 janvier 2008 au taux Euribor majoré de [ 50] à [ 50] points de base, avec une garantie de [ 100] %. La deuxième facilité-cadre a été accordée le 18 juillet 2008 au taux Euribor majoré de [ 100] points de base, avec une garantie de [ 100] %. Ce niveau élevé de couverture des lignes de crédit doit assurer que les garanties suffisent à couvrir le crédit, même dans le pire des cas.
(30)
D’autres banques ont également accordé des lignes de trésorerie à IKB. Ainsi, [une grande banque américaine] et [une autre grande banque américaine] ont mis à la disposition d’IKB des facilités de trésoreries pour [ 0,75] milliard d'EUR, sur base mensuelle, au taux Euribor majoré de [ 100] à [ 100] points de base, avec une garantie de [ 100] % à [ 100] %. En outre, IKB a eu accès à une ligne de trésorerie d’un montant de [ 250] millions d'EUR, que [une banque d’un Land allemand] a mise à disposition pour un an au taux Euribor majoré de [ 90] à [ 100] points de base, contre [ 100] % à [ 100] % de sécurité. Une autre ligne de liquidités à hauteur de [ 500] millions d'EUR était ouverte auprès de [une autre banque d’un Land allemand] pour un an, au taux Euribor majoré de [ 50] points de base, avec une garantie correspondante.
2.4. Augmentation des pertes durant la restructuration
(31)
Les pertes attendues, qui devaient être couvertes par la garantie pour les actifs hors bilan dans Rhineland, sont passées des 2,5 milliards d'EUR initialement avancés (situation la plus défavorable) à 7,0 milliards d'EUR (11). Dans la foulée de la garantie accordée en juillet 2007 pour Rhineland, la KfW a assumé, dans le cadre des facilités de trésorerie accordées à Rhineland, tous les risques des actifs hors bilan, c’est-à-dire qu’elle a transféré ces risques dans son propre bilan. Cela n’a pas d’effet sur le plafond d’un milliard d'EUR de garantie des associations bancaires pour les pertes liées à d’autres actifs.
(32)
De plus, la première mesure a couvert des pertes jusqu’à un milliard d'EUR pour les investissements de portefeuille inscrits au bilan à concurrence de 6,8 milliards d'EUR. En raison des corrections dues aux taux de change, la valeur des investissements inscrits au bilan a baissé au printemps 2008 pour atteindre 6,31 milliards d'EUR. À la même période, IKB a tenté de vendre les deux portefeuilles dans une vente publique aux enchères. Compte tenu de la persistance de la crise sur les marchés de capitaux, la vente n’a pas eu lieu car les offres étaient nettement inférieures aux prix attendus. De plus, IKB a dû encore corriger à la baisse les valeurs comptables de ces portefeuilles. Jusqu’en août 2008, IKB a subi des pertes de patrimoine de [ 750] millions d'EUR. Par ailleurs, des actifs d’une valeur nominale de 990 millions d'EUR ont pu être vendus sur le marché. La valeur nominale du portefeuille restant s’élevait donc à [ 5] milliards d'EUR en août 2008.
(33)
Pour être clair, en préparation d’une éventuelle vente d’IKB en août, la garantie résiduelle pour les portefeuilles dans le bilan d’IKB a été exécutée par la mise à disposition anticipée de 360 millions d'EUR restants par la KfW. Officiellement, les pertes n’ont pas encore eu lieu, mais les actifs qui sont à leur base sont déjà indisponibles. La garantie d’un montant d’un milliard d'EUR a donc été entièrement utilisée et peut être considérée comme ayant été exécutée.
(34)
Dans le cadre des négociations avec les candidats acquéreurs, les investissements de portefeuille restants ont été partagés en deux portefeuilles d’investissements structurés (SIP 1 et SIP 2). SIP 1 contient essentiellement [des titres déterminés] d’une valeur nominale de […] milliards d'EUR et d’une valeur comptable de [ 1] milliard d'EUR (12). SIP 2 comprend les [titres] restants d’IKB, avec une valeur nominale de […] milliards d'EUR et une valeur comptable de [ 1] milliard d'EUR.
(35)
Le tableau 2 donne un aperçu de l’évolution des investissements de portefeuille jusqu’à la fin d'août 2008. Les pertes réalisées et attendues sont estimées dans l’ensemble à environ 10,28 milliards d'EUR.
Tableau 2
Investissements de portefeuille dans la période de mars 2007 à août 2008
(en milliards d'EUR)
Valeur nominale corrigée 3.2007
Corrections dues aux taux de change
Vente
(valeur nom. des actifs)
Pertes à la vente
(valeur nom. du prix de vente)
Pertes réalisées
(valeur nom. des actifs)
Valeur nominale 8.2008
(IKB ou KfW)
Amortissements
Valeur comptable 8.2008
(IFRS)
Total pertes
(pertes réalisées + attendues)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2,0]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Total dans le bilan
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
n’existe pas
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
n’existe pas
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Autres
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Total (1-3)
18,3
4,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. La vente
(36)
La vente des actions IKB de la KfW a commencé en janvier 2008 et s’est achevée le 21 août 2008 avec la décision de vendre IKB à Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas, aux États-Unis (ci-après: «Lone Star»).
(37)
La vente a eu lieu dans le cadre d’une procédure d’adjudication ouverte, non discriminatoire et transparente. Après publication d’un avis début janvier 2008, [ 40] candidats acquéreurs (y compris des banques et des investisseurs financiers allemands et étrangers) ont fait part de leur intérêt. Après la signature d’une déclaration de confidentialité, [ 20] candidats acquéreurs ont reçu un prospectus d’information (fin janvier). [ 5] candidats acquéreurs ont ensuite soumis une première offre (fin février). [ 5] candidats acquéreurs ont obtenu un accès à la data room. En tout, [ 5] candidats acquéreurs ont avancé une offre concrète (mi-mai).
(38)
Fin mai 2008, la KfW invitait trois de ces [ 5] candidats acquéreurs ([des investisseurs financiers et stratégiques de différents États]) à faire une offre ferme. Sur les [ 5] candidats acquéreurs ayant présenté une offre valable, le marché a été attribué à Lone Star sur la base d’une comparaison économique des [ 5] offres, dans la mesure où elle avait proposé le prix net le plus élevé.
(39)
La vente d’IKB comprend essentiellement un prix de vente d’environ […] millions d'EUR (pour 90,8 % des actions), ainsi que la garantie de la part de l’investisseur financier Lone Star d’investir [ 400] millions d'EUR dans IKB. Dans son offre, Lone Star était partie du principe que la clause de retour à meilleure fortune serait abandonnée. En contrepartie, elle s’était engagée à financer le SIP 2 au moyen des [ 400] millions d'EUR précités. Actuellement, IKB envisage de ventre les actifs du SIP 2 à un SIV. La KfW s’est déclarée prête à participer au refinancement du SIP 2 par un crédit de 775 millions d'EUR, qui sera remboursé au taux Euribor majoré de [ 80] points de base et a la priorité sur les Capital Notes, à concurrence de [ 200] millions d'EUR, et les Mezzanine Notes, à concurrence de [ 150] millions d'EUR, de Lone Star et IKB.
(40)
La KfW a acheté le SIP 1 pour un milliard d'EUR (13). La KfW supporte le risque de premières pertes de 150 millions d'EUR, l’Allemagne supporte les 600 millions de risque suivants à travers une garantie d’État [il s’agit ici de pertes inattendues (14)], les 250 millions d'EUR de risque restant étant à charge de la KfW. La KfW est confiante quant au fait que l’ensemble des pertes à attendre à partir du portefeuille se reflète déjà dans le prix, de sorte qu’à son avis, il n’est pas nécessaire de prendre d’autres dispositions préalables.
(41)
De plus, les deux facilités-cadres accordées à IKB par la KfW pour un montant de [ 2,5] milliards d'EUR sont prolongées jusque […] au plus tard (elles devaient initialement arriver à échéance en avril ou juillet 2009). Les conditions ont été légèrement modifiées. La garantie de la première facilité a été réduite de [ 100] % à [ 100] % et le taux d’intérêt pour la deuxième facilité a été diminué d’Euribor majoré de [ 100] points de base à Euribor majoré de [ 100] points de base. Selon la KfW, ces modifications sont justifiées parce qu’IKB a augmenté son capital propre.
(42)
De plus, le contrat de vente ne contient aucune condition de vente particulière, à l’exception d’une clause d’exonération de responsabilité en application de laquelle [certaines situations] ayant des conséquences financières jusqu’à […] euros sont exclues. Cela se réfère en particulier à […]. Bien qu’il s’agisse ici de […] pouvant s’élever à […] euros, l’Allemagne est d’avis que le risque de […] est très limité puisque, un mois avant la crise financière, IKB occupait, grâce à ses très bons résultats, la deuxième place dans la notation des banques allemandes et que, selon l’évaluation de […] sur la base des informations disponibles, la banque ne s’est pas écartée de sa pratique commerciale courante. Dans la mesure où, d’une part, la probabilité d’apparition […] est très limitée et que, d’autre part, les effets […] pourraient être graves, il est difficile d’évaluer ce […]. L’Allemagne fait valoir que, lors d’acquisitions, de tels risques […] restent normalement à charge du propriétaire précédent. C’est pourquoi la KfW a exclu dès le début ce risque de la vente. Puisqu’il est très improbable que ce risque ne se concrétise, IKB n’a pas prévu de provisions dans ses livres pour d’éventuelles créances.
2.6. Les mesures de soutien
Tableau 3
Mesures de soutien d’IKB durant la restructuration
No
Mesure
Valeur nominale
(en milliards d'EUR)
1.
Garantie (Rhineland: 5,8 milliards d'EUR; Havenrock: 0,85 milliard d'EUR; actifs inscrits au bilan: 1 milliard d'EUR)
env. 7,65
(dont 1,00 provenant des associations bancaires)
2.
Prévention du risque complémentaire (350 millions d'EUR pour la couverture de pertes supplémentaires - Havenrock)
0,35
(dont 0,20 provenant des associations bancaires)
3.
Augmentation de capital et prêt non remboursable (couverture des amortissements des actifs ayant un effet sur le bilan)
2,30
(dont 0,30 provenant des associations bancaires)
4.
Facilité de trésorerie
[ 2,5]
5.
Vente d’actions IKB
[…]
5.1.
Crédit prioritaire pour le refinancement du SIP 2
0,78
5.2.
Transfert du SIP 1 à la KfW
1,00
5.3.
Clause d’exonération de responsabilité […]
[…]
Total
[ 15]
2.7. Le plan de restructuration
(43)
L’Allemagne a transmis plusieurs versions retravaillées du plan de restructuration pour IKB. Dans les documents d’août 2007, des mesures étaient décrites pour surmonter la crise bancaire et pour contourner les problèmes futurs. Immédiatement après l’octroi de la première mesure, IKB a chargé PricewaterhouseCoopers (PWC) d’analyser la situation du moment. Sur la base de cette étude, IKB a annoncé le 3 septembre 2007 qu’elle se retirait du secteur des investissements structurés internationaux.
(44)
Depuis lors, IKB a mis à jour son plan et a été vendue à Lone Star. Lone Star a proposé un plan d’assainissement pour IKB, qui a été examiné par la société d’audit KPMG du 16 juillet 2008 au 25 septembre 2008. Le plan d’assainissement contient un aperçu des principaux marchés déterminants d’IKB, explique les causes de la crise, analyse les problèmes et propose des mesures pour y remédier. Le but de ce plan est, d’une part, de stabiliser à court terme la situation financière de la banque par la mise en sûreté des liquidités nécessaires et, d’autre part, de rétablir la viabilité à long terme par la suppression des positions à risque et la concentration sur les activités principales. À long terme, le plan d’assainissement prévoit qu’IKB se concentre sur les services aux petites et moyennes entreprises et que les financements structurés ne soient maintenus que dans la mesure nécessaire à ces services.
(45)
Le plan d’assainissement confirme la sortie du secteur des investissements de portefeuille, en faveur de laquelle IKB s’est décidée immédiatement après la crise.
(46)
Au cours des entretiens avec la Commission, IKB a également accepté, comme mesure compensatoire, la sortie des activités de financement immobilier. Cela signifie qu’IKB ne pourra pas développer de nouvelles activités dans le domaine du financement immobilier à partir de la fin 2008 et qu’elle liquidera rapidement les actifs existants (les lignes de crédit ne peuvent être annulées sans préavis), de sorte qu’à la fin de la période de restructuration, c’est-à-dire le 30 septembre 2011, au moins 60 % soient liquidés et qu’IKB ait vendu ses filiales IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG et IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Le portefeuille résiduel de [ 3] milliards d'EUR est liquidé à l’échéance des actifs restants. La cession totale permet une réduction de 4,9 milliards d'EUR du volume de crédit dans le domaine d’activité du financement immobilier.
(47)
L’Allemagne a également proposé, comme mesure compensatoire, qu’IKB se sépare de certaines de ses filiales:
-
IKB International S.A., Luxembourg, fait l’objet d’une liquidation active avant le 30 septembre 2011 (16): avec un bilan total d’environ [ 10] milliards d'EUR, cette société était une plateforme importante du marché des capitaux. À partir du 31 mars 2009, plus aucune nouvelle opération n’est effectuée. Toutes les opérations qui sont importantes pour le premier ou le deuxième pilier ont lieu au siège central IKB à Düsseldorf (17).
-
IKB Capital Corporation New York, avec un bilan total de [ 2] milliards d'EUR, était active aux États-Unis dans le domaine du financement structuré. Elle fera l’objet d’une liquidation active avant le 30 septembre 2011. À partir du 31 décembre 2008, plus aucune nouvelle opération n’est effectuée.
-
En outre, IKB AG abandonnera son siège d’Amsterdam; avec des engagements de prêt pour [ 500] millions d'EUR, cette succursale était spécialisée dans le financement des PME et dans l’immobilier. Elle fera l’objet d’une liquidation active avant le 30 mars 2010. À partir du 31 décembre 2008, plus aucune nouvelle opération n’est effectuée.
-
La participation de 50 % dans Movesta Lease and Finance GmbH, présentant actuellement un bilan total de [ 500] millions d'EUR, sera vendue avant le 30 septembre 2011.
-
IKB se séparera également de certains actifs non stratégiques pour une valeur de 1,7 milliard d'EUR (valeur au bilan au 31 mars 2007). Ils feront l’objet d’une liquidation active avant le 30 septembre 2011.
(48)
Compte tenu de la situation tendue du marché, l’Allemagne a cependant négocié une clause économique qui donne à IKB la possibilité, en cas de circonstances imprévisibles, et notamment si la crise du marché des capitaux perdure ou si la vente de certains actifs est impossible, de modifier ou de remplacer une mesure, ou de prolonger un délai si une telle mesure est suffisamment motivée et si la Commission n’a pas d’objection.
(49)
De plus, l’Allemagne s’est engagée à garantir que la somme totale du bilan d’IKB au 30 septembre 2011 soit au maximum de 33,5 milliards d'EUR (18); cela représenterait une réduction du bilan de 47,2 % par rapport aux 63,5 milliards d'EUR mentionnés dans le bilan corrigé de mars 2007. La mise en œuvre des mesures compensatoires et la sortie des activités d’investissements de portefeuille ont été évaluées comme suit par l’Allemagne.
Tableau 4
Mesures de réduction
(en milliards d'EUR)
No
Mesure
Actifs au 31.3.2007
Actifs au 30.9.2011
Actifs restants dans l’activité principale
[ 35,0]
[ 35,0]
Mesures pour le rétablissement de la viabilité
Sortie des investissements de portefeuille
18,30
0,00
Mesures compensatoires
1
Financements immobiliers
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Luxembourg
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5
Cession d’actifs non stratégiques
1,70
0,00
6
Cession de la part de 50 % dans Movesta
[ 0,5]
0,00
Total intermédiaire: mesures compensatoires pendantes (total intermédiaire: mesures compensatoires exécutées)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
([ 12,0])
Redéveloppement de certaines activités, qui ont été liquidées précédemment à Luxembourg
-
[ 2,0]
Bilan total sans croissance
63,50
[…]
Volume maximum du bilan
33,50
33,50
Marge résiduelle pour les nouvelles opérations
-
[…]
(50)
Le plan d’assainissement souligne également qu’IKB, dont le Fitch Ratings est tombé de A + à BBB-, connaît des difficultés financières dans les conditions actuelles du marché. Le besoin maximal en liquidités d’ici la fin de la période de restructuration a été évalué à [ 10] milliards d'EUR. Ce déficit doit être compensé par la recapitalisation, la prolongation des lignes de trésorerie de la KfW et par un refinancement basé sur les créances. Une partie du déficit de liquidités sera couverte par la réduction des nouvelles opérations.
(51)
Le plan d’assainissement contient aussi des hypothèses de planification sur l’évolution future de la banque selon des scénarios d’issue favorable, d’issue normale et d’issue défavorable. Selon ces projections, en cas d’issue normale, IKB devrait générer un rendement des fonds propres de […] % au terme de la phase de restructuration, en septembre 2011. Le bénéfice avant impôt s’élèverait à […] millions d'EUR, avec […] employés à plein-temps. Le ratio Tier 1 augmenterait à […] % et le coefficient d’exploitation (cost income ratio) diminuerait à […] %.
(52)
Par ailleurs, l’Allemagne a communiqué des données sur les coûts de la restructuration, qui peuvent être ventilés comme suit: coûts liés aux pertes découlant des investissements de portefeuille pour un montant de [ 6] milliards d'EUR (Rhineland: 5,8 milliards d'EUR, Havenrock: 1,2 milliard d'EUR) et des investissements de portefeuille inscrits au bilan ([…] milliards d'EUR) (19), coûts de restructuration proprement dits (y compris couverture de risque, frais de sortie des portefeuilles et frais de gestion d’environ [ 0,25] milliard d'EUR), pertes en capital d’environ [ 1] milliard d'EUR, coûts liés à la réduction des domaines d’activités, qui a déjà partiellement eu lieu ou doit encore être effectuée compte tenu de la prolongation de contrats existants pour [ 1] milliard d'EUR, ainsi que […], pour un montant de […] milliards d'EUR (20). L’Allemagne estime donc à environ [ 15] milliards d'EUR le coût total de la restructuration d’IKB.
3. LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN
(53)
Dans sa décision d’ouverture de la procédure, la Commission a émis des doutes quant à la question de savoir si les mesures de la KfW au profit d’IKB respectaient le principe de l’investisseur en économie de marché, étant donné que, à travers ces mesures, le risque pour la KfW était illimité alors que les associations bancaires limitaient leur participation à la garantie générale et que les autres actionnaires d’IKB n’y prenaient même pas part.
(54)
Dans le même temps, la Commission se demandait également si les mesures pouvaient être considérées comme compatibles avec le marché commun conformément à l’article 87, paragraphe 3, du traité CE. De l’avis de la Commission, les mesures ne pouvaient pas être vues comme des aides compatibles avec le marché commun destinées à remédier à une perturbation grave de l’économie d’un État membre, au sens de l’article 87, paragraphe 3, point b), du traité CE. De plus, la Commission n’avait aucun motif de considérer les mesures comme une aide au sauvetage, puisqu’il ne s’agissait pas de mesures provisoires. Au moment de la décision d’ouverture de la procédure, les conditions visées dans les lignes directrices communautaires concernant les aides d’État au sauvetage et à la restructuration d’entreprises en difficulté (ci-après «les lignes directrices») (21) n’étaient pas totalement remplies.
4. AVIS DE L’ALLEMAGNE À LA SUITE DE LA DÉCISION D’OUVERTURE DE LA PROCÉDURE
(55)
L’Allemagne maintient sa position initiale selon laquelle les mesures ne constituent pas des aides d’État puisqu’elles satisfont au principe de l’investisseur en économie de marché. L’intervention résulterait de considérations faites en tant qu’investisseur en économie de marché puisque, pour la KfW, la faillite d’IKB aurait entraîné des coûts plus élevés que ceux des mesures de soutien durant la restructuration d’IKB. L’Allemagne souligne à cet égard que la question d’un rendement financier approprié est sans importance. De plus, l’examen relatif au respect du principe de l’investisseur en économie de marché doit avoir lieu ex ante selon l’Allemagne.
(56)
Lors de l’appréciation de la première mesure, il ne faudrait prendre en considération, selon l’Allemagne, que les pertes estimées initialement, c’est-à-dire les pertes d’un montant de 3,5 milliards d'EUR dans le scénario le plus défavorable et de [ 2,5] milliards d'EUR dans le scénario normal. L’Allemagne fait valoir qu’un investisseur en économie de marché prendrait pour base les coûts directs d’une faillite d’IKB, 1,5 milliard d'EUR dans ce cas-ci, qui résulteraient du maintien de la valeur marchande d’IKB d’environ 620 millions d'EUR (22) (selon les normes comptables allemandes) et de l’amortissement de crédits à concurrence de 850 millions d'EUR environ, qu’IKB aurait accordés à des tiers dans le cadre des activités de promotion de KfW (23). De plus, une faillite d’IKB aurait eu pour effet que des crédits supplémentaires accordés dans le domaine des activités de promotion pour un montant d’au moins 1,1 milliard d'EUR auraient dû être amortis, ce qui aurait accru les coûts de refinancement, mais aussi porté finalement atteinte à la réputation de la KfW.
(57)
L’Allemagne ajoute que, même si les mesures de soutien étaient considérées comme des aides d’État, l’aide devrait être déduite des pertes que la KfW aurait subies en cas de faillite.
(58)
Quant à la deuxième mesure, l’Allemagne souligne qu’il s’agit d’une mesure complémentaire à la première et qu’elle a été en grande partie financée par les associations bancaires. Compte tenu de l’arrêt Alitalia, il doit être considéré «qu’un apport de capitaux sur fonds publics satisfait au critère de l’investisseur privé et n’implique pas l’octroi d’une aide d’État, entre autres, si cet apport a lieu concomitamment avec un apport significatif de capital de la part d’un investisseur privé effectué dans des conditions comparables» (24).
(59)
L’Allemagne ne conteste pas le caractère d’aide de la troisième mesure.
(60)
La vente d’IKB ne constitue pas une aide d’État non plus, selon l’Allemagne, car la KfW a agi comme un vendeur en économie de marché. Le prix d’achat serait le résultat de négociations avec les différents acquéreurs potentiels et correspondrait donc aux conditions du marché. Les mesures supplémentaires seraient nécessaires pour vendre la banque, et ont été prises aux conditions du marché.
(61)
Cela se réfère premièrement au SIP 1, qui a été vendu à la KfW à un prix inférieur de [ 10] % à la valeur comptable IFRS. En réalité, ce prix est plus intéressant que celui négocié par Lone Star pour le SIP 2 ([Rabais 10] %), mais il convient de rappeler que le SIP 2, contrairement au SIP 1, était surtout constitué de […]. L’Allemagne fait donc valoir que la KfW peut vendre le portefeuille ou le garder sans perte jusqu’à son échéance. En outre, pour la vente du SIP 1, la KfW avait besoin du soutien de son propriétaire, la République fédérale d’Allemagne, parce qu’elle […]; cela a été couvert par la garantie d’État pour éviter que la KfW ne soit obligée d’engager ses capitaux propres à concurrence de […] millions d'EUR environ. Deuxièmement, la participation de KfW au SIP 2 est également fondée en économie de marché puisque, compte tenu de la priorité du crédit, elle représentait un risque inférieur et que la rémunération (Euribor majoré de [ 80] points de base), pour laquelle l’Allemagne a transmis les indices de référence du marché, était élevée. Le fait que la KfW ait dû prendre à sa charge le risque découlant de la prise de responsabilité (réserve) à concurrence de […] euros pour […] est prévu pour les cas moins probables, mais qui ne sont pas inhabituels lorsque la valeur du litige est élevée; il a été posé comme condition par tous les participants lors de la dernière phase des négociations.
(62)
Si la Commission devait être d’avis que les mesures contiennent des éléments d’aide, l’Allemagne fait valoir que ces aides doivent en tout état de cause être considérées comme des aides à la restructuration compatibles avec le marché commun. Le domaine d’activité de la banque qui l’a mise en difficulté a été abandonné et la banque se concentrera désormais sur son activité principale.
(63)
De plus, l’Allemagne s’est engagée à prendre toutes les mesures citées au considérant 46.
(64)
Elle a également fait valoir que la banque prend part à la restructuration à travers une contribution propre considérable (au moins [ 10] milliards d'EUR). Sur ce point, l’Allemagne a plusieurs fois modifié ses données et a finalement calculé cette contribution propre comme étant la somme de toutes les contributions à la restructuration pour lesquelles aucune aide n’est garantie, de la réduction des nouvelles opérations et des revenus des cessions, après déduction des pertes. Les bénéfices nets des cessions ont été estimés à [ 5] milliards d'EUR, sur la base des postes d’actifs à vendre durant la période de restructuration, moins […], l’activité résiduelle à Luxembourg et quelques investissements de portefeuille à Luxembourg. En particulier, l’Allemagne a avancé les chiffres de […] milliards d'EUR pour la branche immobilière, […] milliards d'EUR pour la filiale luxembourgeoise, […] milliards d'EUR pour la filiale de New York, […] millions d'EUR pour Amsterdam, […] milliards d'EUR pour Movesta et […] milliards d'EUR pour les autres actifs non stratégiques.
5. APPRÉCIATION EN DROIT DES AIDES D’ÉTAT
5.1. Existence d’une aide d’État
(65)
La Commission vérifie tout d’abord si les mesures constituent des aides d’État au sens de l’article 87, paragraphe 1, du traité CE. En vertu de ce paragraphe, les aides d’État sont les aides accordées par les États ou au moyen de ressources d’État sous quelque forme que ce soit qui faussent ou qui menacent de fausser la concurrence en favorisant certaines entreprises, dans la mesure où elles entravent les échanges entre États membres.
a) Couverture de risque et augmentation de capital (mesures 1 à 3)
(66)
La Commission maintient la position qu’elle a adoptée dans la décision d’ouverture de la procédure, à savoir qu’aucune de ces trois mesures financières n’aurait été prise par un investisseur en économie de marché et qu’elles constituent donc toutes des aides d’État. Étant donné que les activités d’IKB sont transfrontalières et internationales, un avantage résultant de la mise à disposition de moyens de l’État porterait incontestablement atteinte à la concurrence dans le secteur bancaire et aurait des retombées sur les échanges intracommunautaires (25).
(67)
La Commission prend acte de l’argument de l’Allemagne selon lequel les mesures en question n’auraient pas procuré d’avantage à IKB puisque la KfW aurait agi exclusivement en sa qualité de propriétaire et donc d’investisseur privé; l’Allemagne ne conteste cependant pas que la KfW est une banque publique de crédit investie d’une mission d’intérêt public et que son comportement est donc imputable à l’État. Lorsque l’Allemagne admet que non seulement le ministère fédéral des finances participait aux réunions du comité directeur impliqué dans toutes les décisions prises durant le week-end du 27 au 29 juillet 2007, mais qu’il en occupait même la présidence au moment de la décision, elle confirme fondamentalement que les décisions de la KfW sont imputables à l’État (26).
(68)
Dans son enquête, la Commission s’est dès lors concentrée sur la question de savoir si IKB a obtenu, grâce à l’intervention de la KfW, l’avantage qu’un investisseur en économie de marché lui aurait également garanti dans les mêmes circonstances. La Commission reconnaît que, selon les estimations effectuées préalablement, la couverture de risque pour IKB dans la situation la plus défavorable aurait couvert des pertes d’environ 2,5 milliards d'EUR. Comme dans les cas comparables (27), la Commission considère ici aussi que dans une situation aussi incertaine, un investisseur privé se serait basé, concernant les pertes à attendre, sur la situation la moins favorable et non sur le scénario d’un cas normal. En outre, il convient de souligner que la KfW n’a pas exclu que sa responsabilité aurait potentiellement pu monter jusqu’à 8,1 milliards d'EUR.
(69)
Il n’est pas exact que la mesure aurait été plus avantageuse, en ce qui concerne le coût, pour la KfW et l’Allemagne que ne l’aurait été la liquidation d’IKB (28), même si l’évaluation ex ante de la situation au moment de la prise de la décision (29) n’avait pas été prise pour base. La Commission ne peut pas accepter tous les coûts de la liquidation que l’Allemagne fait valoir. Même si la valeur comptable d’IKB s’élevait dans les faits à 620 millions d'EUR, la Commission a déjà souligné dans la décision d’ouverture de la procédure que le cours de l’action IKB avait déjà nettement chuté avant l’intervention de la KfW, de sorte que la valeur de la participation de la KfW à IKB au moment de l’intervention ne correspondait très probablement pas à cette valeur comptable. De plus, la Commission mettait en doute, dans la décision d’ouverture de la procédure, le caractère réaliste du risque de défaillance d’environ [ 15] % choisi à la base des crédits accordés dans le cadre des activités de promotion. L’Allemagne n’a pas avancé de preuves suffisamment solides pour étayer le caractère plausible de l’estimation de la KfW.
(70)
S’agissant de la menace invoquée de pertes indirectes à la suite d’une crise bancaire générale, laquelle semble être purement hypothétique, comme l’a expliqué la décision d’ouverture de la procédure, la Commission est d’avis qu’elle est insuffisamment motivée. Elle estime aussi que le financement structuré dans le cadre des activités de promotion fait partie de la mission d’intérêt public de la KfW et non de ses fonctions en tant qu’institut de crédit normal. Les pertes issues de ces activités ne peuvent donc pas être considérées comme des coûts qu’un investisseur en économie de marché aurait pris en considération (30).
(71)
La Commission continue de considérer comme un argument déterminant le fait que les pertes estimées dans le cadre de la garantie générale n’étaient, de facto, pas limitées à 2,5 milliards d'EUR, mais n’avaient pas de limite supérieure. Même s’il était possible de faire valoir que cette couverture illimitée avait été exigée par la BaFin comme condition indispensable à l’abandon du moratoire, il ne fait cependant aucun doute qu’un investisseur en économie de marché aurait également pris en considération cette circonstance dans son examen de la situation. Cela apparaît clairement lorsque l’on tient compte de la participation privée à la garantie générale.
(72)
S’agissant de l’attitude de la KfW et des associations bancaires, la Commission rappelle que, lorsqu’un actionnaire public opère concomitamment à des investisseurs privés, la mise à disposition de capitaux doit être proportionnelle et doit se faire aux mêmes conditions (31) et sur la base de mêmes considérations commerciales (32). Ces considérations sont aussi à la base de l’arrêt du Tribunal de première instance dans l’affaire Alitalia, invoqué par l’Allemagne, dans lequel des critères analogues sont exigés.
(73)
Dans ce contexte, la Commission estime que les associations bancaires ont limité leur participation à la première mesure, dans la couverture des pertes, à un milliard d'EUR (environ 30 %), tandis que la KfW a renoncé à tout plafond et s’est donc exposée à un risque beaucoup plus élevé que les associations bancaires. Même si les pertes directes potentielles en raison de la position de propriétaire de la KfW et des crédits, pour un total prétendu de […] euros, sont déduites (voir considérant 56) et si les estimations les moins favorables sont prises pour base, la participation de la KfW à la couverture du risque est toujours aussi élevée que celle des trois associations bancaires réunies. Il convient dès lors de constater que la KfW n’a pas agi de manière analogue au pool bancaire.
(74)
De plus, l’argument selon lequel une crise générale du secteur bancaire allemand aurait éclaté, avec des conséquences catastrophiques pour la KfW, n’est pas solide. Toutes les autres banques auraient été touchées de la même manière par une crise. La participation plafonnée à un milliard d'EUR (environ 30 %) des associations bancaires à la garantie générale est cependant sans rapport avec la part de marché, de plus de 95 %, de leurs membres dans le secteur bancaire allemand (33). La Commission ne saurait donc concevoir aucune motivation commerciale dans l’intervention disproportionnée de la KfW. Certes, la KfW peut avoir agi dans une certaine mesure dans l’intérêt de ses filiales, mais elle est sans aucun doute allée plus loin que ne l’aurait fait un investisseur privé. Un propriétaire privé se serait nettement moins engagé et aurait réclamé un soutien supplémentaire des associations bancaires ou de l’État. C’est pourquoi la KfW ne s’est pas comportée, du moins dans une certaine mesure, comme un investisseur en économie de marché.
(75)
Il en va de même pour la deuxième mesure, qui ne serait, selon l’Allemagne, qu’une mesure de soutien de la première garantie générale. Même si la participation de la KfW et celle des associations bancaires peuvent apparaître plus équilibrées en chiffres absolus (d’un point de vue relatif, la participation des associations bancaires devrait toutefois être sensiblement plus élevée), cette mesure doit être considérée conjointement avec la première mesure dans le contexte dans la restructuration dans son ensemble, de sorte qu’après avoir agi différemment d’un investisseur en économie de marché, la KfW ne peut, selon une jurisprudence constante, plus faire valoir l’argument de l’investisseur en économie de marché (34).
(76)
C’est d’autant plus vrai pour la troisième mesure, à l’occasion de laquelle l’État fédéral a clairement ordonné à la KfW d’intervenir et a soutenu une mesure supplémentaire de 2,3 milliards d'EUR par un apport de 1,2 milliard d'EUR. La KfW était ainsi nettement plus exposée que les associations bancaires même si, en cas de faillite d’IKB, un mécanisme de garantie par lequel les charges seraient réparties sur l’ensemble du secteur bancaire aurait été mis en œuvre.
(77)
Dans d’autres situations, la Commission a estimé difficile de calculer le montant de l’aide si celle-ci est accordée sur une couverture de risque (35). Conformément aux lignes directrices et à la jurisprudence, l’élément d’aide d’une garantie pour une entreprise qui connaît des difficultés peut être aussi élevé que le montant potentiellement couvert par cette garantie; selon les cas, il peut cependant aussi être inférieur (36). Mais même si l’élément d’aide a été estimé ex ante à moins de 8,1 milliards d'EUR (Rhineland, Havenrock et un milliard d'EUR d’actifs inscrits au bilan), l’évaluation réaliste des pertes à 6,8 milliards d'EUR apparaît maintenant nettement supérieure aux estimations pour le cas le moins favorable (voir tableau 3, sans la troisième mesure). La Commission conclut donc que le montant de l’aide qui a été accordée dans le cadre de la couverture du risque et par le biais des apports en capitaux s’élève à 8,8 milliards d'EUR (voir tableau 3, no 1 à no 3).
b) La facilité de trésorerie
(78)
En plus de l’apport de capitaux et des mesures de compensation des pertes, la KfW a également soutenu la poursuite des activités d’IKB au moyen de deux facilités de trésorerie de [ 1] milliard d'EUR chacune. Ces mesures ont été prises dans le cadre de la restructuration et ne peuvent être dissociées de la première ni de la deuxième mesure, de sorte que la KfW ne peut pas faire valoir ici non plus l’argument de l’investisseur en économie de marché (37). Le fait qu’un investisseur privé ait pris un risque si élevé - notamment sans la garantie d’une couverture de risque - n’est pas déterminant aux yeux de la Commission. Toutefois, si la KfW a pris pour base des indices de référence du marché déterminés, cela devrait se refléter dans la quantification de l’élément d’aide.
(79)
La Commission constate qu’un taux fixe équivalent à Euribor plus [ 50] à [ 50] points de base a été établi pour la première facilité-cadre, qui a déjà été retirée, et un taux Euribor plus [ 100] points de base pour la deuxième ligne de trésorerie, et que chaque facilité était couverte […] au-dessus de 100 % ([…] %). La garantie a été apportée avec la totalité des actifs d’IKB ne provenant pas des investissements de portefeuille et qui ne peuvent normalement pas défaillir. Cette garantie est structurée de telle sorte que la couverture ne peut, de facto, jamais descendre en dessous de 100 %. Il existe ainsi pour la mise à disposition des liquidités une haute couverture et un risque de défaillance relativement réduit. La KfW ne se reposait donc pas seulement sur la force financière d’IKB, mais possédait aussi des sécurités valables.
(80)
Les marges de risques prises pour base devaient toutefois être en accord avec la Communication de la Commission relative à la révision de la méthode de calcul des taux de référence et d’actualisation (38) (ci-après «la communication sur les taux de référence et d’actualisation»). Puisque la notation de l’entreprise était effectuée sur la base de la couverture de risque et que chacun reconnaissait qu’il s’agissait d’une entreprise en difficulté (voir le considérant 96), la Commission doit prendre comme base les marges prévues pour les entreprises en difficulté. Dans le cas d’une garantie élevée, cette marge s’élève à 400 points de base (39). La Commission considère donc que l’avantage de la première ligne de trésorerie d’un montant de [ 1] milliard d'EUR sur une période de dix mois (de janvier à octobre 2008) correspond en moyenne à [ 300] points de base. La deuxième ligne de trésorerie, de juillet 2008, qui n’a pas encore été retirée, octroyait mutatis mutandis un avantage de [ 200] points de base pour une période de neuf mois (de février à octobre 2008). L’aide associée à ces facilités s’élèverait donc à […] millions d'EUR pour la première ligne de trésorerie et à […] millions d'EUR pour la deuxième, soit un montant total de l’aide de […] millions d'EUR.
(81)
Concernant les lignes de trésorerie de [une banque d’un Land] et de [une autre banque d’un Land], la Commission ne voit pas de motif d’admettre que celles-ci n’auraient pas été mises à disposition en tenant compte de considérations d’économie de marché et qu’elles auraient potentiellement constitué un avantage pour IKB. Les circonstances dans lesquelles ces lignes de trésorerie ont été accordées, notamment le fait que les opérations interbancaires font partie des activités quotidiennes et normales d’une banque, la participation importante concomitante d’acteurs économiques privés et le fait que [une banque d’un Land] et [une autre banque d’un Land] aient accordé ces lignes de crédit sans en recevoir l’instruction de la part de l’État amènent la Commission à conclure à l’absence d’élément indiquant que les opérations en question sont imputables à l’État (40). La Commission est donc d’avis que ces facilités ne constituent pas des aides d’État.
c) La vente d’IKB
(82)
La Commission a aussi vérifié si la cession d’IKB à Lone Star contenait une aide d’État. Ce serait le cas si IKB avait été vendue à Lone Star en dessous du prix du marché. L’Allemagne a communiqué de nombreuses informations à cet égard à la Commission (voir la section 2.5), lesquelles ne contiennent cependant aucun élément indiquant que le prix payé par Lone Star ne correspond pas à l’offre la plus élevée qui aurait été atteinte dans une procédure de vente ouverte, transparente, inconditionnelle et non discriminatoire. Puisqu’il s’agit d’un critère décisif pour les privatisations (41) selon les principes de la Commission, on peut conclure que la vente ne contient pas d’aide au profit de Lone Star.
(83)
De plus, la Commission a vérifié si la vente contenait des aides supplémentaires au profit d’IKB, ce qui serait le cas si la liquidation avait été plus avantageuse pour la KfW que la vente d’IKB; autrement dit, la Commission a vérifié s’il s’agissait là d’un comportement de vendeur courant sur le marché. La Commission constate à ce sujet que, non seulement, un prix de vente est atteint avec la vente, mais que des apports de capitaux supplémentaires de la KfW y sont associés et doivent être considérés comme une partie de la vente. Ces apports comprennent le maintien des deux lignes de trésorerie pour un montant de [ 2,5] milliards d'EUR, le crédit prioritaire de la KfW pour le refinancement du SIP 2, le transfert du SIP 1 dans la KfW avant la vente d’IKB et la planification du risque de garantie […]. La KfW a clairement pris ces mesures pour permettre la vente d’IKB et pour liquider le maximum d’actifs le plus rapidement possible. Bien que, à première vue, la KfW ait atteint un prix de vente positif, la vente a été accompagnée de mesures qui ont finalement entraîné un prix de vente négatif.
(84)
Il ne faut cependant pas perdre de vue que ces mesures ont vu le jour dans le cadre de la restructuration d’IKB et donc en relation avec les trois premières mesures de soutien. La Commission ne peut donc pas les considérer séparément des trois premières mesures et ne juge d’ailleurs pas convainquant l’argument de l’investisseur en économie de marché avancé par la KfW (42).
(85)
Indépendamment de cela, le critère du comportement de vendeur courant sur le marché ne semble pas avoir été rempli en l’espèce. En définitive, il est déterminant de savoir si la vente a eu lieu à un prix négatif, car l’Allemagne n’a pas pu faire valoir des coûts de liquidation supplémentaires crédibles, qu’un vendeur en économie de marché aurait pris en considération. Ainsi, la Commission ne peut pas tenir compte notamment des pertes estimées résultant du risque de défaillance pour les crédits accordés dans le cadre des activités de promotion. Elle estime que le financement structuré dans le cadre des activités de promotion fait partie de la mission d’intérêt public de la KfW et non de ses fonctions en tant qu’institut de crédit normal. Il ne devrait donc pas être considéré comme un coût qui serait important également pour un investisseur en économie de marché puisqu’un tel investisseur n’aurait tout simplement pas pris en charge des obligations résultant de mesures publiques de soutien (43).
(86)
La Commission a donc examiné si les mesures de soutien conduisaient de facto à un prix négatif. Puisque ces mesures ne consistent pas en des subventions mais, pour l’essentiel, en crédits et en garanties, il convient de déterminer, comme dans le cadre d’une appréciation en droit normale d’une aide, l’avantage économique qu’elles ont représenté.
(87)
Premièrement, la KfW continue de mettre des liquidités à la disposition d’IKB. Comme cela a déjà été expliqué au considérant 77, il est difficile de chiffrer l’avantage accordé dans la mesure où des investisseurs privés auraient aussi été prêts, le cas échéant, à mettre à disposition des liquidités dans certaines conditions, aussi longtemps qu’une garantie générale était assurée. Après la vente d’IKB à Lone Star, la garantie générale a été supprimée. La reprise d’IKB par Lone Star et l’autorisation de l’aide à la restructuration et du plan d’assainissement par la Commission montrent qu’un retour à la viabilité était jugé possible. Alors qu’IKB est officiellement considéré, durant la phase de restructuration, comme une entreprise en difficulté, il est justifié que l’entreprise soit qualifiée, aux fins du calcul de l’élément d’aide, de «faible» (catégorie de notation B) au sens de la communication sur les taux de référence et d’actualisation (44). Conformément à cette communication, la marge de prêt s’élèverait à 220 points de base, ce qui signifierait que la deuxième ligne de trésorerie serait située à [ 100] points de base et la première à [ 125] points de base sous le taux de référence. Calculé sur […] années (d’octobre 2008 à avril […]), cela donnerait une aide supplémentaire de [près de 90] millions d'EUR.
(88)
Deuxièmement, la KfW a acheté le SIP 1 pour un milliard d'EUR. La Commission remarque que le prix négocié par la KfW se situe [ 10] % sous la valeur comptable IFRS et qu’IKB a pu vendre au préalable certaines parties du portefeuille à des prix inférieurs à la valeur comptable IFRS. Dans la situation actuelle du marché, presque aucun investisseur privé ne pourrait ou ne voudrait acheter un tel portefeuille (du moins pas dans sa totalité). Le fait que Lone Star ne soit pas intéressée par un achat et que la KfW n’était pas en mesure de procéder à cet achat sans une aide de l’État parle de lui-même. La nécessité d’amortissements supplémentaires pour le portefeuille ne peut être exclue. Dans la situation la moins favorable, cela concernerait la tranche de rang inférieur de [ 200] millions d'EUR. Comme il n’y a pas d’autres indices de référence, la Commission part du principe que la KfW assume, avec le SIP 1, un risque supplémentaire allant jusqu’à [ 200] millions d'EUR.
(89)
Troisièmement, la KfW a dégagé pour le SIP 2 un crédit prioritaire de 775 millions d'EUR, qui est remboursé au taux Euribor plus [ 90] points de base pour son rang prioritaire (c’est-à-dire que le crédit est honoré en premier lieu à partir des recettes). Le crédit est toutefois accordé à un fonds d’investissement spécial, qui n’est pas encore connu en tant qu’emprunteur. Le taux d’intérêt accordé à ce fonds d’investissement spécial devrait, selon la communication sur les taux de référence et d’actualisation, s’élever au moins à Euribor plus 400 points de base (45). Puisqu’il s’agit cependant d’un crédit prioritaire, qui est subordonné à une participation d’IKB et revient donc au fond à IKB, la Commission accepte dans ce cas une marge de prêt de 220 points de base. L’élément d’aide associé à la mise à disposition de la tranche prioritaire de 775 millions d'EUR peut donc être évalué à environ [ 30] millions d'EUR ([ 100] points de base sur […] années, c’est-à-dire d’octobre 2008 à […]).
(90)
Quatrièmement, le motif de la reprise du risque pour […] était que, en cas de reprise du risque avec IKB, ce risque n’aurait pas pu être chiffré de manière appropriée. Étant donné que le risque de garantie est faible et que les informations permettent de déduire que l’apparition de ce risque est plutôt improbable, il n’aurait pas été approprié de considérer celui-ci comme une partie de la vente. Le risque réduit est confirmé par le fait que les commissaires aux comptes n’ont pas exigé de réserves de la part d’IKB. S’agissant des éventuels paiements de dommages et intérêts découlant […], il subsiste naturellement un certain risque résiduel. Dans la mesure où aucune évaluation quantitative du risque n’a été communiquée, la Commission part du principe qu’une estimation de […] euros doit être proposée pour les mesures actuelles, ce qui correspond à un risque de […] %.
(91)
Dans l’ensemble, les mesures prises par la KfW dans le cadre de la vente d’IKB contiennent des aides à concurrence de 390 millions d'EUR; ce montant dépasse de [ 250] millions d'EUR le prix de vente de [ 100] millions d'EUR, de sorte qu’il s’agit d’un prix de vente négatif. Il convient donc de constater que la vente d’IKB contient une aide d’État en faveur d’IKB.
d) Synthèse des aides d’État
(92)
Comme le tableau 5 permet de le constater, les aides accordées dans le cadre de toutes les mesures s’élèvent en tout à 9,155 milliards d'EUR.
Tableau 5
Aides en faveur d’IKB durant sa restructuration
No
Mesure
En millions d'EUR
Montant de l’aide
en millions d'EUR
1
Première garantie générale (Rhineland: 5,8 milliards d'EUR; Havenrock: 0,85 milliard d'EUR; actifs inscrits au bilan: 1 milliard d'EUR)
6 650
2
Deuxième garantie générale (350 millions d'EUR pour la couverture des pertes supplémentaire - Havenrock)
200
3
Augmentation de capital et crédit non remboursable (pour la couverture des amortissements pour les actifs inscrits au bilan)
2 000
4
Facilité de trésorerie pour IKB (avant la vente)
[…]
5
Vente d’IKB
5a
Prix des actions IKB
[…]
5b
Facilité de trésorerie pour IKB (après la vente)
[…]
5c
Crédit prioritaire pour le refinancement du SIP 2
[…]
5d
Transfert du SIP 1 à la KfW
[…]
5e
Exonération de responsabilité […]
[…]
Vente d’IKB (net)
[ 250]
Total
[ 10 000]
5.2. Compatibilité des mesures avec le marché commun selon l’article 87, paragraphe 3, point b), du traité CE: aides destinées à remédier à une perturbation grave de l’économie d’un État membre
(93)
La Commission maintient le point de vue exprimé dans la décision d’ouverture de la procédure, à savoir que l’article 87, paragraphe 3, point b), du traité CE ne s’applique pas au cas présent. Selon cette disposition, des aides d’État peuvent être octroyées pour remédier à une perturbation grave de l’économie d’un État membre. La Commission fait remarquer que le Tribunal de première instance a souligné que l’article 87, paragraphe 3, point b), du traité CE devait être appliqué de manière restrictive.
(94)
L’enquête a confirmé l’observation de la Commission selon laquelle les problèmes d’IKB sont dus à des événements propres à l’entreprise. De plus, les informations présentées par l’Allemagne n’ont pas convaincu la Commission que les effets systémiques découlant d’une faillite d’IKB auraient atteint une ampleur pouvant constituer une «perturbation grave de l’économie» de l’Allemagne au sens de l’article 87, paragraphe 3, point b) (46). Le cas présent repose sur des problèmes spécifiques d’IKB, de sorte que des mesures de soutien ciblées sont nécessaires, lesquelles mesures peuvent être prises pour les entreprises en difficultés conformément aux règles en vigueur. Les mesures en question ne peuvent donc pas être déclarées compatibles avec le marché commun au sens de l’article 87, paragraphe 3, point b).
5.3. Compatibilité avec le marché commun selon l’article 87, paragraphe 3, point c) - Aide à la restructuration
(95)
Les résultats de l’enquête permettent de conclure que les mesures peuvent être considérées comme une aide à la restructuration compatible avec le marché commun étant donné qu’elle remplit toutes les conditions des lignes directrices. Il n’y a donc pas lieu de mener une enquête pour vérifier si les mesures peuvent avoir aussi constitué des aides au sauvetage, ce que la Commission avait déjà exclu dans la décision d’ouverture de la procédure en raison du caractère irréversible de la couverture de risque.
a) Entreprise en difficulté
(96)
Selon la Commission, IKB était une entreprise en difficulté au sens du point 9 des lignes directrices et, sans l’intervention de la KfW, elle n’aurait très probablement pas été en mesure de résister très longtemps à la crise de liquidités. Les pertes qui la menaçaient auraient entraîné la fermeture de la banque, de sorte que les conditions visées au point 10, point c), des lignes directrices étaient remplies. L’Allemagne n’a pas remis en cause ce point de vue déjà défendu dans la décision d’ouverture de la procédure.
b) Rétablissement de la viabilité à long terme
(97)
La présente enquête a confirmé que la viabilité à long terme d’IKB est rétablie grâce à la restructuration. Selon la Commission, la vente d’IKB à Lone Star revêt une importance capitale pour la résolution des difficultés apparues et pour un développement économique positif de la banque.
(98)
En outre, l’enquête a confirmé qu’IKB a réorienté son activité. Elle s’est défaite des secteurs d’activités entraînant des pertes et n’investit plus dans les opérations de portefeuille. De plus, la banque se concentrera désormais sur son activité principale: les services aux entreprises. Les opérations résiduelles dans le segment du financement structuré sont maintenues afin de respecter les exigences dans les services aux entreprises; cependant, [ 20] % du segment ainsi que tout le secteur du financement immobilier sont abandonnés. Par ailleurs, IKB a pris des mesures en vue d’améliorer la gestion du risque et a sensiblement réduit ses positions de risque. Elle a ainsi adopté les mesures internes nécessaires pour un changement de cap.
(99)
De plus, la Commission prend acte que le plan de restructuration d’IKB vise à rétablir de façon durable sa viabilité à long terme. D’après ce plan, qui repose sur des prévisions solides d’évolution du marché, elle conclut que le modèle commercial choisi devrait faire ses preuves. Le ratio Tier 1 de […] % et le coefficient d’exploitation (cost income ratio) de […] % qui devraient être atteints en 2011 montrent qu’il s’agit d’un plan commercial solide. Le rendement en capitaux propres relativement bas de […] % (2012) doit être vu par rapport au ratio Tier 1 relativement élevé, qui constitue une réserve indispensable. La Commission prend connaissance des importantes mesures d’économie qui doivent être appliquées d’ici 2011. Elle a également examiné les hypothèses sur lesquelles se fonde le plan de restructuration et ne doute pas de leur caractère réaliste.
(100)
Il ressort du plan de restructuration que, même dans la situation la plus défavorable, une évolution économique positive d’IKB, avec un rendement en capitaux propres positif, sera possible. Même dans cette situation, la banque pourra atteindre un ratio Tier 1 de […] % et reposera donc sur des bases solides.
c) Limitation de l’aide au minimum nécessaire - Contribution propre
(101)
Les doutes de la Commission que l’aide soit limitée au minimum nécessaire peuvent être dissipés. La Commission peut à présent conclure que l’aide est limitée au minimum nécessaire et que, conformément aux dispositions des lignes directrices, une contribution importante à la restructuration est apportée avec des ressources propres, c’est-à-dire que plus de 50 % des coûts de la restructuration sont autofinancés.
(102)
Les coûts de la restructuration comprennent différents postes de pertes (pertes à partir de portefeuilles, pertes liées à des coûts de financement plus élevés, pertes résultant de la réduction des domaines d’activité et pertes liées à la cession d’actifs) ainsi que les coûts pour la couverture de risque, les coûts de restructuration du personnel, les coûts de gestion et les honoraires des consultants et avocats. La Commission ne met pas en doute que ces coûts s’élèvent à [ 15] milliards d'EUR, comme l’Allemagne l’a montré (voir le considérant 52). Elle reconnaît aussi que le refinancement du SIP 1 et le crédit prioritaire pour le SIP 2 font partie des coûts de restructuration, puisque ces instruments sont nécessaires au rétablissement de la viabilité à long terme. Le coût total doit donc être estimé à environ [ 17] milliards d'EUR.
(103)
La restructuration d’IKB peut, conformément au point 43 des lignes directrices, être financée par les moyens propres de la bénéficiaire de l’aide, par la vente d’actifs, par les ressources des actionnaires et par un financement extérieur obtenu aux conditions du marché.
(104)
Une contribution importante à la restructuration du portefeuille est apportée par l’entreprise elle-même ainsi que par les anciens et les nouveaux actionnaires privés; sont visés principalement la participation des associations bancaires, les moyens propres d’IKB (47) et l’apport de capital de Lone Star. Toutefois, les pertes subies dans les opérations et les réductions des activités commerciales liées à la crise ne peuvent être reconnues comme une contribution propre car, conformément au point 43 des lignes directrices, il doit s’agir d’une contribution concrète, c’est-à-dire réelle. La contribution propre relevant de cette catégorie s’élève donc à […] milliards d'EUR ([ 20] %).
(105)
Si les bénéfices issus des cessions opérées au titre de mesures compensatoires sont pris en considération, ce montant s’accroît considérablement et se situe à 50 % au moins. Cela concerne les actifs d’une valeur nominale de [ 15] milliards d'EUR (voir tableau 4). La Commission ne peut toutefois pas reconnaître la totalité de ce montant comme une contribution propre. Premièrement, une partie des opérations d’IKB Luxembourg sont reprises à Düsseldorf ([…] milliards d'EUR), de sorte qu’il ne s’agit là que d’une cession partielle. Deuxièmement, une partie des moyens financiers ne sont pas générés par des ventes actives, mais à la date d’échéance des actifs concernés. Troisièmement, il n’est pas possible de savoir clairement à quelle valeur les actifs peuvent être liquidés. […]. L’Allemagne a cependant présenté des arguments suffisants pour convaincre la Commission que la liquidation active des actifs dans un futur proche pouvait rapporter au moins [ 5] milliards d'EUR (48). La Commission suivra cette liquidation pour s’assurer qu’une contribution propre suffisamment élevée sera effectivement apportée et que l’aide est concrètement limitée au minimum nécessaire.
(106)
La cession des actifs a un double effet. D’une part, le volume des actifs à risque diminue, de sorte que des capitaux sont dégagés et que le niveau de capitalisation s’en trouve accru. D’autre part, la cession crée des liquidités qui peuvent être utilisées pour le financement de la restructuration ou pour renforcer la base de liquidités (49). Comme cela a déjà été expliqué au point précédent, ces moyens sont en partie des apports de capitaux attendus; une partie d’entre eux a déjà été réalisée et une autre partie aura lieu dans un futur proche. Même en faisant abstraction des apports de capitaux attendus, qui ne pourront avoir lieu qu’en 2011, et en considérant de manière prudente que toutes les recettes attendues ne seront pas réalisées dans leur totalité, la Commission conclut que la condition d’une contribution propre d’au moins 50 %, nécessaire afin que la restructuration ne suscite pas d’objection au regard du droit de la concurrence, est remplie.
(107)
La Commission est parvenue à cette conclusion en tenant compte des aspects suivants.
Tableau 6
Contribution propre
(en milliards d'EUR)
Mesure
Origine des moyens
Valeur
Couverture du risque
Associations bancaires
1,50
Réserves de capitaux et capital hybride de l’entreprise
IKB
[ 1,5]
Apports de capitaux SIP 2
Lone Star
[ 0,25]
Total intermédiaire
[ 3,25]
Cession des investissements de portefeuille
Marché
[…]
Liquidation des activités immobilières
Marché
[…]
Liquidation d’IKB Int. Luxembourg
Marché
[…]
Liquidation d’IKB CC New York
Marché
[…]
Liquidation d’IKB Amsterdam
Marché
[…]
Cession des parts de Movesta
Marché
[…]
Cession d’actifs non stratégiques
Marché
[…]
Total intermédiaire: cessions en tant que mesures compensatoires
[ 5,0] (au moins […])
d) Prévention de toute distorsion excessive de la concurrence - Mesures compensatoires
(108)
Après enquête, la Commission est convaincue que des mesures suffisantes ont été prises pour atténuer autant que possible les éventuels effets défavorables de l’aide sur les concurrents.
(109)
La Commission constate qu’IKB abandonne l’ensemble d’un segment d’activité et réduit de [20-30] % ses activités dans le segment qui est le plus profitable pour elle, celui des financements structurés.
(110)
La Commission ne peut accepter que la majeure partie de la liquidation (c’est-à-dire la liquidation d’investissements de portefeuille pour un total de 18,3 milliards d'EUR) soit présentée comme des mesures compensatoires, étant donné que les mesures de liquidation sont nécessaires au rétablissement de la viabilité à long terme. Conformément au point 40 des lignes directrices, de telles mesures ne peuvent être reconnues comme des mesures compensatoires.
(111)
Les autres réductions d’un montant de [ 10] milliards d'EUR correspondent néanmoins à environ [25] % du total du bilan après déduction des investissements de portefeuille (c’est-à-dire [ 10] milliards d'EUR sur 45,2 milliards d'EUR) (50). Alors que la sortie des investissements de portefeuille ne saurait être acceptée comme une mesure compensatoire, elle a toutefois une influence sur la taille de la banque et sur ses activités. En s’appuyant sur les mesures proposées par l’Allemagne, le total du bilan d’IKB sera diminué de 47,2 % (soit 18,3 milliards d'EUR d’investissements de portefeuille et [ 10] milliards d'EUR pour les mesures compensatoires, moins […] milliards d'EUR de marge de croissance par rapport aux 63,5 milliards d'EUR du total du bilan).
(112)
La Commission souligne en outre que la diminution souhaitée, d’ici la fin de la période de restructuration (30 septembre 2011), du total du bilan à 33,5 milliards d'EUR garantit que les fermetures et cessions ne seront pas contrecarrées par la relance d’activités dans d’autres secteurs de la banque ou par un simple transfert d’activités.
(113)
De plus, les anciens propriétaires et dirigeants de la banque ne participeront plus aux activités d’IKB, ce qui représente un signal important dans la lutte contre le risque moral (moral hazard). Par ailleurs, la banque a été vendue dans le cadre d’une procédure ouverte et non discriminatoire qui a donné aux concurrents du secteur bancaire la possibilité d’acquérir la banque, ce qui représente en soi une sorte de compensation pour les distorsions de concurrence subies par eux en raison de l’aide.
(114)
Dans l’ensemble, les mesures compensatoires sont proportionnelles aux effets de distorsion provoqués par l’aide octroyée à IKB et garantissent que les effets négatifs sur les conditions commerciales soient atténués autant que possible.
(115)
Il est nécessaire que la Commission soit tenue informée de la poursuite de la mise en œuvre de ces mesures de compensation.
6. CONCLUSION
(116)
La Commission, constatant que les mesures d’aide en cause ont été prises en violation de l’article 88, paragraphe 3, du traité CE, concluant toutefois que les mesures en question constituent une aide à la restructuration, qui peut être jugée compatible avec le marché commun conformément à l’article 87, paragraphe 3, point c), du traité CE, dans la mesure où les conditions applicables sont remplies,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les aides octroyées par l’Allemagne à IKB Deutsche Industriebank AG (ci-après «IKB») sur la base des accords et des documents qu’elle a présentés sont compatibles avec le marché commun, sous réserve des conditions et obligations visées à l’article 2.
Article 2
1. L’Allemagne garantit que le plan de restructuration d’IKB, qu’elle a transmis à la Commission le 25 septembre 2008, sera entièrement réalisé à la date du 30 septembre 2011.
2. L’Allemagne garantit que les actifs suivants d’IKB seront cédés à une partie tierce, indépendante d’IKB et de la KfW, ou liquidés:
a)
l’ensemble du secteur d’activité du financement immobilier, comprenant le financement immobilier tant national qu’international, sera gelé au 31 décembre 2008 et fera l’objet d’une liquidation active (51), […] % devant être cédés au 30 septembre 2010, […] % supplémentaires à la date du 30 septembre 2011, et le solde aux dates d’échéance applicables. La liquidation concerne aussi IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG et IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52);
b)
la filiale IKB International SA Luxembourg fera l’objet d’une liquidation active avant le 30 septembre 2011. À partir du 31 mars 2009, plus aucune nouvelle opération ne sera effectuée. Parmi les domaines d’activité de cette filiale, les opérations importantes pour les services aux entreprises et les financements structurés seront reprises par IKB;
c)
IKB Capital Corporation New York fera l’objet d’une liquidation active avant le 30 septembre 2011; […] % du portefeuille de crédits devront être cédés avant le 30 septembre 2010. À partir du 31 décembre 2008, plus aucune nouvelle opération ne sera effectuée;
d)
les activités commerciales d’IKB AG Amsterdam feront l’objet d’une liquidation active avant le […]. À partir du 31 décembre 2008, plus aucune nouvelle opération ne sera effectuée;
e)
la participation de 50 % dans Movesta Lease and Finance GmbH sera cédée avant le 30 septembre 2011;
f)
d’autres actifs non stratégiques mentionnés à l’origine dans le bilan feront l’objet d’une liquidation active avant le 30 septembre 2011, avec une valeur nominale de 1,7 milliard d'EUR (valeur comptable au 31 mars 2007).
3. L’Allemagne garantit que le bilan total d’IKB au 30 septembre 2011 s’élèvera au maximum à 33,5 milliards d'EUR (53).
4. En cas de circonstances imprévisibles, et notamment si la crise du marché des capitaux perdure ou si la vente de certains actifs est impossible, les mesures citées aux paragraphes 2 et 3 peuvent être modifiées ou remplacées, ou une prolongation des délais peut être opérée, pour autant que celle-ci soit suffisamment motivée, au moins deux mois avant l’échéance du délai visé, et que la Commission n’ait pas émis de réserves dans un délai de deux mois.
5. Afin de contrôler le respect des conditions et des obligations visées aux points 1, 2 et 3, l’Allemagne transmettra chaque année jusqu’en 2012, au plus tard le 31 juillet, des rapports sur l’état d’avancement de la mise en œuvre du plan de restructuration ainsi que desdites conditions et obligations.
Article 3
La République fédérale d’Allemagne est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 21 octobre 2008.