32003L0018
L 097/48
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2003/18/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 март 2003 година
за изменение на Директива 83/477/ЕИО на Съвета относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на азбест по време на работа
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 137, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1), изготвено след консултации със социалните партньори и Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след допитване до Комитета на регионите,
като спазват процедурата, посочена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
В своите заключения от 7 април 1998 г. относно защитата на работниците срещу рискове от експозиция на азбест (4), Съветът покани Комисията да представи предложения за изменение на Директива 83/477/ЕИО (5), разглеждайки в частност основанията за пренасочването и адаптирането на защитните мерки за тези, които сега са изложени на най-голям риск, особено работници, които отстраняват азбест и работници, които случайно попадат на азбест по време на работа при дейности за сервизно обслужване и поддръжка.
(2)
В тези заключения, Комисията също бе поканена да представи предложения за изменение на Директива 83/477/ЕИО в светлината на по-подробното проучване на границите за експозиция на хризотил и на методите за измерване на намиращия се във въздуха азбест, прилагани на базата на метода, възприет от Световната здравна организация (СЗО). Подобни стъпки следва да бъдат предприети по отношение на заместителите на влакна.
(3)
Икономическият и социален комитет, в своето становище относно азбеста (6) покани Комисията да предприеме нови мерки за намаляване риска за работниците.
(4)
Забраната за маркетинг и използване на хризотил азбест, наложена с Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на страните-членки във връзка с ограниченията за маркетинга и използването на някои вредни вещества и продукти (7) в сила от 1 януари 2005 г., ще допринесе за значителното намаляване на експозицията на работниците на азбест.
(5)
Всички работници следва да бъдат защитени срещу рисковете, свързани с експозицията на азбест и следователно дерогациите, приложими за секторите на мореплаването и въздухоплаването следва да се премахнат.
(6)
За да се осигури яснота при дефиницията на влакната, те следва да бъдат предефинирани или по отношение на минералогичните термини или по отношение на техния номер от Регистъра на химическите вещества (CAS).
(7)
Без да се засягат други разпоредби на Общността относно маркетинга и използването на азбест, ограничаването на дейностите, обхващащи експозиция на азбест, следва да играе много важна роля за предотвратяването на заболявания, свързани с подобна експозиция.
(8)
Системата на уведомяване за дейностите, обхващащи експозиция на азбест, следва да бъде адаптирана към новите положения на работа.
(9)
Важно е да се премахнат дейности, които излагат работниците на азбестови влакна по време на извличането на азбест или на производството и обработката на азбестови продукти, съдържащи нарочно добавени азбестови влакна, с оглед на тяхното високо и непредсказуемо ниво на експозиция.
(10)
Необходимо е да се уточни по-прецизно методологията за вземане на проби, използвана за измерване нивото на съдържание на азбест във въздуха и методиката за преброяване на влакната, като се вземат предвид най-новите технически знания и опит.
(11)
Въпреки че все още не е възможно да се идентифицира праг на експозиция на въздействие, под който азбестът не представлява риск за заболяване от рак, граничната стойност за професионална експозиция на азбест следва да бъде намалена.
(12)
Следва да се изисква от работодателите, преди да започнат даден проект за отстраняване на азбест, да запишат наличието или предполагаемото наличие на азбест в сгради или инсталации и да съобщят тази информация на други, които могат да бъдат експонирани на азбест в резултат на неговото използване, на дейности по поддръжката или други дейности в или по сградата.
(13)
Следва да се гарантира, че работите по унищожаването или отстраняването на азбеста се извършват от предприятия, които са запознати с всички предпазни мерки, които трябва да бъдат взети, за да бъдат защитени работниците.
(14)
За работниците, експонирани или които е вероятно да бъдат експонирани на азбест, следва да бъде предоставено специално обучение, с оглед значително да се допринесе за намаляване рисковете, свързани с подобна експозиция.
(15)
Съдържанието на регистъра за експозиция и медицински записи, предвиден в Директива 83/477/ЕИО следва да бъде приведено в съответствие със записите, посочени в Директива 90/394/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. относно защитата на работници от рисковете, свързани с експозиция на канцерогени по време на работа (шеста специална Директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО (8).
(16)
Практическата препоръка за клиничното наблюдение на изложените на въздействие работници следва да бъде актуализирана в светлината на последните медицински знания и опит, с оглед на ранното откриване на патологии, свързани с азбест.
(17)
Тъй като целта на предложеното действие, а именно подобряването на защитата на работниците от рисковете, свързани с експозицията на азбест по време на работа не може да бъде постигната от държавите-членки в достатъчна степен и затова поради мащаба и ефективността на действието може да бъде постигната по-добре на ниво Общност; Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, както е предвидено в член 5 от Договора. В съответствие с принципа за пропорционалност, както е предвидено в този член, настоящата директива не излиза извън рамките, необходими за постигането на тази цел.
(18)
Измененията, съдържащи се в настоящата директива, представляват конкретен принос към изграждането на социално измерение на вътрешния пазар.
(19)
Тези изменения се ограничават до минимум, за да не се налага ненужно бреме върху създаването и развитието на малките и средни предприятия.
(20)
В тази връзка Директива 83/477/ЕИО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
С настоящото, Директива 83/477/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Параграф 2 от член 1 се заличава;
2.
Член 2 се заменя със следния текст:
„Член 2
За целите на настоящата директива „азбест“ означава следните влакнести силикати:
-
азбестов актинолит, CAS № 77536-66-4 (9),
-
азбестов грунерит (амозит), CAS № 12172-73-5 (9),
-
азбестов антофилит, CAS № 77536-67-5 (9),
-
хризотил, CAS № 12001-29-5 (9),
-
крокидолит, CAS № 12001-28-4 (9),
-
азбестов тремолит, CAS № 77536-68-6 (9),
3.
В Член 3:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. При условие, че експозицията на работниците на вредно въздействие е спорадична и с ниска интензивност и, когато е ясно от резултатите от оценката на риска, предвидена в параграф 2, че границите на експозиция на азбест няма да бъдат превишавани във въздуха в зоната на работа. Членове 4, 15 и 16 могат да не се прилагат, когато работата е свързана с:
а)
къси, непродължителни дейности по поддръжка, при които се манипулират само нечупливи материали;
б)
премахване без повреждане на неразпаднали се материали, в които азбестовите влакна са твърдо свързани в една матрица;
в)
капсуловани или уплътнени материали, съдържащи материали, които са в добро състояние;
г)
мониторинг и контрол на въздуха и вземане на проби за проверяване на това дали конкретен материал съдържа азбест.“
б)
добавя се следният параграф:
„3а. Държавите-членки, след консултация със социалните партньори, в съответствие с националните закони и практика, предвиждат практически насоки за определянето на спорадичната експозиция на въздействие с ниска интензивност, както е предвидено в параграф 3.“;
4.
Член 4 се изменя както следва:
а)
точка 2 се заменя със следното:
„2.
Уведомлението се предоставя от работодателя на отговорния орган на държавата-членка преди започване на работата, в съответствие с националните закони, подзаконови и административни разпоредби.
Уведомлението следва да включва най-малкото кратко описание на:
а)
местонахождението на работната площадка;
б)
вида и количествата на използвания или обработен азбест;
в)
извършваните дейности и процеси;
г)
броя на участващите работници;
д)
началната дата и продължителност на работата;
е)
мерки, взети за ограничаване на експозицията на работниците на азбест.“;
б)
точка 4 се заменя със следното:
„4.
Всеки път, когато промяната в условията на работа е вероятно да доведе до значително увеличаване на експозицията на прах от азбест или материали, съдържащи азбест, следва да бъде представено ново уведомление.“;
5.
В член 5 трябва да бъде добавен следният параграф:
„Без да се засяга прилагането на други разпоредби на Общността относно маркетинга и използването на азбест, дейностите, при които работниците са експонирани на азбестови влакна по време на процеса на извличането на азбест или на производството и обработката на азбестови продукти или производството и обработката на продукти, съдържащи нарочно добавен азбест, се забраняват, с изключение на обработката и изхвърлянето на продукти, получени в резултат на унищожаване или отстраняване на азбест.“;
6.
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
За всички дейности, посочени в член 3, параграф 1, експозицията на работниците на въздействието на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест на мястото на работа, следва да бъде намалена до минимум и във всеки случай под граничната стойност, предвидена в член 8, по-конкретно чрез следните мерки:
1.
Броят на работниците, които са експонирани или е вероятно да бъдат експонирани на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест, трябва да бъде намален до възможно най-малката цифра;
2.
Работните процеси трябва да бъдат разработени така че да не се получава азбестов прах или, ако се окаже невъзможно, да се избягва изпускането на азбестов прах във въздуха;
3.
Всички помещения и оборудване, в които се извършва обработката на азбест, трябва да могат да бъдат редовно и ефективно почиствани и поддържани;
4.
Азбестовите материали или материалите, съдържащи азбест, които генерират прах, трябва да бъдат съхранявани и транспортирани в подходящи, уплътнени опаковки;
5.
Отпадъкът трябва да се събира и отстранява от работното място, веднага когато стане възможно, в подходящи уплътнени опаковки с етикети, показващи че същите съдържат азбест. Тази мярка няма да се прилага за дейностите в минното производство. Подобен отпадък след това трябва да се третира в съответствие с Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци (10).
7.
Член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. В зависимост от резултатите на първоначалната оценка на риска и за да се осигури спазването на граничната стойност, предвидена в член 8, измерването на съдържанието на азбестови влакна във въздуха на работното място се извършва редовно.
2. Вземането на проби трябва да бъде представително за персоналната експозиция на работника на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест.
3. Вземането на проби се извършва след консултации с работниците и/или техните представители в предприятията.
4. Вземането на проби се извършва от персонал с подходяща квалификация. Взетите проби трябва да бъдат впоследствие анализирани в съответствие с параграф 6 в лаборатории, оборудвани за преброяване на влакна.
5. Продължителността на вземането на проби трябва да бъде такава, че да бъде установена представителната експозиция за осемчасов референтен период (една смяна) посредством измервания или средно претеглени за време изчисления.
6. Преброяването на влакната се извършва, където е възможно, посредством PCM (фазов контрастен микроскоп) в съответствие с метода, препоръчан през 1997 г. от СЗО (Световната здравна организация) (11) или някой друг метод, даващ равностойни резултати.
За целите на измерването на съдържанието на азбест във въздуха, както се посочва в първата алинея, само влакна с дължина по-голяма от пет микрометра, ширина по-малка от три микрометра и съотношение между дължината/ширината по-голямо от 3:1 се вземат предвид.
8.
Член 8 се заменя със следното:
„Член 8
Работодателите гарантират, че нито един работник няма да не бъде експониран на концентрация на азбест във въздуха, превишаваща 0,1 влакна на см3, като средно претеглено време за осем часа (средно претеглено време).“;
9.
Параграф 1 от член 9 се заличава;
10.
Член 10 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„Където граничната стойност, предвидена в член 8 е превишена, причините за превишаването на граничната стойност следва да се определят, както и да бъдат взети подходящи мерки за подобряване на ситуацията, колкото е възможно по-скоро.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Където експозицията не може да бъде намалена с други средства и където спазването на граничната стойност налага носенето на индивидуални защитни средства за дишане, това не може да продължава постоянно и се свежда до един строг минимум за всеки работник. През периодите на работа, които налагат използването на такова оборудване, се предвиждат почивки, подходящи за физическите и климатични условия и когато е подходящо, при консултации с работниците и/или техните представители, в съответствие с националните закони и практика.“;
11.
Добавя се следният член:
„Член 10а
Преди започването на работите по унищожаването или поддръжката, работодателите предприемат всички необходими стъпки, ако е подходящо чрез получаване на информация от собствениците на помещенията, за да установят предполагаемите материали, съдържащи азбест.
Ако има някакво съмнение за наличието на азбест в даден материал или конструкция, се спазват приложимите разпоредби по настоящата директива.“;
12.
Параграф 1 от член 11 се замества със следното:
„1. В случай на определени дейности, като например унищожаване, отстраняване, ремонт и поддръжка, по отношение на които се предвижда, че граничната стойност, предвидена в член 8, ще бъде превишена, въпреки използването на технически превантивни мерки за ограничаването на концентрацията на азбест във въздуха, работодателят трябва да определи мерките, предназначени за осигуряването на защитата на работниците, когато те се занимават с подобни дейности, по-конкретно, както следва:
а)
на работниците се раздава подходящо дихателно и друго персонално защитно оборудване, което трябва да бъде носено от тях; и
б)
поставят се предупредителни знаци, указващи, че се предвижда граничната стойност, предвидена в член 8 да бъде превишена; и
в)
предотвратява се разпространяването на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест, извън помещенията или площадката за действие.“;
13.
В член 12, параграф 2, първите две алинеи се заменят със следното:
„2. Планът, посочен в параграф 1 трябва да предписва мерките, необходими за осигуряване на безопасността и здравето на работниците на работното място.
Планът трябва по-конкретно да уточнява, че:
-
азбестът и/или продуктите, съдържащи азбест, следва да се отстранят преди да се приложат техниките за унищожаване, освен когато това би причинило по-голям риск за работниците, отколкото ако азбестът и/или продуктите, съдържащи азбест бъдат оставени на място,
-
където е необходимо, се предоставят персоналните защитни средства, посочени в член 11, параграф 1, буква а),
-
когато работата по унищожаването или отстраняването е завършена, отсъствието на рискове за експозиция на азбест на работното място се проверяват в съответствие с националното законодателство и практики.“;
14.
Добавят се следните членове:
„Член 12а
1. Работодателите предоставят подходящо обучение за всички работници, които са или е вероятно да бъдат експонирани на въздействието на прах, съдържащ азбест. Подобно обучение трябва да бъде предоставяно на редовни интервали и без разходи за работниците.
2. Съдържанието на обучението трябва да бъде лесно разбираемо за работниците. То трябва да им даде възможност да придобият необходимите знания и умения по отношение на профилактиката и безопасността, особено във връзка с:
а)
свойствата на азбеста и неговото въздействие върху здравето, включително синергичния ефект с тютюнопушенето;
б)
видовете продукти или материали, които е вероятно да съдържат азбест;
в)
операциите, които могат да доведат до експозиция на азбест и важността на профилактичния контрол за минимизиране на експозицията;
г)
практики за безопасна работа, контрол и защитни средства;
д)
подходящата роля, избор, подбор, ограничения и правилно използване на дихателното оборудване;
е)
аварийни процедури;
ж)
процедури за очистване;
з)
процедури за изхвърляне на отпадъците;
и)
изисквания за медицински прегледи.
3. На общностно ниво се разработват практически насоки за обучение на работниците, занимаващи се с отстраняване на азбест.
Член 12б
Преди извършването на работи по унищожаването или отстраняването на азбест, фирмите трябва да предоставят доказателства за техните възможности в тази област. Доказателствата трябва да бъдат изготвени в съответствие с националните закони и/или практика.“;
15.
В член 14, параграф 2, буква б) се заменя със следното:
„б)
ако резултатите превишават граничната стойност, предвидена в член 8, съответните работници и техните представители в предприятието или учреждението се уведомяват, колкото е възможно по-бързо, за факта и причините за това и се провеждат консултации с работниците и/или техните представители в предприятието или учреждението относно мерките, които следва да се вземат или в случай на авария, те биват уведомявани за мерките, които са били взети.“;
16.
В член 15, точка 3 се заменя със следното:
„3.
На работниците трябва да бъде дадена информация и съвет във връзка с всякаква оценка на тяхното здраве, на която те могат да се подложат след края на експозицията.
Лекарят или органът, отговарящ за медицинския контрол на работниците, може да укаже, че медицинският контрол трябва да продължи след края на експозицията, толкова дълго, колкото те счетат за необходимо за опазването на здравето на съответния човек.
Подобен продължаващ контрол ще се извършва в съответствие със законите и практиките на отделните държави-членки.“;
17.
Точка 2 от член 16, се заменя със следното:
„2.
Регистърът, посочен в точка 1, и медицинските регистри, посочени в член 15, параграф 1, се съхраняват най-малко в продължение на 40 години след края на експозицията, в съответствие с националните закони и/или практика.“;
18.
В член 16 се добавя следната точка:
„3.
Документите, предвидени в точка 2, се предоставят на отговорния орган в случаите, когато предприятието преустанови дейността, в съответствие с националните закони и/или практика.“;
19.
Добавя се следния член:
„Член 16а
Държавите-членки предвиждат прилагане на подходящи санкции в случай на нарушение на националното законодателство, прието в съответствие с настоящата директива. Тези санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.“;
20.
Приложение I се заличава;
21.
В приложение II, точка 3 се заменя със следното:
„3.
Медицинският преглед на работниците следва да се извършва в съответствие с принципите и практиките на медицината за професионални заболявания. Същият следва да включва най-малко следните мерки:
-
водене на данни за медицинската и професионална история на работниците,
-
персонално интервю,
-
общ клиничен преглед, с особено внимание към гръдния кош,
-
тестове на белодробните функции (респираторни поточни обеми и честота на дишането).
Лекарят и/или органът, отговарящ за медицинския контрол, следва да решат за допълнителни прегледи, като например цитологични тестове на слюнка или рентгеново изследване на белите дробове или томоденситометрия, в светлината на най-новите познания в областта на професионалното здравеопазване.“.
Член 2
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 април 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 март 2003 година.
Directive 2003/18/CE du Parlement européen et du Conseil
du 27 mars 2003
modifiant la directive 83/477/CEE du Conseil concernant la protection des travailleurs contre les risques liés à l'exposition à l'amiante pendant le travail
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 137, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission(1), établie après consultation des partenaires sociaux et du comité consultatif pour la sécurité, l'hygiène et la protection de la santé sur le lieu de travail,
vu l'avis du Comité économique et social européen(2),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité(3),
considérant que:
(1) Dans ses conclusions du 7 avril 1998 sur la protection des travailleurs contre les risques liés à une exposition à l'amiante(4), le Conseil a invité la Commission à présenter des propositions de modification de la directive 83/477/CEE(5), compte tenu notamment de l'intérêt qu'il y a à recentrer et à adapter les mesures de protection pour les personnes qui sont désormais les plus exposées, notamment les travailleurs qui procèdent au désamiantage et ceux qui rencontrent accidentellement de l'amiante dans leur travail lors d'activités d'entretien et de maintenance.
(2) Eu égard auxdites conclusions, la Commission avait, en outre, été invitée à présenter des propositions de modification de la directive 83/477/CEE à la lumière des études approfondies qui ont été effectuées sur les limites d'exposition à la chrysotile et sur les méthodes de mesure de la teneur en amiante de l'air sur la base de la méthode adoptée par l'Organisation mondiale de la santé (OMS). Des mesures similaires devraient être prises pour les fibres de substitution.
(3) Le Comité économique et social a, dans son avis sur l'amiante(6), demandé à la Commission de prendre de nouvelles mesures pour la réduction des risques auxquels les travailleurs sont exposés.
(4) L'interdiction de la mise sur le marché et de l'emploi de l'amiante chrysotile introduite par la directive 76/769/CEE du Conseil du 27 juillet 1976 concernant le rapprochement des dispositions législatives, réglementaires et administratives des États membres relatives à la limitation de la mise sur le marché et de l'emploi de certaines substances et préparations dangereuses(7), avec effet le 1er janvier 2005, contribuera à une réduction importante de l'exposition des travailleurs.
(5) Tous les travailleurs devraient être protégés contre les risques liés à l'exposition à l'amiante et, par conséquent, les exceptions prévues pour les secteurs maritime et aérien devraient être supprimées.
(6) Pour garantir la clarté de la définition des fibres, il y a lieu de les redéfinir en termes de minéralogie ou par leur numéro CAS (Chemical Abstract Service).
(7) Sans préjudice d'autres dispositions communautaires en matière de commercialisation et d'utilisation de l'amiante, une limitation des activités impliquant une exposition à l'amiante devrait jouer un rôle très important dans la prévention des maladies liées à cette exposition.
(8) Le système de notification des activités impliquant une exposition à l'amiante devrait être adapté aux nouvelles situations de travail.
(9) Il importe d'exclure les activités qui exposent les travailleurs aux fibres d'amiante lors de l'extraction de l'amiante, de la fabrication et de la transformation de produits d'amiante ou de la fabrication et de la transformation de produits qui contiennent des fibres d'amiante délibérément ajoutées, compte tenu de leur niveau d'exposition élevé et difficile à prévenir.
(10) Compte tenu des connaissances techniques les plus récentes, il y a lieu de mieux définir la méthodologie de prélèvement des échantillons pour la mesure de la teneur en amiante de l'air ainsi que la méthode de comptage des fibres.
(11) Même si le seuil d'exposition au-dessous duquel l'amiante n'entraîne pas de risque de cancer n'a pas encore pu être déterminé, il convient de réduire la valeur limite d'exposition professionnelle à l'amiante.
(12) Il convient que les employeurs soient tenus de constater avant la mise en oeuvre du projet de désamiantage, la présence ou la présomption de la présence d'amiante dans les bâtiments ou les installations et de communiquer cette information aux autres personnes susceptibles d'être exposées à de l'amiante par son utilisation, des travaux de maintenance ou d'autres activités dans les bâtiments ou sur les bâtiments.
(13) Il est indispensable de veiller à ce que les travaux de démolition ou de désamiantage soient effectués par des entreprises qui connaissent toutes les précautions à prendre en vue de protéger les travailleurs.
(14) Une formation spécifique des travailleurs exposés ou susceptibles d'être exposés à l'amiante devrait être assurée pour contribuer de façon significative à une réduction des risques liés à cette exposition.
(15) Le contenu des registres d'exposition et des dossiers médicaux prévus par la directive 83/477/CEE devrait être aligné sur les listes et les dossiers visés par la directive 90/394/CEE du Conseil du 28 juin 1990 concernant la protection des travailleurs contre les risques liés à l'exposition à des agents cancérigènes au travail (sixième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE)(8).
(16) Il convient de mettre à jour les recommandations pratiques pour la surveillance clinique des travailleurs exposés, à la lumière des connaissances médicales les plus récentes, en vue d'un dépistage précoce des pathologies liées à l'amiante.
(17) Étant donné que l'objectif de l'action envisagée, à savoir l'amélioration de la protection des travailleurs contre les risques liés à l'exposition à l'amiante pendant le travail, ne peut pas être réalisé de manière suffisante par les États membres et peut donc, en raison des dimensions et effets de l'action, être mieux réalisé au niveau communautaire, la Communauté peut prendre des mesures, conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, la présente directive n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif.
(18) Les modifications figurant dans la présente directive constituent un élément concret de la réalisation de la dimension sociale du marché intérieur.
(19) Ces modifications se limitent au minimum pour ne pas entraver inutilement la création et le développement des petites et moyennes entreprises.
(20) Il convient donc de modifier la directive 83/477/CEE en conséquence,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La directive 83/477/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 1er, le paragraphe 2 est supprimé.
2) L'article 2 est remplacé par le texte suivant:
"Article 2
Aux fins de la présente directive, le terme 'amiante' désigne les silicates fibreux suivants:
- l'actinolite amiante, n° 77536-66-4 du CAS(9),
- la grunérite amiante (amosite), n° 12172-73-5 du CAS(10),
- l'anthophyllite amiante, n° 77536-67-5 du CAS(11),
- la chrysotile, n° 12001-29-5 du CAS(12),
- la crocidolite, n° 12001-28-4 du CAS(13),
- la trémolite amiante, n° 77536-68-6 du CAS(14)."
3) À l'article 3:
a) le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
"3. Pour autant qu'il s'agit d'expositions sporadiques des travailleurs et que leur intensité est faible et lorsqu'il ressort clairement des résultats de l'évaluation des risques prévue au paragraphe 2 que la valeur limite d'exposition pour l'amiante ne sera pas dépassée dans l'air de la zone de travail, les articles 4, 15 et 16 peuvent ne pas être appliqués lorsque le travail fait intervenir:
a) de courtes activités non continues d'entretien durant lesquelles le travail ne porte que sur des matériaux non friables;
b) le retrait sans détérioration de matériaux non dégradés dans lesquels les fibres d'amiante sont fermement liées dans une matrice;
c) l'encapsulation et le gainage de matériaux contenant de l'amiante qui sont en bon état;
d) la surveillance et le contrôle de l'air et le prélèvement d'échantillons destiné à déceler la présence d'amiante dans un matériau donné."
b) le paragraphe suivant est inséré:
"3 bis. Après consultation des représentants des partenaires sociaux, conformément aux lois et pratiques nationales, les États membres énoncent des directives pratiques pour la définition des expositions sporadiques et des expositions de faible intensité, comme prévu au paragraphe 3."
4) L'article 4 est modifié comme suit:
a) le point 2 est remplacé par le texte suivant:
"2) La notification est faite par l'employeur à l'autorité responsable des États membres, avant que les travaux ne commencent, conformément aux dispositions législatives, réglementaires et administratives nationales.
Cette notification doit au moins inclure une description succincte:
a) du lieu du chantier;
b) du type et des quantités d'amiante utilisés ou manipulés;
c) des activités et procédés mis en oeuvre;
d) du nombre des travailleurs impliqués;
e) de la date de commencement des travaux et de leur durée;
f) des mesures prises pour limiter l'exposition des travailleurs à l'amiante.";
b) le point 4 est remplacé par le texte suivant:
"4) Chaque fois qu'un changement dans les conditions de travail est susceptible d'entraîner une augmentation significative de l'exposition à la poussière provenant de l'amiante ou des matériaux contenant de l'amiante, une nouvelle notification doit être faite."
5) À l'article 5, l'alinéa suivant est ajouté:"Sans préjudice de l'application d'autres dispositions communautaires relatives à la commercialisation et à l'utilisation de l'amiante, les activités qui exposent les travailleurs aux fibres d'amiante lors de l'extraction de l'amiante, de la fabrication et transformation de produits d'amiante, ou de la fabrication et transformation de produits qui contiennent de l'amiante délibérément ajoutée, sont interdites, à l'exception du traitement et de la mise en décharge des produits résultant de la démolition et du désamiantage."
6) L'article 6 est remplacé par le texte suivant:
"Article 6
Pour toute activité visée à l'article 3, paragraphe 1, l'exposition des travailleurs à la poussière provenant de l'amiante ou de matériaux contenant de l'amiante sur le lieu de travail doit être réduite à un minimum et en tout cas en-dessous de la valeur limite fixée à l'article 8, notamment au moyen des mesures suivantes:
1) le nombre des travailleurs exposés ou susceptibles d'être exposés à la poussière provenant de l'amiante ou de matériaux contenant de l'amiante doit être limité au nombre le plus bas possible;
2) les processus de travail doivent être conçus de telle sorte qu'ils ne produisent pas de poussière d'amiante ou, si cela s'avère impossible, qu'il n'y ait pas de dégagement de poussière d'amiante dans l'air;
3) tous les locaux et équipements servant au traitement de l'amiante doivent pouvoir être régulièrement et efficacement nettoyés et entretenus;
4) l'amiante ou les matériaux dégageant de la poussière d'amiante ou contenant de l'amiante doivent être stockés et transportés dans des emballages clos appropriés;
5) les déchets doivent être collectés et éliminés du lieu de travail dans les meilleurs délais possible dans des emballages clos appropriés revêtus d'étiquettes indiquant qu'ils contiennent de l'amiante. Cette mesure ne s'applique pas aux activités minières. Ces déchets sont ensuite traités conformément à la directive 91/689/CEE du Conseil du 12 décembre 1991 relative aux déchets dangereux(15)."
7) L'article 7 est remplacé par le texte suivant:
"Article 7
1. En fonction des résultats de l'évaluation initiale des risques, et afin de garantir le respect de la valeur limite fixée à l'article 8, la mesure de la concentration en fibres d'amiante de l'air sur le lieu de travail est effectuée régulièrement.
2. L'échantillonnage doit être représentatif de l'exposition personnelle du travailleur à la poussière provenant de l'amiante ou de matériaux contenant de l'amiante.
3. Les échantillonnages sont effectués après consultation des travailleurs et/ou de leurs représentants dans les entreprises.
4. Le prélèvement des échantillons est réalisé par un personnel possédant les qualifications requises. Les échantillons prélevés sont ensuite analysés conformément au paragraphe 6 dans des laboratoires équipés pour le comptage des fibres.
5. La durée d'échantillonnage doit être telle qu'une exposition représentative peut être établie pour une période de référence de huit heures (un poste) au moyen de mesures ou de calculs pondérés dans le temps.
6. Le comptage des fibres est effectué de préférence par PCM (microscope à contraste de phase) conformément à la méthode recommandée par l'OMS (Organisation mondiale de la santé) en 1997(16) ou toute autre méthode qui donne des résultats équivalents.
Pour la mesure de l'amiante dans l'air, visée au premier alinéa, ne sont prises en considération que les fibres qui représentent une longueur supérieure à 5 micromètres et une largeur inférieure à 3 micromètres et dont le rapport longueur/largeur est supérieur à 3:1."
8) L'article 8 est remplacé par le texte suivant:
"Article 8
Les employeurs veillent à ce qu'aucun travailleur ne soit exposé à une concentration d'amiante en suspension dans l'air supérieure à 0,1 fibre par cm3 mesurée par rapport à une moyenne pondérée dans le temps sur 8 heures (TWA)."
9) À l'article 9, le paragraphe 1 est supprimé.
10) L'article 10 est modifié comme suit:
a) au paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:"Lorsque la valeur limite fixée à l'article 8 est dépassée, les causes de ce dépassement doivent être déterminées et les mesures propres à remédier à la situation doivent être prises dès que possible.";
b) le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
"3. Lorsque l'exposition ne peut être réduite par d'autres moyens et que la valeur limite impose le port d'un équipement respiratoire de protection individuelle, celui-ci ne peut être permanent et doit être limité au strict minimum nécessaire pour chaque travailleur. Pendant tout travail requérant le port d'un équipement respiratoire individuel, des périodes de repos sont prévues en fonction des contraintes physiques et climatologiques, et le cas échéant, en concertation avec les travailleurs et/ou leurs représentants, conformément aux lois et pratiques nationales."
11) L'article suivant est inséré:
"Article 10 bis
Avant d'entreprendre des travaux de démolition ou de maintenance, les employeurs prennent, au besoin en obtenant des informations auprès des propriétaires des locaux, toute mesure appropriée pour identifier les matériaux présumés contenir de l'amiante.
S'il existe le moindre doute concernant la présence d'amiante dans un matériau ou une construction les dispositions applicables de la présente directive sont observées."
12) À l'article 11, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
"1. Pour certaines activités telles que les travaux de démolition, de désamiantage, de réparation et de maintenance, pour lesquelles le dépassement de la valeur limite fixée à l'article 8 est prévisible malgré le recours aux mesures techniques préventives visant à limiter la teneur de l'air en amiante, l'employeur définit les mesures destinées à assurer la protection des travailleurs durant ces activités, notamment les suivantes:
a) les travailleurs reçoivent un équipement respiratoire approprié et d'autres équipements de protection individuelle qu'ils doivent porter, et
b) des panneaux d'avertissement sont mis en place pour signaler que le dépassement de la valeur limite fixée à l'article 8 est prévisible, et
c) la dispersion de la poussière provenant de l'amiante ou de matériaux contenant de l'amiante en dehors des locaux/du site d'action est évitée."
13) À l'article 12, paragraphe 2, les deux premiers alinéas sont remplacés par le texte suivant:
"2. Le plan visé au paragraphe 1 doit prévoir les mesures nécessaires pour la sécurité et la santé des travailleurs sur le lieu de travail.
Le plan doit notamment prévoir:
- que l'amiante et/ou les matériaux contenant de l'amiante sont éliminés avant l'application des techniques de démolition, sauf dans le cas où cette élimination causerait un plus grand risque pour les travailleurs que si l'amiante et/où les matériaux contenant de l'amiante étaient laissés sur place,
- que l'équipement de protection individuelle visé à l'article 11, paragraphe 1, point a), est fourni, si nécessaire,
- que lorsque les travaux de démolition ou de désamiantage sont terminés il faut s'assurer de l'absence de risques dus à l'exposition à l'amiante sur le lieu de travail, conformément à la législation et aux pratiques nationales."
14) Les articles suivants sont insérés:
"Article 12 bis
1. Les employeurs sont tenus de prévoir une formation appropriée pour tous les travailleurs qui sont exposés ou susceptibles d'être exposés à de la poussière contenant de l'amiante. Cette formation doit être dispensée à intervalles réguliers et sans frais pour les travailleurs.
2. Le contenu de la formation doit être facilement compréhensible par les travailleurs. Il doit leur permettre d'acquérir les connaissances et les compétences nécessaires en matière de prévention et de sécurité, notamment ce qui concerne:
a) les propriétés de l'amiante et ses effets sur la santé, y compris l'effet synergique du tabagisme;
b) les types de produits ou matériaux susceptibles de contenir de l'amiante;
c) les opérations pouvant entraîner une exposition à l'amiante et l'importance des contrôles préventifs pour minimiser l'exposition;
d) les pratiques professionnelles sûres, les contrôles et les équipements de protection;
e) le rôle approprié, le choix, la sélection, les limites et la bonne utilisation de l'équipement respiratoire;
f) les procédures d'urgence;
g) les procédures de décontamination;
h) l'élimination des déchets;
i) les exigences en matière de surveillance médicale.
3. Les orientations pratiques pour la formation des travailleurs affectés à l'élimination de l'amiante sont mises au point au niveau communautaire.
Article 12 ter
Avant de réaliser des travaux de démolition ou de désamiantage, les entreprises doivent fournir des preuves de leurs capacités dans ce domaine. Ces preuves sont établies en conformité avec les législations et/ou les pratiques nationales."
15) À l'article 14, paragraphe 2, le point b) est remplacé par le texte suivant:
"b) si les résultats dépassent la valeur limite fixée à l'article 8, les travailleurs concernés et leurs représentants au sein de l'entreprise ou de l'établissement soient informés le plus rapidement possible de ces dépassements et de leurs causes et que les travailleurs et/ou leurs représentants dans l'entreprise ou l'établissement soient consultés sur les mesures à prendre ou, en cas d'urgence, informés des mesures prises."
16) À l'article 15, le point 3 est remplacé par le texte suivant:
"3) Des informations et des conseils doivent être fournis aux travailleurs en ce qui concerne toute évaluation de leur santé à laquelle ils peuvent se soumettre après la fin de l'exposition.
Le médecin ou l'autorité responsable de la surveillance médicale des travailleurs peut indiquer que la surveillance médicale doit se prolonger après la fin de l'exposition pendant le temps qu'ils jugent nécessaire pour sauvegarder la santé de l'intéressé.
Cette surveillance prolongée a lieu conformément aux législations et/ou pratiques nationales."
17) À l'article 16, le point 2 est remplacé par le texte suivant:
"2) Le registre visé au point 1 et les dossiers médicaux individuels visés à l'article 15, point 1, sont à conserver au moins quarante ans après la fin de l'exposition, en conformité avec les législations et/ou les pratiques nationales."
18) À l'article 16, le point suivant est ajouté:
"3) Les documents visés au point 2 sont mis à la disposition de l'autorité responsable au cas où l'entreprise cesse son activité, conformément aux législations et/ou pratiques nationales."
19) L'article suivant est inséré:
"Article 16 bis
Les États membres prévoient des sanctions appropriées qui s'appliquent dans le cas de violation de la législation nationale adoptée conformément à la présente directive. Ces sanctions doivent être effectives, proportionnées et dissuasives."
20) L'annexe I est supprimée.
21) À l'annexe II, le point 3 est remplacé par le texte suivant:
"3) L'examen de santé des travailleurs devrait être effectué conformément aux principes et aux pratiques de la médecine du travail. Il devrait comporter au moins les mesures suivantes:
- établissement du dossier médical et professionnel du travailleur,
- entretien personnel,
- examen clinique général et notamment du thorax,
- examens de la fonction respiratoire (spirométrie et courbe débit-volume).
Le médecin et/ou l'autorité responsable de la surveillance de la santé doivent décider d'autres examens tels que les tests de cytologie du crachat, une radiographie du thorax ou une tomodensitométrie, à la lumière des connaissances les plus récentes en matière de médecine du travail."
Article 2
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive avant le 15 avril 2006. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine couvert par la présente directive.
Article 3
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 4
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 27 mars 2003.