31990R2343
L 217/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 2343/90 НА СЪВЕТА
от 24 юли 1990 година
относно достъпа на въздушните превозвачи до редовни въздушни маршрути в рамките на Общността и за разпределението на пътническия капацитет между въздушните превозвачи по редовни въздушни линии между държавите-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид препоръката на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че е важно да се предприемат мерки с цел постепенно изграждане на вътрешния пазар за период, който изтича на 31 декември 1992 г., както е предвидено в член 8a от Договора; като има предвид, че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в която е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали;
като има предвид, че Решение 87/602/ЕИО (4) направи първата крачка към либерализация по отношение разпределението на пътническия капацитет и достъпа до пазара, необходими за реализация на въздушния транспорт на вътрешния пазар; като има предвид, че Съветът постанови да се предприемат допълнителни мерки за либерализиране след изтичането на първоначалния тригодишен период;
като има предвид, че е необходимо да се приложат принципите, регулиращи отношенията между държавите-членки по регистрация и въздушните превозвачи, лицензирани на тяхна територия преди 1 юли 1992 г. на база общи изисквания и критерии;
като има предвид, че бяха постигнати договорености за по-добро сътрудничество относно използването на летище Гибралтар в Лондон на 2 декември 1987 г. от Кралство Испания и Обединеното кралство в съвместна декларация на министрите на външните работи на двете държави, както и че тези договорености все още не са влезли в сила;
като има предвид, че степента на изграждане на въздухоплавателната система на гръцките острови и на островите в Атлантическия океан, включително автономния регион на Азорските острови, която в момента не съответства на изискванията, и по тази причина летищата, разположени на тези острови, са временно изключени от приложението на настоящия регламент;
като има предвид, че инфраструктурата на летището на Порто, която в момента се разширява с цел поемането на по-голям обем редовни въздушни линии; като има предвид, че по тази причина въпросното летище следва временно да се изключи от приложението на настоящия регламент, докато разширението на настоящата инфраструктура бъде окончателно завършено;
като има предвид необходимостта да се състави специална разпоредба според така създалите се специфични обстоятелства за въздушни услуги по нови маршрути между регионалните летища и за пътническия въздушен транспорт, необходим за поддържането на услугите в определени регионални летища;
като има предвид, че нарасналият достъп до пазара ще стимулира развитието на отрасъла на въздушния транспорт в Общността и ще доведе до подобряване на услугите за крайните потребители; като има предвид, че вследствие на това е необходимо въвеждането на по-либерални разпоредби относно многократно назначение на правата за трафик по трета, четвърта и пета свобода на въздуха;
като има предвид, че като се вземат под внимание проблемите, свързани с летищната инфраструктура, навигационните съоръжения и наличието на въздушни коридори, е необходимо да се предвидят определени ограничения относно упражняване правата за използването на въздушния трафик;
като има предвид, че упражняването на правата за използването на въздушния трафик трябва да бъде съобразено с правилата за безопасност и опазването на околната среда, разпределението на въздушните коридори и условията за достъп до летищата трябва да се разглеждат без дискриминация по отношение на националната принадлежност;
като има предвид, че двустранните правила за разпределение на капацитета не са в съответствие с принципите на вътрешния пазар, които следва да бъдат окончателно завършени до 1993 г. за отрасъла на въздушния транспорт; като има предвид, че вследствие на това двустранните ограничения трябва да намалеят постепенно;
като има предвид, че е важно да бъдат насърчавани междурегионалните услуги с цел развитието на транспортната мрежа на Общността и принос към разрешаването на проблема с претоварванията на някои големи летища; като има предвид, че вследствие на това е необходимо въвеждането на по-либерални правила по отношение на разпределението на капацитета за тези услуги;
като има предвид, че това е относително важно за някои държави-членки без редовен трафик в сравнение с редовния трафик, е необходимо да се предприемат мерки за облекчаване на това влияние върху възможностите на въздушните превозвачи на държавите-членки да получават такъв трафик; като има предвид, че мерките, които предстои да се въведат, не следва да бъдат насочени към ограничаване на нередовния трафик или подлагането му на специално нормативно законодателство;
като има предвид ситуацията на пазарна конкурентноспособност, следва да се приеме разпоредба за предотвратяване на неравностойните икономически ефекти върху въздушните превозвачи;
като има предвид, че настоящият регламент заменя Директива 83/416/ЕИО (5), последно изменена от Директива 89/463/ЕИО (6), и Решение 87/602/ЕИО; като има предвид, че вследствие на това е необходима отмяната на тази директива и това решение;
като има предвид, че е желателно Съветът да приеме допълнителни мерки за либерализация, включително каботаж по отношение достъпа до пазара и разпределението на капацитета до 30 юни 1992 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Обхват и определения
Член 1
1. Настоящият регламент се отнася до:
а)
достъп до пазара за въздушните превозвачи на Общността;
б)
подялба на пътническия капацитет между въздушните превозвач/и, лицензирани в една държава-членка, и въздушните превозвачи, лицензирани в друга държава-членка за редовни въздушни линии между тези държави.
2. Прилагането на настоящия регламент за летището на Гибралтар не засяга съответните правни позиции на Кралство Испания и Обединеното кралство по отношение на спора относно суверенитета над територията, на която е разположено летището.
3. Разпоредбите на настоящия регламент към летището на Гибралтар не се прилагат до влизането в сила на договорения в съвместната декларация от 2 декември 1987 г. на външните министри на Кралство Испания и Обединеното кралство режим.
4. Летищата на гръцките острови и на островите в Атлантическия океан, съставляващи автономния регион на Азорските острови, се освобождават от прилагането на настоящия регламент до 30 юни 1993 г. Освен в случаите на друго решение на Съвета, по предложение на Комисията това освобождаване ще се прилага за последващ период от пет години, който може да бъде продължен с още пет години.
Летището на Порто се освобождава от прилагането на настоящия регламент до 31 декември 1992 г. Настоящата дерогация ще бъде отменена, когато Португалската република прецени, че икономическите условия на летището са подобрени.
В този смисъл, Португалската република ще уведоми Комисията, която съобщава тази информация на другите държави-членки.
Член 2
За целите на настоящия регламент:
а)
„въздушен превозвач“ означава предприятие за въздушен транспорт с валиден оперативен лиценз, издаден от държава-членка за експлоатация на редовни пътнически линии;
б)
„право на трафик на трета свобода“ означава правото на въздушен превозвач, лицензиран в една държава, да разтовари в друга държава пътници, товари и пощенски пратки, взети от държавата, в която е издаден лицензът;
„право на трафик на четвърта свобода“ означава правото на въздушен превозвач, лицензиран в една държава, да натовари на територията на друга държава, пътници, товари и пощенски пратки за разтоварване в държавата, в която е издаден лицензът;
„право на трафик на пета свобода“ означава правото на въздушен превозвач да извършва въздушен транспорт на пътници, товари и пощенски пратки между две държави, различни от държавата, в която е издаден лицензът;
в)
„засегнати държави“ означава държавите-членки, между които оперират редовни въздушни линии;
г)
„държава по регистрация“ означава държава-членка, в която е издаден лицензът, посочен в буква а);
д)
„въздушен превозвач“ на Общността означава:
i)
въздушен превозвач, който има и поддържа централното си управление и основното си седалище в Общността, мажоритарният дял от акциите на който са, и продължават да бъдат, собственост на държавите-членки и/или на лица на държавите-членки и които са и продължават да бъдат ефективно контролирани от тези държави или лица; или
ii)
въздушен превозвач, който по времето на приемането на настоящия регламент, независимо че не отговаря на определенията, посочени в i):
1.
или има централна администрация и основно седалище в Общността и предоставя редовни и нередовни въздушни услуги в Общността за период от 12 месеца, предшестващ приемането на настоящия регламент;
2.
или предоставя редовни въздушни услуги между държавите-членки на основание на правата на трета и четвърта свобода за период от 12 месеца, предшестващ приемането на настоящия регламент.
Въздушните превозвачи, които отговарят на изискванията, посочени в настоящата ii), са дадени в приложениe I;
е)
„редовни въздушни услуги“ означава серия от полети, всяка от които притежава всички характеристики, посочени по -долу:
i)
преминава през въздушното пространство над територията на повече от една държава-членка;
ii)
извършва се от въздушно средство за превоз на пътници или на пътници и товари и/или пощенски пратки срещу възнаграждение по такъв начин, че за всеки полет има на разположение места за индивидуално закупуване от потребителите (или директно от въздушния превозвач, или от неговите упълномощени представители);
iii)
оперира се по такъв начин, че да обслужва трафика между същите две точки, или повече точки:
1.
в съответствие с публикувано разписание, или
2.
с полети, които са дотолкова редовни или чести, че могат да съставляват явна систематична серия;
ж)
„полет“ означава отправяне от определено летище към определено летище-дестинация;
з)
„многократно назначение“ между две държави означава назначението от държавата на регистрация на два или повече въздушни превозвачи, лицензирани от нея да оперират редовни въздушни линии между нейната територия и тази на друга държава-членка;
и)
„множественост на назначаването“ между два града означава назначението от държавата на регистрация на два или повече въздушни превозвачи, лицензирани от нея да извършват въздушни услуги между летището или летищната система на нейната територия и летищната система на територията на друга държава-членка;
й)
„регионално летище“ означава произволно летище, различно от това посочено в приложениe II като летище от категория 1;
к)
„летищна система“ означава две или повече летища, групирани заедно като обслужващи един и същи град, както е посочено в приложениe II;
л)
капацитетът се изразява като броя на местата, предлагани на потребителите за редовни въздушни линии за определен период от време;
м)
„дял от капацитета“ означава делът на държава-членка, изразен като процентно съотношение от общия капацитет, изчислен в съответствие с член 11, в двустранните взаимоотношения с друга държава-членка, където се изключва капацитетът, предоставен по силата на права за услуги по пета свобода;
н)
„задължение за обществена услуга“ означава задължението, наложено на въздушен превозвач за изпълнение, което той поема по отношение на всеки маршрут, за който е лицензиран да оперира от държава-членка, всички необходими мерки за осигуряване на разпоредбата относно услуга, задоволяваща фиксирани стандарти за продължителност, регулярност и капацитет, където тези стандарти не биха се изпълнявали от въздушния превозвач, ако той се ръководи единствено от търговския си интерес.
Отношения между държавите по регистрация и техните въздушни превозвачи
Член 3
1. Настоящият регламент не засяга отношенията между държава-членка и въздушните превозвачи, лицензирани от тази държава, във връзка с пазарния достъп и разпределението на капацитета.
2. Съветът приема правила, регулиращи лицензирането на въздушните превозвачи и лицензирането на маршрути, за прилагане не по-късно от 1 юли 1992 г., на основание предложение от Комисията относно общи правила, спецификации и критерии, които да бъдат внесени не по-късно от 31 май 1991 г.
Права на трета и четвърта свобода
Член 4
Съгласно условията на настоящия регламент, на въздушните превозвачи на Общността е разрешено да упражняват права на трета и четвърта свобода между летищата и летищните системи в една държава-членка и летищата и летищните системи в друга държава-членка, където тези летища и летищни системи са отворени за трафик между държавите-членки или за международни въздушни услуги.
Взаимоотношения между държава-членка и въздушните превозвачи на други държави-членки
Член 5
1. В съответствие с член 6, дадена държава-членка разрешава на въздушните превозвачи, лицензирани в друга държава-членка, които са упълномощени от държавата по първоначалната им регистрация, да
-
упражняват права на трета и четвърта свобода, както е предвидено в член 4,
-
използват в рамките на Общността един и същи номер на полетите за комбинирани услуги по трета и четвърта свобода.
2. Където въздушният превозвач на една държава-членка е лицензиран в съответствие с настоящия член да извършва редовни въздушни услуги, държавата по регистрацията на този въздушен превозвач не предявява възражения по заявката за въвеждането на редовна въздушна услуга по същия маршрут, от въздушен превозвач на другата засегната държава.
3.
а)
Държава-членка, след консултации с други засегнати държави, може да наложи задължение за обществена услуга по отношение на въздушните услуги към регионално летище на нейна територия по маршрут, който се приема за жизненоважен за икономическото развитие на региона, в който е разположено летището, до степен да е необходимо да се осигури по този маршрут разпоредба за въздушни услуги, удовлетворяващи фиксирани стандарти за продължителност, регулярност, капацитет и цени, където тези стандарти не биха били възприети от превозвачите, ако те вземат предвид единствено търговския си интерес;
б)
Достатъчността на услугите по въздушния транспорт се оценява, като се отчитат:
i)
общественият интерес;
ii)
възможността за едновременен избор и на други форми на транспорт и способността тези форми да задоволят транспортните нужди по преценка;
iii)
цените на самолетните билети и условия, които се включват за крайните потребители;
в)
Независимо от разпоредбата на параграф 2, дадена държава-членка не е задължена да разреши на повече от един превозвач за обслужването на маршрут, към който се прилага задължението за обществена услуга, при условие, че правото за предоставяне на тази услуга се предлага чрез публичен търг за период от не повече от три години на всеки въздушен превозвач с оперативен лиценз, издаден в засегнатите държави, който, в съответствие с член 8, упражнява правото на пета свобода по маршрута. Другите засегнати държави и Комисията се уведомяват за подадените от въздушните превозвачи документи;
г)
буква в) не се прилага в случаите, където другата засегната държава-членка предложи удовлетворителна алтернатива за изпълнение на същото задължение за обществена услуга;
д)
настоящият параграф не се прилага за маршрутите с капацитет от над 30 000 места годишно.
4. Независимо от разпоредбата на параграф 2, държава-членка, която е разрешила на един от въздушните превозвачи, лицензиран от нея, да извършва пътническа услуга по нов маршрут между регионалните летища с въздухоплавателно средство с не повече от 80 места, не е задължена да разреши обратна въздушна услуга за период от две години, освен когато тя се извършва с въздухоплавателно средство с над 80 места или представлява част от услугата, извършвана съгласно условията на член 7, където не повече от 80 места са на разположение за продажба между съответните две регионални летища за всеки полет.
5. По искане на всяка държава-членка, която счита, че разработването на маршрут се ограничава неоправдано от условията съгласно параграф 3 или 4, или по своя инициатива, или където възникнат спорни моменти при прилагането на параграф 3, Комисията извършва проучване и, на база всички свързани фактори, взема решение в срок до два месеца от започване на проучването относно това, дали параграф 3 или 4 ще продължат да се прилагат за въпросния маршрут.
6. Комисията съобщава своето решение на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът, с квалифицираното мнозинство, може да вземе друго решение в срок до един месец.
Многократно назначение
Член 6
1. Държава-членка приема многократно назначение на основа между две държави от друга държава-членка.
2. Тя приема многократно назначение и на основа между два града:
-
от 1 януари 1991 г. по маршрути, по които повече от 140 000 пътници са превозвани за последната година или по които има повече от 800 обратни полета годишно,
-
от 1 януари 1992 г., по маршрути, по които повече от 100 000 пътници са превозвани за последната година, или по които има повече от 600 обратни полета годишно.
Комбиниране на точки
Член 7
При извършването на редовни въздушни услуги към или от две или повече точки в друга държава-членка или в държави, различни от държавата по регистрация, на въздушните превозвачи на Общността е разрешено от засегнатите държави да комбинират редовни въздушни услуги и да използват същия номер на полета. Трафикът между комбинираните точки може да бъде упражняван съгласно член 8.
Права на пета свобода
Член 8
1. На въздушните превозвачи на Общността, в съответствие с настоящия член, е разрешено да упражняват права на пета свобода между комбинираните точки в две различни държави-членки при следните условия:
а)
правата на трафик се упражняват по услуга, която е създадена с цел и е по разписание, разширение на услуга от, или е предварителна на услуга до, държавата по тяхната регистрация;
б)
въздушният превозвач не може да използва за услугата с пета свобода повече от 50 % от своя сезонен капацитет от места на същата услуга с трета и четвърта свобода, на която услугата с пета свобода е разширение или предварителна услуга.
2.
а)
Въздушният превозвач може, за услуга с пета свобода, да използва авиация, която е различна, но не по-голяма от авиацията, която превозвачът използва за услугата с трета и четвърта степен на свобода, на която услугата с пета свобода е разширение или предварителна услуга;
б)
когато повече от една услуга с пета свобода се извършва като разширение или предварителна услуга на услуга с трета и четвърта свобода, разпоредбите относно капацитета съгласно параграф 1, буква б), разглеждат сумарния капацитет от места на разположение за превоза на пътници по тези услуги с пета свобода.
3. Въздушен превозвач, който извършва услуга с пета свобода в съответствие с настоящия член, предоставя по искане на заинтересованите държави-членки цялата свързана информация във връзка със:
а)
сезонния капацитет от места за услугата с трета и четвърта степен на свобода, на която услугата с пета свобода е разширение или предварителна услуга;
б)
в случаите на услуги с пета свобода, към които се прилага настоящият член 8, параграф 2, буква б), сезонния капацитет, използван за всяка услуга.
Условия за упражняване на права за трафик
Член 9
Настоящият регламент не засяга правото на държавите-членки да регулират без дискриминация, основана на националност, разпределението на трафика между летищата в една летищна система.
Член 10
1. Независимо от разпоредбата на член 5, параграф 2, упражняването на правата по трафика се подчинява на публикуваните правила на Общността, национални, регионални или местни правила за безопасността, защитата на околната среда и разпределението на коридорите, и на следните условия:
а)
засегнатото летище или летищна система да са достатъчно обезпечени със съоръжения, за да се извършва услугата;
б)
навигационните съоръжения да са достатъчно обезпечени с навигационни средства, за да се извършва услугата.
2. Където условията в параграф 1 не са изпълнени, държава-членка може, без дискриминация, основана на националност, да наложи условия във връзка с права по трафика, да ограничи или да откаже упражняването на тези права по трафика. Преди предприемането на тази мярка, държавата-членка уведомява Комисията и предоставя на нейното внимание всички необходими елементи на информация.
3. Без да се засяга разпоредбата на член 9 и освен със съгласие от страна на друга/и държава-членка/и, държава-членка не разрешава на въздушен превозвач:
а)
да създава нова услуга; или
б)
да увеличава честотата на съществуваща услуга
между определено летище на нейна територия и друга държава-членка за такъв период от време, за който на въздушен превозвач, лицензиран от тази държава-членка, не се разрешава на основание параграфи 1 и 2 да създаде нова услуга или да увеличи честотата на съществуваща услуга до въпросното летище, изчаквайки приемането от Съвета и влизането в сила на регламент за кодекс на поведение по отношение на разпределението на коридорите, базиран на общия принцип на недискриминация на основа на националната принадлежност.
4. По искане на всяка държава-членка, Комисията разглежда прилагането на параграф 2 и/или параграф 3 за всеки конкретен случай и в срок до един месец решава дали държавата-членка може да продължи да прилага мярката.
5. Комисията съобщава своето решение на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът, действащ на принципа на квалифицираното мнозинство, може да вземе друго решение в срок до един месец.
Подялба на капацитета
Член 11
1. От 1 ноември 1990 г. държава-членка разрешава друга държава-членка да увеличи своя дялов капацитет за произволен сезон със 7,5 процентни пункта, сравнено със ситуацията през предходния съпоставим сезон, като се подразбира, че всяка държава-членка при всички случаи може да предяви искане за дялов капацитет от 60 %.
2. Съветът приема, за прилагане не по-късно от 1 януари 1993 г., на основание на предложение на Комисията, което се представя до31 декември 1991 г., разпоредби за отмяната на ограниченията относно подялбата на капацитета между държавите-членки.
3. Ограниченията относно дяловото разпределение на капацитета не се прилагат за услуга между регионални летища, независимо от капацитета на авиацията.
4. При прилагането на параграф 1, едностранни съкращения на капацитета не се вземат предвид. В такива случаи, базата за изчислението на дяловете от разпределението на капацитета е капацитетът, предлаган през предходния съпоставим сезон от въздушния/те превозвач/и на държава-членка, които са намалили своя/ите капацитет/и.
Член 12
1. По искане на всяка държава-членка, за която прилагането на член 11 е довело до сериозни финансови щети за въздушния/те превозвач/и, лицензирани от тази държава-членка, Комисията извършва преглед и, на основание на всички свързани фактори, включително пазарната ситуация, финансовото положение на засегнатия/те въздушен/ни превозвач/и и достигнатото използване на капацитета, взема решение дали разпределението на капацитета по маршрутите от или до тази държава трябва да се стабилизира за ограничен период от време.
2. По искане на държава-членка, чиито редовни въздушни услуги са изложени на значителна конкуренция от нередовни услуги и където съществува ситуация, при която възможностите на въздушните превозвачи на тази държава-членка ефективно да се конкурират на пазара са неоправдано накърнени, Комисията, след преглед на всички свързани фактори включително пазарната ситуация и достигнатото използване на капацитета, и след консултации с другите засегнати държави-членки, в срок от два месеца след получаване на искането решава дали делът от 7,5 процентни пункта, посочен в член 11, параграф 1, ще бъде намален за тези двустранни отношения.
3. Комисията съобщава своето решение на Съвета и до държавите-членки. Всяка държава-членка може да отнесе решението на Комисията до Съвета в срок до един месец. Съветът, с квалифицираното мнозинство, може да вземе друго решение в срок до един месец.
Общи разпоредби
Член 13
1. Настоящият регламент не възпрепятства държавите-членки да сключват помежду си договорености, които са по-гъвкави от разпоредбите по членове 6, 8 и 11, или да поддържат такива договорености в сила.
2. Разпоредбите на настоящия регламент не се използват за поставяне на ограничения върху съществуващ пазарен дял или договорености за капацитет.
Член 14
1. Комисията публикува доклад по прилагането на настоящия регламент не по-късно от 31 май 1992 г. и на всеки две години.
2. Държавите-членки и Комисията си сътрудничат за прилагане на настоящия регламент, по-специално в частта за събирането на информация за доклада, посочен в параграф 1.
3. Поверителната информация, получена вследствие на прилагането на настоящия регламент, е предмет на професионална тайна.
Член 15
Съветът взема решение за преразглеждане на настоящия регламент най-късно до 30 юни 1992 г., на основание на предложение на Комисията, което се представя до 31 май 1991 г.
Член 16
Решение 87/602/ЕИО и Директива 83/416/ЕИО се отменят.
Член 17
Настоящият регламент влиза в сила на 1 ноември 1990 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1990 година.
RÈGLEMENT (CEE) No 2343/90 DU CONSEIL du 24 juillet 1990 concernant l'accès des transporteurs aériens aux liaisons des services aériens réguliers intracommunautaires et la répartition de la capacité en sièges entre les transporteurs aériens sur les services aériens réguliers entre États membres
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 84 paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis du Parlement européen (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant qu'il importe d'adopter des mesures en vue d'établir progressivement le marché intérieur au cours de la période expirant le 31 décembre 1992 conformément à l'article 8 A du traité; que le marché intérieur comporte un espace sans frontières intérieures dans lequel la libre circulation des marchandises, des personnes, des services et des capitaux est assurée;
considérant que, par la décision 87/602/CEE (4), un premier pas a été franchi vers la libéralisation de la répartition de la capacité en sièges et l'accès au marché, mesure nécessaire à la réalisation du marché intérieur dans les transports aériens; que le Conseil est convenu d'adopter de nouvelles mesures de libéralisation à la fin d'une période initiale de trois ans;
considérant qu'il est nécessaire de mettre en oeuvre au plus tard le 1er juillet 1992 des principes régissant les relations entre les États d'enregistrement et les transporteurs aériens titulaires d'une licence sur leur territoire, sur la base de spécifications et de critères communs;
considérant que le royaume d'Espagne et le Royaume-Uni sont convenus à Londres, le 2 décembre 1987, dans une déclaration conjointe des ministres des affaires étrangères des deux pays, d'un régime renforçant la coopération dans l'utilisation de l'aéroport de Gibraltar et que ce régime n'est pas encore entré en application;
considérant que le développement du système de trafic aérien dans les îles grecques et les îles atlantiques composant la région autonome des Açores est actuellement inadéquat et que les aéroports situés dans ces îles doivent donc être temporairement exemptés de l'application du présent règlement;
JO no C 164 du 5. 7. 1990, p. 11.
considérant que l'infrastructure de l'aéroport de Porto est en cours d'agrandissement pour faire face à la croissance des services réguliers; qu'il en résulte que l'aéroport devrait être exempté temporairement de l'application du présent règlement jusqu'à ce que l'agrandissement de ses infrastructures soit mené à bien;
considérant qu'il est nécessaire, dans des cas limités, de prendre des dispositions spéciales pour les services aériens sur les nouvelles liaisons entre les aéroports régionaux ainsi que pour les obligations de service public nécessaires au maintien des services vers certains aéroports régionaux;
considérant qu'un accès accru au marché stimulera le développement du secteur communautaire des transports aériens et se traduira par une amélioration des services au bénéfice des usagers; qu'il est donc nécessaire d'introduire des dispositions plus libérales en matière de désignation multiple et de droits de trafic de troisième, quatrième et cinquième libertés;
considérant que, pour des raisons tenant aux infrastructures aéroportuaires, aux aides à la navigation et à la disponibilité de créneaux horaires, il est nécessaire de prévoir certaines limitations à l'exercice des droits de trafic;
considérant que l'exercice des droits de trafic doit être compatible avec les règles en matière de sécurité, de protection de l'environnement, de l'attribution des créneaux horaires et de conditions d'accès aux aéroports et qu'il doit être traité sans discrimination en raison de la nationalité;
considérant que les règles bilatérales concernant les quotes-parts de capacité ne sont pas compatibles avec les principes du marché intérieur dont l'achèvement est prévu d'ici 1993 dans le domaine des transports aériens; que les restrictions bilatérales doivent dès lors être réduites progressivement;
considérant qu'il importe particulièrement d'encourager le développement des services aériens interrégionaux afin de développer le réseau communautaire et de contribuer à résoudre le problème de la saturation de certains grands aéroports; qu'il convient donc d'établir des règles plus libérales en matière de répartition de la capacité pour ces services;
considérant que, en raison de l'importance relative que revêt pour certains États membres le trafic non régulier par rapport au trafic régulier, il y a lieu de prendre des mesures propres à en amortir les répercussions sur les possibilités commerciales des transporteurs des États membres recevant ce type de trafic; que les mesures à prendre ne devraient pas viser à limiter le trafic non régulier ni à le soumettre à une réglementation;
considérant que, compte tenu de la situation concurrentielle du marché, il convient de prendre des dispositions pour empêcher que les transporteurs aériens ne subissent des effets économiques injustifiés;
considérant que le présent règlement remplace la directive 83/416/CEE (5), modifiée en dernier lieu par la directive 89/463/CEE (6), et la décision 87/602/CEE; qu'il y a donc lieu d'abroger ladite directive et ladite décision;
considérant qu'il est souhaitable que le Conseil adopte d'autres mesures de libéralisation, y compris en matière de cabotage concernant l'accès au marché et la répartition de la capacité au plus tard le 30 juin 1992.
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Champ d'application et définitions
Article premier
1. Le présent règlement porte sur:
a) l'accès au marché des transporteurs aériens communautaires:
b) la répartition de la capacité en sièges entre le ou les transporteurs aériens titulaires d'une licence dans un État membre et le ou les transporteurs aériens titulaires d'une licence dans un autre État membre sur les services aériens réguliers reliant ces États.
2. L'application du présent règlement à l'aéroport de Gibraltar s'entend sans préjudice des positions juridiques respectives du royaume d'Espagne et du Royaume-Uni au sujet de leur différend relatif à la souveraineté sur le territoire où cet aéroport est situé.
3. L'application des dispositions du présent règlement à l'aéroport de Gibraltar est suspendue jusqu'à ce que soit mis en application le régime prévu dans la déclaration conjointe faite, le 2 décembre 1987, par les ministres des affaires étrangères du royaume d'Espagne et du Royaume-Uni. Les gouvernements du royaume d'Espagne et du Royaume-Uni informeront le Conseil de la date de cette mise en application.
4. Les aéroports des îles grecques et des îles atlantiques composant la région autonome des Açores sont exemptés de l'application du présent règlement jusqu'au 30 juin 1993. À moins que le Conseil n'en décide autrement, sur proposition de la Commission, cette exemption s'appliquera pour une période supplémentaire de cinq ans et pourra être prolongée à nouveau de cinq ans.
L'aéroport de Porto est exempté de l'application du présent règlement jusqu'au 31 décembre 1992. Cette dérogation sera abrogée dès que la République portugaise jugera que les
conditions économiques de cet aéroport se sont améliorées. À cette fin, la République portugaise informe la Commission, qui en informe les autres États membres.
Article 2
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a) transporteur aérien: une entreprise de transport aérien possédant une licence d'exploitation valable délivrée par un État membre pour l'exploitation de services aériens réguliers;
b)
droit de trafic de troisième liberté: le droit pour un transporteur aérien titulaire d'une licence dans un État de débarquer, sur le territoire d'une autre État, des passagers, du fret et du courrier embarqués dans l'État où la licence a été délivrée;
droit de trafic de quatrième liberté: le droit pour un transporteur aérien titulaire d'une licence dans un État d'embarquer, sur le territoire d'un autre État, des passagers, du fret et du courrier, en vue de leur débarquement dans l'État où la licence a été délivrée:
droit de trafic de cinquième liberté: le droit pour un transporteur aérien d'effectuer le transport de passagers, de fret et de courrier entre deux États autres que l'État où la licence a été délivrée;
c)
États concernés: les États membres entre lesquels un service aérien régulier est exploité;
d)
État d'enregistrement: l'État membre dans lequel la licence visée au point a) est délivrée;
e)
transporteur aérien communautaire:
ii) un transporteur aérien qui a et continue d'avoir son administration centrale et son principal établissement dans la Communauté, dont la participation majoritaire est et reste détenue par des États membres et/ou par des ressortissants d'États membres, et qui est et reste effectivement contrôlé par de tels États ou de telles personnes
ou
ii) un transporteur aérien qui, à la date d'adoption du présent règlement, tout en ne répondant pas à la définition figurant sous i):
1) soit a son administration centrale et son principal établissement dans la Communauté et a assuré, pendant les douze mois précédant l'adoption du présent règlement, des services aériens, réguliers ou non, dans la Communauté;
2) soit a assuré, pendant les douze mois précédant l'adoption du présent règlement, des services aériens réguliers entre des États membres au titre des droits de trafic de troisième et quatrième libertés.
Les transporteurs aériens qui répondent aux critères énoncés sous ii) sont énumérés à l'annexe I;
f)
service aérien régulier: une série de vols dont chacun présente l'ensemble des caractéristiques suivantes:
iii) il traverse l'espace aérien de plus d'un État membre;
iii) il est effectué, à titre onéreux, au moyen d'aéronefs destinés à transporter des passagers ou des passagers et du fret et/ou du courrier, dans des conditions telles que, sur chaque vol, des places, vendues individuellement, sont mises à la disposition du public (soit directement par le transporteur aérien, soit par ses agents agréés);
iii) il est organisé de façon à assurer la liaison entre les mêmes deux points ou plus:
1) soit selon un horaire publié;
2) soit avec une régularité ou une fréquence telle qu'il fait partie d'une série systématique évidente;
g)
vol: un départ d'un aéroport déterminé vers un aéroport de destination déterminé;
h)
désignation multiple sur la base d'une paire de pays: la désignation par un État d'enregistrement de deux transporteurs aériens ou plus, titulaires d'une licence délivrée par lui, pour l'exploitation de services aériens réguliers entre son territoire et celui d'un autre État membre;
i)
désignation multiple sur la base de paires de villes: la désignation par un État d'enregistrement de deux transporteurs aériens ou plus, titulaires d'une licence délivrée par lui, pour l'exploitation d'un service aérien régulier entre un aéroport ou un système aéroportuaire situé sur son territoire et un aéroport ou un système aéroportuaire situé sur le territoire d'un autre État membre;
j)
aéroport régional: tout aéroport ne figurant pas sur la liste de l'annexe II comme aéroport de première catégorie;
k)
système aéroportuaire: deux aéroports ou plus regroupés pour desservir la même ville, comme indiqué dans l'annexe II;
l)
capacité: le nombre de sièges offerts au public sur un service aérien régulier au cours d'une période déterminée;
m)
quote-part de capacité: la quote-part d'un État membre exprimée en pourcentage de la capacité totale calculée conformément à l'article 11 dans une liaison bilatérale avec un autre État membre, à l'exclusion de toute capacité offerte par des services de cinquième liberté;
n)
obligation de service public: toute obligation imposée à un transporteur aérien en vue de prendre, à l'égard de toute liaison qu'il peut exploiter en vertu d'une licence qui lui a été délivrée par un État membre, toutes les mesures propres à assurer la prestation d'un service répondant à des normes fixes en matière de continuité, de régularité et de capacité, normes auxquelles le transporteur ne satisferait pas s'il ne devait considérer que son seul intérêt commercial.
Rapports entre l'État d'enregistrement et ses transporteurs aériens
Article 3
1. Le présent règlement n'affecte pas les rapports entre un État membre et les transporteurs aériens auxquels il a lui-même délivré une licence en ce qui concerne l'accès au marché et la répartition de la capacité.
2. Sur la base d'une proposition de la Commission concernant des cahiers des charges et des critères communs, à présenter au plus tard le 31 mai 1991, le Conseil adopte, en vue de leur mise en oeuvre au plus tard le 1er juillet 1992, les règles relatives à la délivrance de licences aux transporteurs aériens et de licences d'exploitation de liaisons.
Droits de trafic de troisième et quatrième libertés
Article 4
Sous réserve du présent règlement, les transporteurs aériens communautaires sont autorisés à fournir des services aériens de troisième et quatrième libertés entre les aéroports ou systèmes aéroportuaires d'un État membre et les aéroports ou systèmes aéroportuaires d'un autre État membre si ces aéroports ou systèmes aéroportuaires sont ouverts au trafic entre États membres ou aux services internationaux.
Rapports entre un État membre et les transporteurs aériens d'autres États membres
Article 5
1. Sous réserve de l'article 6, un État membre autorise les transporteurs aériens titulaires d'une licence dans un autre État membre qui ont été autorisés par leur État d'enregistrement, à:
- exercer des droits de trafic de troisième et quatrième libertés conformément à l'article 4,
- utiliser, dans la Communauté, le même numéro de vol pour les services combinés de troisième et quatrième libertés.
2. Lorsqu'un transporteur aérien d'un État membre a obtenu une licence, conformément au présent article, pour exploiter un service aérien régulier, l'État d'enregistrement de ce transporteur aérien ne doit émettre aucune objection si une demande d'instauration d'un service aérien régulier sur la même liaison est présentée par un transporteur aérien de l'autre État concerné.
3. a) Un État membre, à la suite de consultations avec d'autres États concernés, peut imposer une obligation de service public à des services aériens vers un
aéroport régional situé sur son territoire, sur une liaison qui est considérée comme vitale pour le développement économique de la région dans laquelle est situé l'aéroport, dans la mesure nécessaire pour assurer sur cette liaison une prestation de service adéquate répondant à des normes fixes en matière de continuité, de régularité, de capacité et de prix, normes auxquelles le transporteur ne satisferait pas s'il ne devait considérer que son seul intérêt commercial.
b)
L'adéquation des services de transport aérien est évaluée compte tenu:
iii) de l'intérêt public;
iii) de la possibilité de recourrir à d'autres formes de transport et de la capacité de ces formes de transport à répondre aux besoins considérés;
iii) des tarifs et conditions de transport aérien qui peuvent être proposés aux utilisateurs.
c)
Nonobstant le paragraphe 2, un État membre n'est pas tenu d'autoriser plus d'un transporteur à desservir une liaison soumise à une obligation de service public, pour autant que le droit d'exploiter ce service soit concédé pour une période de trois ans maximum après appel d'offres à tout transporteur aérien titulaire d'une licence d'exploitation délivrée dans les États concernés et à tout transporteur aérien communautaire qui, conformément à l'article 8, est autorisé à exercer des droits de trafic de cinquième liberté sur la liaison. Les offres présentées par les transporteurs aériens sont communiquées aux autres États concernés et à la Commission.
d)
Le point c) ne s'applique pas dans les cas où l'autre État membre concerné propose un autre moyen satisfaisant de remplir la même obligation de service public.
e)
Le présent paragraphe ne s'applique pas aux liaisons d'une capacité de plus de trente mille sièges par an.
4. Nonobstant le paragraphe 2, un État membre qui a autorisé un des transporteurs aériens titulaires d'une licence qu'il a délivrée à exploiter un service de transport de passagers sur une nouvelle liaison entre des aéroports régionaux au moyen d'aéronefs d'une capacité ne dépassant pas quatre-vingt sièges n'est pas tenu, pendant une période de deux ans, d'autoriser un service aérien réciproque, à moins que ce service ne soit exploité au moyen d'aéronefs d'une capacité ne dépassant pas quatre-vingt sièges ou qu'il fasse partie d'un service exploité dans les conditions définies à l'article 7 et sur lequel pas plus de quatre-vingt places sont mises en vente sur chaque vol entre les deux aéroports régionaux en question.
5. Si un État membre estime que le développement d'une liaison est indûment restreint par les termes des paragra-
phes 3 ou 4, la Commission procède, à la demande de cet État ou de sa propre initiative, ou s'il y a désaccord sur l'application du paragraphe 3, à une enquête et, tenant compte de tous les facteurs pertinents, décide dans un délai de deux mois à compter du début de l'enquête si les paragraphes 3 ou 4 doivent continuer de s'appliquer à la liaison en question.
6. La Commission communique sa décision au Conseil et aux États membres. Tout État membre peut saisir le Conseil de la décision de la Commission dans un délai d'un mois. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois.
Désignation multiple
Article 6
1. Un État membre accepte la désignation multiple par un autre État membre sur la base d'une paire de pays.
2. Il accepte également la désignation multiple sur la base d'une paire de villes:
- à partir du 1er janvier 1991, pour les liaisons sur lesquelles plus de 140 000 passagers ont été transportés au cours de l'année précédente ou sur lesquelles sont assurés par an plus de 800 vols aller-retour,
- à partir du 1er janvier 1992, pour les liaisons sur lesquelles plus de 100 000 passagers ont été transportés au cours de l'année précédente ou sur lesquelles sont assurés par an plus de 600 vols aller-retour.
Combinaison de points
Article 7
En exploitant des services aériens réguliers à destination ou au départ de deux points ou plus situés dans un ou plusieurs États membres autres que son État d'enregistrement, un transporteur aérien communautaire est autorisé par les États concernés à combiner des services aériens réguliers et à utiliser le même numéro de vol. Les droits de trafic entre les points combinés peuvent être exercés conformément à l'article 8.
Droits de trafic de cinquième liberté
Article 8
1. Les transporteurs aériens communautaires sont autorisés, conformément au présent article, à exercer des droits de trafic de cinquième liberté entre des points combinés dans deux États membres différents aux conditions suivantes:
a) les droits de trafic sont exercés sur un service qui constitue l'extension d'un service au départ de l'État d'enregistrement du transporteur ou le préliminaire d'un service à destination de cet État et qui est programmé comme tel;
b)
le transporteur aérien ne peut utiliser, pour le service de cinquième liberté, plus de 50 % de la capacité en sièges qu'il met en oeuvre durant une saison sur le même service de troisième et quatrième libertés dont le service de cinquième liberté constitue l'extension ou le préliminaire.
2. a) Le transporteur aérien peut utiliser, pour le service de cinquième liberté, un aéronef différent mais dont la taille ne doit pas dépasser celle de l'aéronef qu'il utilise pour le service de troisième et quatrième libertés dont le service de cinquième liberté constitue une extension ou un préliminaire.
b)
Lorsque plus d'un service de cinquième liberté est
assuré comme extension ou préliminaire d'un service de troisième ou quatrième liberté, la capacité visée au paragraphe 1 point b) représente la capacité totale en sièges disponibles pour le transport de passagers au titre de la cinquième liberté sur ces services de cinquième liberté.
3. Un transporteur aérien assurant un service de cinquième liberté, conformément au présent article, fournit aux États membres intéressés, sur leur demande, toutes les informations pertinentes concernant:
a) la capacité en sièges mise en oeuvre durant une saison sur le service de troisième et de quatrième libertés dont le service de cinquième liberté constitue l'extension ou le préliminaire
et
b)
dans le cas de services de cinquième liberté auxquels s'applique l'article 8 paragraphe 2 point b), la capacité saisonnière utilisée sur chaque service.
Conditions pour l'exercice des droits de trafic
Article 9
Le présent règlement n'affecte pas le droit d'un État membre de régler, sans discrimination fondée sur la nationalité, la répartition du trafic entre les aéroports à l'intérieur d'un système aéroportuaire.
Article 10
1. Nonobstant l'article 5 paragraphe 2, l'exercice des droits de trafic est soumis aux règles communautaires, nationales, régionales ou locales publiées concernant la sécurité, la protection de l'environnement et la répartition des créneaux horaires, ainsi qu'aux conditions suivantes:
a) l'aéroport ou le système aéroportuaire concerné doit posséder des structures suffisantes pour accueillir le service;
b)
les aides à la navigation doivent y être suffisantes pour accueillir le service.
2. Lorsque les conditions du paragraphe 1 ne sont pas remplies, un État membre peut, en ce qui concerne l'exercice de ces droits de trafic, le soumettre à des conditions, le limiter ou le refuser, sous réserve que cela soit fait sans discrimination fondée sur la nationalité. Avant de prendre une telle mesure, il informe la Commission et lui fournit tous les éléments d'information nécessaires.
3. Sans préjudice de l'article 9 et sauf accord de l'autre ou des autres États membres concernés, un État membre n'autorise pas un transporteur aérien:
a)
à mettre en oeuvre un nouveau service
ou
b)
à augmenter la fréquence d'un service existant
entre un aéroport donné sur son territoire et un autre État membre aussi longtemps qu'un transporteur titulaire d'un licence délivrée par cet autre État membre n'est pas autorisé, sur la base des paragraphes 1 et 2, à mettre en oeuvre un nouveau service ou à augmenter les fréquences sur un service existant à destination de l'aéroport en question, tant que le Conseil n'a pas adopté et que n'est pas entré en vigueur un règlement relatif à un code de conduite concernant la répartition des créneaux horaires fondée sur le principe général de non-discrimination fondée sur la nationalité.
4. À la demande d'un État membre, la Commission examine l'application du paragraphe 2 et/ou du paragraphe 3 pour un cas particulier et, dans un délai d'un mois, décide si l'État membre peut continuer d'appliquer la mesure.
5. La Commission communique sa décision au Conseil et aux États membres. Tout État membre peut saisir le Conseil de la décision de la Commission dans un délai d'un mois. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois.
Quotes-parts de capacité
Article 11
1. À partir du 1er novembre 1990, un État membre permet à un autre État membre d'augmenter en toute saison sa quote-part de capacité de 7,5 points par rapport à la situation qui prévalait au cours de la période correspondante précédente, étant entendu que chaque État membre peut en toute état de cause revendiquer une quote-part de capacité de 60 %.
2. Le Conseil adopte, en vue de leur mise en oeuvre au plus tard le 1er janvier 1993 et sur la base d'une proposition de la
Commission à présenter au plus tard le 31 décembre 1991, des dispositions visant à abolir les limites de répartition des capacités entre les États membres.
3. Les limites de répartition des capacités ne s'appliquent pas dans le cas d'un service assuré entre des aéroports régionaux, quelle que soit la capacité des aéronefs.
4. Dans l'application des dispositions du paragraphe 1, il n'est pas tenu compte des réductions unilatérales de capacité. Dans ces cas, la base du calcul des quotes-parts de capacité est la capacité offerte au cours des périodes correspondantes précédentes par le ou les transporteurs aériens de l'État membre qui a/ont réduit sa/leur capacité.
Article 12
1. À la demande de tout État membre dans lequel l'application de l'article 11 a causé un préjudice financier sérieux au(x) transporteur(s) aériens(s) titulaire(s) d'une licence délivrée par cet État membre, la Commission examine la situation et, sur la base de tous les éléments pertinents, y compris l'état du marché, la situation financière du ou des transporteurs aériens concernés et le taux d'utilisation de la capacité atteint, décide si les quotes-parts de capacité sur les liaisons à destination ou en provenance de cet État doivent être stabilisées pour une période limitée.
2. À la demande d'un État membre dont les services aériens réguliers sont soumis à une vive concurrence de la part de services non réguliers et lorsque la situation est telle que les possibilités des transporteurs de cet État membre de soutenir efficacement la concurrence sur ce marché sont indûment affectées, la Commission, après avoir examiné tous les éléments pertinents, y compris l'état du marché et le taux d'utilisation de la capacité atteint et après avoir consulté les autres États membres concernés, décide dans les deux mois après réception de la demande s'il convient de réduire les 7,5 points visés à l'article 11 paragraphe 1 pour cette relation bilatérale.
3. La Commission communique sa décision au Conseil et aux États membres. Un État membre peut saisir le Conseil de la décision de la Commission dans un délai d'un mois. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois.
Dispositions générales
Article 13
1. Le présent règlement n'empêche pas les États membres de conclure ou de maintenir en vigueur entre eux des arrangements plus souples que les dispositions des articles 6, 8 et 11.
2. Les dispositions du présent règlement ne peuvent être invoquées pour rendre plus restrictifs les arrangements existants en matière d'accès au marché et de répartition de la capacité.
Article 14
1. La Commission publie un rapport sur l'application du présent règlement tous les deux ans et pour la première fois au plus tard le 31 mai 1992.
2. Les États membres et la Commission coopèrent pour l'application du présent règlement, notamment en ce qui concerne la collecte des informations nécessaires à l'établissement du rapport visé au paragraphe 1.
3. Les informations confidentielles obtenues dans le cadre de l'application du présent règlement sont couvertes par le secret professionnel.
Article 15
Au plus tard le 30 juin 1992, le Conseil statue sur la révision du présent règlement sur la base d'une proposition de la Commission à présenter au plus tard le 30 mai 1991.
Article 16
La décision 87/602/CEE et la directive 83/416/CEE sont abrogées.
Article 17
Le présent règlement entre en vigueur le 1er novembre 1990.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 24 juillet 1990.