31999R1796
L 217/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1796/1999 НА СЪВЕТА
от 12 август 1999 година
относно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху внос на стоманени въжета и кабели, произведени в Китайската народна република, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна, и прекратяване на антидъмпинговата процедура по отношение на вносни стоки с произход в Република Корея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 и член 10, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (EО) № 362/1999 (2) (наричан по-долу „временния регламент“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху внос в страните от Общността на стоманени въжета и кабели, произведени в Китайската народна република, Индия, Мексико, Южна Африка и Украйна и приемане на доброволни гаранции, предложени от някои износители в Унгария и Полша.
Б. СЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(2)
След налагането на временни антидъмпингови мита, на заинтересуваните страни, които желаят това, е предоставена възможност да изразят мнението си. Страните са били информирани за съществените факти и съображения, въз основа на които съществува намерение да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито и безусловното събиране на суми, гарантирани посредством временни мита, на нивото на тези мита. Страните разполагат с период от време, през който могат да изразяват съображения, след като са се запознали с изложените факти.
(3)
Устните и писмени коментари, представени от заинтересуваните страни, са разгледани и, където е счетено за уместно, съответно са променени окончателните заключения.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(4)
Следва да напомним, че съображение 7 от временния регламент описва разглеждания продукт като стоманени въжета и кабели, включвайки въжета със заключена намотка и изключвайки въжета и кабели от неръждаема стомана, с максимално напречно сечение по-голямо от 3 mm (наричани по-долу с промишления термин „СТВ“, т.е. стоманено-телени въжета).
(5)
Има предложения СТВ да бъдат разделени на два отделни продукта, според описаните две разграничаващи се области на приложение, а именно въжета с общо предназначение за общо приложение и въжета със специално предназначение за използване в определен дял от промишлеността.
(6)
Противно на твърдението, че съществуват два различни отделни продукта, т.е. въжета с общо предназначение и въжета със специално предназначение, установено е, че СТВ са произвеждани в многообразна гама видове от производителите износители и че всички СТВ имат еднакви основни физически характеристики (т.е. стоманените въжета образуват снопчета, снопчетата се увиват около сърцевината и образуват въжето и самата сърцевина. Установено е също, че всички СТВ имат еднакви основни технически характеристики (всички имат по няколко жила в снопче, по няколко снопчета във въже, определен диаметър и определена конструкция).
(7)
Разнообразните видове СТВ могат да се класифицират в няколко групи, които отразяват техните физически и технически характеристики. Докато СТВ в горния и долния край на обхвата явно не са взаимозаместими, установено е, че СТВ от съседни групи са взаимнозаместими. Направен е изводът, че съществува известна степен припокриване и конкуренция между СТВ от отделните групи. Предвид това припокриване между групите, не е възможно да се установи точно разделителната линия в която и да е част от обхвата на СТВ. Този извод е в синхрон със съдебната практика на Съда на Европейските общности (3).
(8)
В заключение, като се има предвид, че всички СТВ имат еднакви основни физически и технически характеристики и едно и също приложение въпреки съществуващите различия в горния и долния край от обхвата на СТВ, тъй като е налице конкуренция между СТВ от съседни групи, крайният извод е, че всички продукти от обхвата представляват един цялостен продукт и оттук нататък всички СТВ се считат за един продукт.
2. Сходен продукт
(9)
Следва да напомним, че в съображение 8 от временния регламент Комисията установява, че внасяните СТВ от разглежданите страни и СТВ, произвеждани и продавани вътре в Общността от промишлеността на Общността са сходни по своите основни физически и технически характеристики. Както за произвежданите в Общността, така и за внасяните СТВ е установено, че имат една и съща основна употреба и че се конкурират взаимно.
(10)
Съществуваха предположения, че СТВ произвеждани от и продавани от Общността не са сходни с тези, които се внасят от разглежданите страни. Най-вече се спореше по въпроса, че произвежданият в страните-износителки продукт е СТВ за широк стоков обмен, докато произвежданият в страните-членки на Общността продукт е СТВ със специално предназначение. По-нататък се твърдеше, че производителите от Общността са включили повече от така наречените специализирани продукти в своя асортимент от СТВ през разглеждания период, което е видно от повишаването на единичните цени.
(11)
Направени бяха следните заключения:
-
производителите от Общността са ангажирани с производството на целия асортимент от СТВ, точно както и производителите износители, т.е. с производство на по-специализирания вид СТВ, както и с производство на СТВ за широк стоков обмен,
-
припокриването на продуктите, произведени от производители на Общността и производителите износители се доказва от обема на продажбите, където е установен паралел в СТВ моделите (75 % от обема на продажбите на производителите износители и 51 % от обема на продажбите на Общността). Това припокриване също е видно от факта, че произведените в Общността СТВ и внасяните такива обхващат всички разглеждани КН кодове.
(12)
Следователно потвърждават се временните изводи, че произвежданите от Общността СТВ и внасяните такива са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 (наричан по-долу „основен регламент“).
Г. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
1.1. Определяне на нормалната стойност
(13)
Един производител износител от Индия твърди, че производствените разходи през периода за разглеждане (от 1 януари 1997 г. до 31 март 1998 г., наричан по-долу „ПР“), трябва да се определят на основата на данни, касаещи периода преди ПР. Обаче, в съответствие с член 6, параграф 1 от основния регламент, за целите на едно представително разследване по въпросите на дъмпинга, се избира ПР и обикновено анализираната информация се ограничава до него. Не са изтъкнати причини, поради които да е по-подходящо да се ползват производствените разходи, направени през период преди ПР. Трябва да се отбележи, най-вече, че производителят износител продължава да произвежда и да продава съответните видове продукти и през ПР. По този начин данните, основани на информация по време на ПР, се считат за репрезентативни и това е причина молбата да не бъде приета.
(14)
Производителят износител от Южна Африка и един производител износител от Индия са изказали възражения срещу метода за определяне на пресметнатата нормална стойност на разглеждания продукт.
(15)
Производителят износител от Южна Африка твърди, че изчисляването на процента на печалба върху вътрешните продажби е неправилно, тъй като се базира на всички вътрешни транзакции, включително и на вътрешните продажби на СТВ за рудодобива. Поради специфичните качества на СТВ за рудодобива, каквито не се изнасят за Общността, а представляват специфичен продукт, изискващ сложно оборудване и носещ значителен процент на печалба при продажбите, този износител предявява молба процента на печалба върху вътрешните продажби на СТВ за рудодобива да не се взема предвид при изчисляването на пресметнатата нормална стойност на другите видове въжета.
(16)
Производителят износител от Индия е изразил желание вътрешните продажби на определени видове продукти с висока себестойност да бъдат изключени при изчисляване на пресметнатата нормална стойност на основание, че такива продукти не се изнасят или се изнасят много рядко през ПР и че вътрешните продажби на тези видове продукти водят до неестествено високи печалби, което изкривява определянето на средната печалба от разглеждания продукт.
(17)
Установено е, че Южноафриканските СТВ за рудодобива и Индийските продукти с висока себестойност са „сходни продукти“ с разглеждания продукт по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Следователно, процентът на печалба при пресмятане на нормалната стойност е определен правилно в съответствие с член 2, параграфи 3, 4 и 6 от основния регламент, т.е. на базата на всички продажби на сходния продукт на вътрешния пазар, направени в обичайния ход на търговията. В този контекст трябва да се отбележи, че за определяне на процента на печалбата в съответствие с член 2, параграф 6 от основния регламент няма значение дали разглежданите продукти се изнасят в Общността, а дали те представляват сходен продукт по смисъла на основния регламент.
(18)
По тези причини гореспоменатите молби бяха отхвърлени.
(19)
Като алтернатива на горепосоченото, дружеството от Индия пожела средната печалба да се изчислява на основата на всички вътрешни продажби, т.е. продажби както на печеливши, така и на непечеливши видове продукти. В това отношение трябва да се отбележи, че съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент, сумата на процента на печалбата следва да се основава на данни, касаещи производството и продажбите в обичайния ход на търговията със сходния продукт на вътрешния пазар на страната-износител. В този контекст, продажби под себестойността на съответен вид продукт се вземат предвид само когато се определя процента на печалбата при обем на продажбите с такъв непечеливш продукт по-малко от 20 % от всички продажби на разглеждания вид продукт, или, ако приравнената средна продажна цена не е под приравнената средна себестойност за единица продукция. Това правило е спазено при определяне на процента на печалбата, съответно, алтернативната молба също не бе приета.
(20)
Тъй като нямаше други предложения относно формирането на нормалната стойност, заключенията в съображения 9-13 от временния регламент се потвърждават.
1.2. Избор на страна аналог за страни, които не членуват в икономиката на пазара
(21)
Износители производители от Китай и Украйна оспориха избора на Индия като страна-аналог и помолиха да бъде ревизиран временния избор на страна-аналог. Украинският износител-производител предложи да бъде избрана Република Корея (наричана по-долу „Южна Корея“), тъй като тя има отворен пазар.
(22)
Аргументите против избора на Индия като страна-аналог бяха внимателно анализирани и по изложените по-нататък причини се стигна до решение Индия да не се взема за страна-аналог. Поради липсата на сътрудничещи трети страни от икономиката на пазара, включени в това разследване, се взе решение, че Полша представлява най-разумният избор за страна-аналог при изчисляване на нормалната стойност за Китай и Украйна.
(23)
В резултат на временно огласяване на фактите китайските и украинските производители износители изразиха съмнения и срещу избора на Полша като страна-аналог, твърдейки, че Южна Корея би била по-подходяща като се има предвид нивото на митото при внос, големината на вътрешния пазар и съществуващата конкуренция на вътрешния пазар. Все пак Полша бе оценена като по-подходяща страна, вземайки предвид нейното ниско мито при внос, отвореният ѝ вътрешен пазар и неговият размер, наличието на конкуренция между местните производители и фактът, че полските СТВ дават, в крайна сметка, най-представително сравнение по отношение на модели на сравняване с моделите на Китай и Украйна.
(24)
Що се отнася до Южна Корея, отбелязано беше, че, при все че тази страна също има ниско мито при внос, тя има далеч по-нисък процент на вътрешни продажби, които са сравними с вноса вътре в Общността, извършван от КНР.
(25)
Ето защо бе счетено, че Полша е най-разумно направеният избор на страна-аналог, както за Украйна, така и за КНР.
2. Експортна цена
(26)
Тъй като нямаше други предложения относно експортната цена, заключенията в съображения 14-17 от временния регламент се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
Един полски производител износител повтори своята молба за доуточняване на нормалната стойност съобразявайки се с разликите в продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби като се имат пред вид разходите за инвентар и за складиране. При отсъствието, обаче, на каквото и да било ново доказателство за действието на горепосочените фактори за сравняване на цената, както се изисква от член 2, параграф 10, буква к) от основния регламент, тази молба не беше приета.
(28)
Същият полски производител износител и един унгарски производител износител повториха своето искане за доуточняване на нормалната стойност съобразявайки се с разликите в нивото на търговията. В светлината на представените нови доказателства, молбите бяха преразгледани и приети, тъй като се доказа, че експортната цена и нормалната стойност са на различно ниво на търговия и че тази разлика влияе върху сравняването на цената.
(29)
Един индийски производител износител подаде молба за коригиране на разликите в нивото на търговията на основание, че експортните продажби се правят изключително на ниво търговия на едро, докато продажбите на вътрешния пазар се правят както на ниво търговия на едро, така и на ниво краен потребител. Корекцията беше направена, доколкото молбата беше основателна.
(30)
Един полски производител износител оспори използването на средни месечни обменни курсове за превръщане на експортната цена в местна валута при определяне на временните заключения. Този производител-вносител твърди, че е трябвало да се използват действително прилаганите обменни курсове. В това отношение трябва да отбележим, че е обичайна практика да се ползват средни месечни обменни курсове. Нещо повече, изпробвани са и двата подхода и е установено, че разликите са незначителни и каквито и да било положителни разлики се балансират от отрицателни разлики, т.е., нито един от двата подхода не води до системно повишаване или намаляване на обменния курс и че ефектът от тази ситуация върху крайните граници на дъмпинга е несъществен. В резултат на всичко това се стига до решението да се прилага обичайната практика на средни месечни обменни курсове.
(31)
Южноафриканският производител износител поиска корекция на експортните цени въз основа на превръщане на валутния курс, тъй като едно сравнение между най-ниския курс на обмяна на валутата и екюто през ПР и най-високия курс на обмяна през 1999 г. показва важна девалвация на екюто.
(32)
Съгласно член 2, параграф10, буква й) от основния регламент тази молба е отхвърлена понеже колебанията в обменните курсове не показват постоянна тенденция през ПР, което би оправдало една корекция. Нещо повече, трябва да се отбележи, че по време на ПР, средната девалвация на екюто спрямо южноафриканския ранд е била много малка.
(33)
Поради липса на други коментари относно сравняването се потвърждават изложените заключения в съображения 17-19 и 21-23 от временния регламент.
4. Граници на дъмпинга
4.1. Методология
(34)
На временната фаза, експортните продажби на СТВ от индийски производител износител, насочени към неговия партньор-вносител от Общността и впоследствие трансформирани от партньора-вносител са изключени при определяне на дъмпинга.
(35)
След огласяване на временните заключения, производителят-износител от Индия оспори този подход. Постъпи молба доказаният дъмпинг за преразгледаните експортни транзакции да се изразява като процентна част от общата цена CIF, т.е. да включва онези експортни транзакции, отнасящи се до продукти, които впоследствие са трансформирани, както е описано по-горе. В подкрепа на молбата си производителят износител подчертава, че всякакви мерки против дъмпинга биха били приложени към целия внос на разглеждания продукт.
(36)
Тази молба не беше приета. Първо, би било трудно да се пресметне една надеждна експортна цена за онези внесени продукти, които след това са препродадени в трансформирано състояние. Второ, експортните продажби взети предвид при определяне на границата на дъмпинга съставляват 80 % от всички експортни препродажби на Общността, осъществени от производителя-износител през ПР. Направен е извод, че това е напълно достатъчно за основа на представителни заключения/заключения. Трето, тъй като експортните продажби, свързани с продукти, които впоследствие са били трансформирани, не биха могли да се ползват за изчисляване на дъмпинга, те не биха могли да се вземат предвид при изчисляване на границата на дъмпинга, тъй като това би повлияло заключенията чрез изкуствено занижаване на границата на дъмпинга.
(37)
Следователно, потвърждава се използваната методология за определяне на временните заключения, включително и остатъчните граници, както е посочено в съображения 24-26.
4.2. Ниво на границите на дъмпинга
(38)
Приравнената средна нормална стойност за вид продукт е сравнена с приравнената средна експортна цена на извън производствена основа и на същото ниво на търговия съгласно член 2, параграф 11 от основния регламент.
(39)
След повторните изчисления и най-вече поради факта, че за КНР и Украйна нормалните стойности са базирани върху продажбите на вътрешния пазар на полските производители, установените окончателни граници на дъмпинга, изразени като процентна част от цената CIF на границата на Общността, са както следва:
-
КИТАЙСКА НАРОДНА РЕПУБЛИКА:
60,4 %
- УНГАРИЯ:
Drótáru és Drötkotél Ipari és Kereskedelmi Rt
28,1 %
Всички производители/износители:
28,1 %
- ИНДИЯ:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd
23,8 %
Mohatta & Heckel
30,8 %
Всички производители/износители:
30,8 %
- РЕПУБЛИКА КОРЕЯ:
Kiswire Ltd
1,2 %
Manho Rope & Wire Ltd
0,1 %
Chung Woo Rope Co. Ltd
0,2 %
Chun Kee Steel and Wire Rope Co. Ltd
0,4 %
- МЕКСИКО:
Aceros Camesa SA de CV
95,6 %
Всички производители/износители:
95,6 %
- ПОЛША:
Drumet SA
27,9 %
Slaskie Zaklady Lin i Drutu „Linodrut“ Spólka Akeyjna
Fabryka Lin i Drutów „Linodrut“ Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Fabryka Lin i Drutów „Falind“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut“ Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia
Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut Linmet“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
48,3 %
Всички производители/износители:
48,3 %
- ЮЖНА АФРИКА:
Haggie Rand Ltd (фирмата е сменила името си и сега се нарича Haggie)
132 %
Всички производители/износители:
132 %
-
УКРАЙНА:
51,8 %
Д. ПРОМИШЛЕНОСТ НА ОБЩНОСТТА
1. Производство на Общността
(40)
При липса на каквато и да е нова информация се потвърждават временните заключения, дадени в съображения 34-36 от временния регламент.
2. Промишленост на Общността
(41)
След изразените съображения от заинтересуваните страни, промишлеността на Общността се очертава както следва.
(42)
Изброените 16 производители жалбоподатели и 4-ма производители от Общността, които подкрепят жалбата и които съдействаха на разследването съставят „промишлеността на Общността“ по смисъла на член 4 от основния регламент, т.е.:
-
Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Германия),
-
Bridon International Limited (Обединено кралство),
-
BTS Drahtseile GmbH (Германия),
-
Cables Y Alambres Especiales SA (Испания),
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Германия),
-
Cordoaria Oliveira SA (Португалия),
-
Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Германия),
-
Holding FICADI (Франция),
-
Iscar Funi Metalliche (Италия),
-
D. Koronakis SA (Гърция),
-
Metalcalvi Wire Ropes (Италия),
-
Midland Wire Cordage Co. Ltd (Обединено кралство),
-
Randers Rebslaareri (Дания),
-
Redaelli Tecnacordati SpA (Италия),
-
Trefileurope (Франция),
-
Trenzas Y Cables SL (Испания),
-
Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Германия),
-
Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Австрия),
-
Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Германия),
-
Wadra GmbH (Германия).
3. Внос на стоки, направен от промишлеността на Общността
(43)
Определени заинтересувани страни са изразили съмнения относно изчисляване на нивото на вноса, направен от промишлеността на Общността.
(44)
Следва да се отбележи, че информацията за вноса се базира на данни, подадени от износителите в техните листи за продажба и надлежно проверени. Така е установено, че направеният от промишлеността на Общността внос представлява 4,4 % от потреблението през периода на разследването.
(45)
Потвърждава се направеният във временния регламент анализ, че основната дейност на промишлеността на Общността остава производството на СТВ, като при това се отчита ниското ниво на вноса. Освен това, споменатото ниско ниво не е такова, че да предпази производителите на Общността от вредните ефекти на дъмпинга, нито пък да им позволи да се облагодетелстват неправомерно от направения внос.
Е. ЩЕТИ
1. Предварителна забележка - периодът на разследване
(46)
Твърди се, че включването на 1994 г. изкривява анализа на щетата, имайки предвид, че по-голямата част от вноса е направен между 1994 г. и 1995 г. и че след това нивото на вноса от засегнатите страни е останало постоянно. Има също твърдения, че състоянието на промишлеността на Общността е останало постоянно от 1995 г. до ПР. В резултат на това, постъпи молба периодът на разследване на щетата да започне през 1995 г.
(47)
Целта на разследването е да се оцени ефекта от дъмпинговия внос върху икономическото състояние на промишлеността на Общността през ПР. За да се направи такъв анализ са установени тенденции на развитие за редица показатели на основата на информация, обхващаща известен брой години преди ПР. По тази причина е без значение дали за начална точка при установяване на тенденциите на развитие се взема 1994 г. или 1995 г.
(48)
Във всеки случай, следва да се отбележи, че:
-
независимо, че най-големият внос от разглежданите страни е извършен между 1994 и 1995 г., обратно на изказаните предположения, този внос е продължил да нараства след 1995 г. (+12 % между 1995 г. и ПР),
-
цените на внесените стоки са останали значително под тези на стоките от Общността в течение на целия период,
-
влиянието на този внос върху състоянието на промишлеността на Общността се изразява в значителен спад на печалбите между 1994 г. и 1995 г. (от 1,3 % до - 0,3 %), съвпадащ със загуба на пазарен дял (-10 процентни пункта). Както е обяснено във временния регламент, промишлеността на Общността се опитва да възстанови пазарния си дял чрез намаляване на цените между 1995 г. и 1996 г., но претърпява още по-големи загуби (от - 0,3 % до - 0,7 %). За да намали тези загуби, икономиката на Общността отново повишава цените си между 1996 г. и 1997 г. Това, обаче, става за сметка на пазарен дял, който претърпява още по-голям упадък,
-
следователно, това влошаване на състоянието на промишлеността на Общността е резултат от натиска, произтичащ както от обема на вноса от разглежданите страни, така и от ниските цени на тези внесени стоки.
(49)
На основание на казаното по-горе, предложението за началото на анализите на тенденцията на развитие е отхвърлено.
(50)
Следователно, периодът, през който се анализира икономическото състояние на промишлеността на Общността дава възможност за точна преценка на това състояние и правилно отразява еволюцията на пазара на СТВ в рамките на Общността.
2. Натрупване
2.1. Внос от Унгария
(51)
Един производител износител повтори искането си внесените стоки от Унгария да бъдат извадени от общия внос на стоките с другите ангажирани страни. Не постъпиха, обаче, други аргументи в подкрепа на изваждане на внесените от Унгария стоки. По тази причина са потвърдени основанията за натрупване, както е посочено в съображение 47 от временния регламент.
2.2. Внос от Мексико
(52)
Един производител износител твърдеше, че внесените стоки от Мексико следва да бъдат извадени от общия внос на стоките с другите ангажирани страни на основание, че този внос от Мексико следва да се счита de minimis. Във връзка с това се твърдеше, че по-голямата част от вноса от Мексико се прави от вносител, който е свързан с производител от Общността и този внос не трябва да се взема предвид когато се определя нивото на вноса от Мексико. Следователно, останалата част от вноса от Мексико би била de minimis и по тази причина вносът от Мексико следва да се извади от целия друг внос, който се разглежда за анализ на щетата.
(53)
Следва да се отбележи, че при преценката дали вносът от дадена страна трябва да се смята за de minimis съгласно член 9, параграф 3 от основния регламент се изчислява общия обем на внесените стоки, произведени в дадената страна.
(54)
Нивото на внесените стоки, описани в съображения 45 и 48 от временния регламент, следователно се потвърждава, т.е. то е 3 % от потреблението през ПР. Отхвърля се твърдението, че вносът от Мексико е de minimis.
3. Цени на внесените на дъмпинг стоки
3.1. Сравнение между цените на Общността и внесените на дъмпинг стоки
(55)
Изказани са мнения, че елементите, използвани за извършване на изчисленията за подбиване на цената при класифицирането на СТВ не позволяват едно смислено и точно сравняване на цената. Изтъква се най-вече, че елементите, които не са включени в изчисленията за подбиване на цената (като галванизация, якост на опън, сърцевина и покритие) и допълнителните елементи, непредвидени във въпросника (като допустимо отклонение в диаметъра, коефициент на удължение и натоварване, което предизвиква скъсване) оказват значително влияние върху цените. Изказани са също мнения, че е редно да се ползва една и съща класификация на продукта за изчисляване както на дъмпинга, така и на щетата.
(56)
Направени са следните заключения:
-
за извършване на изчисленията за подбиване на цената СТВ са групирани според броя на теловете и броя на жилата във въже, според вида на конструкцията на въжето и според неговия диаметър. Доказано е, че тези елементи са главните фактори, формиращи цената на СТВ. За другите елементи, които не са включени в изчисленията за подбиване на цената (като галванизация, якост на опън, сърцевина и покритие) е установено, че оказват само вторично влияние върху цените на пазара на Общността.
Изчисленията за подбиване на цената, които групират СТВ по описания по-горе начин, водят до обхващане на един разумен обем продажби, реализирани от производителите износители и от промишлеността на Общността и по тази причина се счита, че (тези изчисления) осигуряват един смислен и представителен резултат,
-
включването на допълнителни елементи, непредвидени във въпросника (като допустимо отклонение в диаметъра, коефициент на удължение и натоварване, което предизвиква скъсване) се смята за ненужно, вземайки предвид, че тези елементи до голяма степен са резултат от комбиниране на главните елементи на СТВ, които вече са включени в класификацията на СТВ. Прави се извода, че тяхното включване няма да доведе до по-точно сравняване на ценообразуването, поради което изискването за такива елементи би било неоправдано бреме за всички заинтересувани страни,
-
класифицирането на продукта за изчисляване на границата на дъмпинга не може да се приеме като добър модел за използване при изчисляване на подбиването на цената, при положение, че класификацията на дъмпинга, в повечето случаи е сравнение на асортимента на дадена дружество, т.е., същият или сходни продукти, произведени от един и същи производител и продадени на два различни пазара. От друга страна, изчисляването на подбиването на цената представлява извършване на сравнение между по-голям брой СТВ, продавани от по-голям брой страни. Ето защо се взема решението, че използваната вече във временния регламент методология осигурява по-разумна основа за анализ на подбиване на цената: съобразявайки се с главните фактори на формиране на цената, този подход покрива най-голям обем от продажбите,
-
накрая, установено беше, че няма значими ценови разлики за различните видове СТВ от една и съща група.
(57)
В заключение, аргументите относно изчисленията за подбиване на цената, свързани с класификацията на продукта, се отхвърлят.
3.2. Ниво на търговията
(58)
Някои заинтересовани страни са изразили желание да се коригират продажните цени така че да отразяват предполагаемата разлика в нивата на търговията, която се базира на факта, че извършените от Общността продажби са насочени към крайните потребители, докато внесените продукти обикновено се продават на търговци на едро/дистрибутори.
(59)
Установено е, че промишлеността на Общността извършва продажби по различни канали, включващи както търговци на едро/дистрибутори, така и крайни потребители. Нещо повече, не са доказани никакви постоянни и/или значими разлики в цената в зависимост от различните канали за продажба.
(60)
По тази причина искането за корекция на нивото на търговията не е прието.
4. Състояние на промишлеността на Общността
(61)
Някои производители-износители са изказали мнение, че промишлеността на Общността не е понесла материални вреди по смисъла на член 3 от основния регламент, основано на факта, че промишленото производство на Общността, капацитета, цените, инвестициите и производителността са останали стабилни или са се подобрили между 1994 г. и ПР.
4.1. Производство
(62)
Установено е, че през разглеждания период производствените нива са останали стабилни (+1 %), това трябва да се разглежда заедно с нарастващите нива на акциите (+30 %) и с намаляването на обема на продажбите (-9 %), както е очертано в съображения 58-60 от временния регламент. Трябва да се напомни също и че потреблението се е повишило с 5 % през разглеждания период.
4.2. Капацитет и инвестиции
(63)
Потвърждава се заключението от съображения 59 и 65 от временния регламент, че повишаването на капацитета, споменато във временния регламент (+11 %), се дължи на инвестиране в машини и оборудване с по-добри технически показатели, предназначени да заместят остарелите.
4.3. Реализирана печалба
(64)
Някои производители износители са се усъмнили в прилагането на данъчни ревизии за изчисляване на реализираната печалба от промишлеността на Общността, както е залегнало в номерирано съображение 64 от временния регламент. Предложени са аргументи, че в данъчните ревизии се включват продажби на продукти, които не влизат в разследването и че не се обхваща целия ПР.
(65)
Установено е, че независимо от възможността на някои дружества да предоставят информация, отнасяща се точно до разглеждания продукт, някои други дружества нямат система за изчисляване на производствените разходи, която да позволява конкретното идентифициране на продукта, обект на разследването. При липсата на такава информация се счита, че данъчните ревизии осигуряват надеждна информация за най-близката група продукти, включително и за разглеждания продукт, за която е налице необходимата информация за печалбата. За всичките шест дружества от представителната група производството на СТВ представлява основната им дейност. За другите продукти, изработвани от тези дружества (напр. телени въжета от неръждаема стомана, СТВ с диаметър, по-малък от 3 mm, стоманени мрежи, предварително напрегнати жила) се установи, че в общи линии се отнасят към тази основна дейност, че общо взето за тях се използват същите суровини, оборудване и персонал.
(66)
Използването на (величината за) печалбата за 1997 г. вместо тази за ПР се смята за уместно, вземайки предвид, че 1997 г. в широк смисъл покрива ПР, който обхваща времето от януари 1997 г. до март 1998 г.
(67)
В заключение, поради изложените по-горе причини, се оформя становището, че данъчните ревизии дават една представителна и надеждна картина на печалбата от разглеждания продукт, в съответствие с член 3, параграф 8 от основния регламент.
(68)
По времето на временния регламент един производител от Общността, чиято финансова година приключваше през март, разполагаше само с временни данни за печалбата. След това постъпи окончателна информация и печалбата за Общността беше преизчислена на - 0,3 % за 1997 г., което, както вече се каза е репрезентативно за ПР. Следователно, печалбата за промишлеността на Общността спада от + 1,3 % през 1994 г. на - 0,3 % през 1997 г.
4.4. Заключение за състоянието на промишлеността на Общността
(69)
Някои производители износители твърдят, че промишлеността на Общността е функционирала много добре в периода след 1995 г., поради което не е оправдано да се търси материална щета.
(70)
Следва да напомним (виж раздел Е.1 „Предварителна забележка“), че положението на промишлеността в Общността се е влошило независимо дали за начало на анализа на щетата се взема 1994 г. или 1995 г. Дори и за начало да се вземе 1995 г., производството, обемът на продажбите, заетостта на работната ръка и инвестициите намаляват. Акциите се повишават. Пазарният дял остава постоянен (от 65,26 % на 65,64 %) и печалбата остава отрицателна (- 0,3 %).
(71)
Във всеки случай, в съответствие с член 3, параграф 5 от основния регламент, анализът на щетата, която е понесла промишлеността на Общността, се отнася до общата преценка на тези икономически показатели и нито един от тези показатели, разгледан изолирано, не може да се счита за основно ръководещ.
(72)
Ето защо този аргумент се отхвърля.
4.5. Заключение относно щетата
(73)
Потвърждава се направеното заключение, че промишлеността на Общността е претърпяла материална щета, както е посочено в съображение 68 от временния регламент.
Ж. ПРИЧИННА ВРЪЗКА
(74)
В отсъствието на каквато и да е нова информация се потвърждават временните заключения, дадени в съображения 69-85 от временния регламент.
З. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(75)
Някои страни по договорите са направили запитвания относно преценката на влиянието на антидъмпинговите мерки върху промишлеността за потребителя.
(76)
Следва да напомним, че не са получени никакви отговори на въпросниците относно дейността на Комисията от страна на промишлеността за потребителя, която се разглежда в тази процедура (съображение 87 от временния регламент). Освен това, не е получена никаква информация след публикуването на временния регламент. Следва да се отбележи, че начертаните във временния регламент заключения показват, че потребителите няма да бъдат засегнати в голяма степен от налагането на мерките. Това заключение не е оспорвано от потребителите, поради което с настоящето се потвърждава.
(77)
Изказани са мнения от редица заинтересовани страни, че производителите от Общността не произвеждат СТВ с малък диаметър и че антидъмпинговите мерки ще доведат до недостиг на тези СТВ на пазара на Общността. Твърди се също, че това би оказало отрицателен ефект върху заемането на работната ръка в страните на вносителите, които в сегашния момент внасят в Общността СТВ с малък диаметър.
(78)
Следва да припомним, че промишлеността на Общността произвежда пълен асортимент от СТВ, включително и с малък диаметър. Прави се извод, че налагането на мерките няма да доведе до такова повишаване на цената, което би причинило недостатъчно снабдяване на пазара на Общността със СТВ с малък диаметър. Потвърждава се и фактът, че съществуват редица алтернативни източници за снабдяване със СТВ, които не са обект на антидъмпингови мерки (съображение 105 от временния регламент).
(79)
Съобразявайки се с горното, правим извода, че налагането на окончателни мерки не би имало значителен отрицателен ефект върху икономическите оператори в Общността.
И. АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Прекратяване на процедурата по отношение на Южна Корея
(80)
Като се имат предвид направените заключения в съображение 24 et seqs от временния регламент, че границата на дъмпинга за Южна Корея е de minimis и че не са представени аргументи против прекратяването на процедурата за Южна Корея, процедурата относно вноса на произведени в Южна Корея стоки с настоящия документ се прекратява, без да се стига до налагането на мерки.
2. Ниво на елиминиране на щетата
(81)
С цел да се установят мерките, които ще бъдат наложени в крайна сметка, беше взето решение да се вдигнат цените на дъмпинговия внос до ниво, което не се свързва с щета. С цел да се изчисли необходимото повишаване на цената, т.е., границата на щетата, цените на дъмпинговия внос бяха сравнени с цените за продажба на промишлеността на Общността, събрани с нереализираната печалба и едно разумно ниво на печалба. Нужно е да отбележим, че след като печалбата на промишлеността на Общността беше преизчислена на 3 % за 1997 (виж точка 4.3 „Реализирана печалба“ в раздел Е), елементът за нереализирана печалба при изчисляване на загубите от продажбата беше съответно коригиран. Извън тези съображения, използваната методология за установяване на границата на щетата, както е описана в съображение 110 от временния регламент, се потвърждава.
3. Мерки
(82)
Когато разследването вече е напреднало, няколко производители износители от КНР, Мексико и Украйна предлагат да се вземат мерки. Нещо повече, в случая с Индия и Южна Африка производителите износители представят преразгледани предложения за ценови мерки,
-
относно КНР, счита се, че предложените мерки не са приемливи при положение, че нито една дружество в тези страни не получава индивидуално отношение и че предложенията не съдържат никакви гаранции от страна на китайските власти, за да дадат възможност за правилен мониторинг,
-
относно Индия (Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd), Мексико, Южна Африка и Украйна, ангажираните производители износители правят предложения за ценови мерки, които се оказват приемливи.
(83)
Да припомним, че в съображение 112 et seg. от временния регламент се говори за мерки, предложени от производителите износители в Унгария и Полша и приети от Комисията. Тези мерки са такива, че да отразяват крайните заключения от разследването що се отнася до предвидените в тях минимални цени.
4. Форма и ниво на крайните мерки
(84)
Крайните мерки следва да бъдат под формата на мита ad valorem, чийто размер е фиксиран индивидуално за сътрудничещи си дружества. Що се отнася до другите производители износители, като се има предвид тясното сътрудничество, трябва да се прилага най-високото специфично за дадена дружество мито за износител-партньор в разглежданата страна. За дружествата, които са предложили приемливи ценови мерки, крайните мерки имат формата на конкретни действия.
(85)
Според член 9, параграф 4 от основния регламент, когато установените граници на дъмпинга по отношение на даден производител износител се оказват под съответните увеличения в цените на вноса, необходими за отстраняване на щетата, както е изчислено по-горе, крайният размер на митата е ограничен до установената граница на дъмпинга.
(86)
Тези мита, изразени като процентна част от нетната величина CIF, франко границата на Общността цена, преди облагането с мито възлизат на:
- КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА:
Всички производители/износители:
60,4 %
- УНГАРИЯ:
Drótarú és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt
28,1 %
Всички производители/износители:
28,1 %
- ИНДИЯ:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd
23,8 %
Mohatta & Heckel
30,8 %
Всички производители/износители:
30,8 %
- МЕКСИКО:
Aceros Camesa SA de CV
56,1 %
Всички производители/износители:
56,1 %
- ПОЛША:
Drumet SA
27,9 %
Slaskie Zaklady Lin i Drutu „Linodrut“ Spólka Akeyjna
Fabryka Lin i Drutow „Linodrut“ Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Fabryka Lin i Drutow „Falind“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut“ Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia
Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut Linmet“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
48,3 %
Всички производители/износители:
48,3 %
- ЮЖНА АФРИКА:
Haggie
38,6 %
Всички производители/износители:
38,6 %
- УКРАЙНА:
Всички производители/износители:
51,8 %
(87)
Индивидуалните размери на митата, посочени в този регламент, са определени на основата на заключенията на настоящето антидъмпингово разследване. Следователно, те са отражение на положението по време на това разследване. Тези мита са приложими единствено към внос на продукти, произведени в разглежданите страни и то от конкретно споменатите юридически единици. Продукти на което и да е друго дружество, непосочено специално в постановителната част на настоящия регламент, включително и свързаните единици, не могат да ползват тези размери (на митата) и ще подлежат на остатъчно мито.
(88)
Всяка молба относно прилагането на тези индивидуални размери на митата (напр. след промяна на името на единицата) следва незабавно да се адресира до Комисията заедно с цялата относима информация, особено такава за изменение на извършваните от дружеството дейности по производството, вътрешните и външни продажби, свързани с промяна на това име.
Й. СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННИТЕ МИТА
(89)
С оглед големината на дъмпинговите граници, установени за производителите износители и отчитайки сериозността на щетата за промишлеността на Общността, счита се за необходимо осигурените суми чрез временни антидъмпингови мита по силата на временния регламент да бъдат окончателно събирани в размера на окончателно наложеното мито, освен ако размерите на временното мито са по-ниски, в който случай последното взема превес,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С този документ се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели, класифицирани под следните кодове по КН ex 7312 10 82 (код по TARIC 73121082*10), ex 7312 10 84 (код по TARIC 73121084*10), ex 7312 10 86 (код по TARIC 73121086*10), ex 7312 10 88 (код по TARIC 73121088*10) и ex 7312 10 99 (код по TARIC 73121099*10) и произведени в Китайската народна република, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка, Украйна.
2. Размерът на окончателното антидъмпингово мито, приложим към нетната величина CIF, франко границата на Общността цена, преди облагането, на произведените продукти от изброените по-долу дружества е както следва:
Страна
Дружество
Размер на митото
(в %)
Допълнителен код по TARIC
Китайска народна република
Всички дружества
60,4
-
Унгария
Всички дружества
28,1
8900
Индия
Usha Martin Industries & Usha
Beltron Ltd
Shakespeare Sarani
Calcutta-700 071 India
23,8
8613
Всички други дружества
30,8
8900
Мексико
Всички дружества
56,1
8900
Полша
Drumet SA
87-880 Wloclawek, ul.
Polna 26/74 Polska
27,9
8614
Всички други дружества
48,3
8900
Южна Африка
Всички дружества
38,6
8900
Украйна
Всички дружества
51,8
8900
3. Ако не е посочено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Независимо от член 1, окончателното мито няма да се прилага за внос на продукта, описан в член 1, параграф 1 по-горе и пряко изнесен и фактуриран на дружество-вносител в Общността от изброените в параграф 3 дружества, от които Комисията е поела ангажименти във връзка с цената съгласно Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г., поемайки ангажиментите, предложени във връзка с антидъмпинговите процедури, които засягат вноса на стоманени въжета и кабели, произведени в Китайската народна република, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна (4).
2. Когато вследствие на дадена мярка се подаде молба за пускане в свободно обращение, освобождаването от мито да става при условие че на съответните митнически служби на държавата-членка (на Общността) се представи валидна фактура относно ангажимента във формата, уточнена в приложението към временния регламент, която е издадена от някоя от изброените в параграф 3 страни. Ако дружеството е от Украйна, фактурата относно ангажимента трябва да се съпровожда от валидно разрешение за износ, издадено от украинските власти, във формата, уточнена в приложението.
3. Внесени стоки по смисъла на предложените и приети ангажименти следва да се декларират по следните допълнителни кодове по TARIC:
Страна
Дружество
Допълнителен код по TARIC
Унгария
Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt.
Besenyöi utca 18,3527 Miskolc, Hungary
8616
Полша
Drumet SA
87-880 Wloclawek, ul. Polna 26/74, Polska
8617
Slaskie Zaklady Lin i Drutu „Linodrut“ Spólka Akeyjna
Fabryka Lin i Drutów „Linodrut“ Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
PL-41-800 Zabre, Sobieskiego Street No 1,
Fabryka Lin i Drutów Falind Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
PL-41-201 Sosnowiec, Niwecka Street 1
Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu Linodrut Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia, 41-906 Bytom, Ks. Jerzago Popieluszki Street 1Dolnoslaska fabryka Lin i Drutu „Linodrut Linmet“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia, 58-309 Walbrzych, Sluga Street 2
8619
Мексико
Aceros Camesa SA de CV
Margarita Maza de Juárez No. 154,
Col. Nueva Ind. Vallejo
México D.F. C.P. 07700
México
A022
Южна Африка
Haggie
Lower Germiston Road
Jupiter
PO Box 40072
Cleveland
South Africa
A023
Индия
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd.
Shakespeare Sarani, Calcutta, 700071
India
A024
Украйна
Joint Stock Company, Silur ,343700 Khartsyzsk,Donetsk Region,
Ukraine
A025
Член 3
Относно вноса на продукти, описани в член 1, параграф 1, с произход от КНР, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна, сумите, които се осигуряват по силата на временното антидъмпингово мито, наложено съгласно временния регламент, следва да се събират в размера на окончателното наложено мито. Събраните суми, надвишаващи размера на окончателно наложените антидъмпингови мита, следва да се освободят.
Член 4
С настоящото се прекратява процедурата относно вноса на продукти, описани в член 1, параграф 1 и произведени в Република Корея.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 12 август 1999 година.
RÈGLEMENT (CE) N° 1796/1999 DU CONSEIL
du 12 août 1999
instituant un droit antidumping définitif et portant perception définitive du droit provisoire institué sur les importations de câbles en acier originaires de la République populaire de Chine, de Hongrie, d'Inde, du Mexique, de Pologne, d'Afrique du Sud et d'Ukraine, et clôturant la procédure antidumping en ce qui concerne les importations de la République de Corée
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) n° 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet d'un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne(1), et notamment son article 9 et son article 10, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission présentée après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. MESURES PROVISOIRES
(1) Par le règlement (CE) n° 362/1999(2) (ci-après dénommé "règlement provisoire"), la Commission a institué un droit antidumping provisoire sur les importations dans la Communauté de câbles en acier originaires de la République populaire de Chine, d'Inde, du Mexique, d'Afrique du Sud et d'Ukraine et a accepté les engagements offerts par certains exportateurs hongrois et polonais.
B. SUITE DE LA PROCÉDURE
(2) À la suite de l'institution des droits antidumping provisoires, les parties intéressées qui l'ont demandé ont obtenu la possibilité d'être entendues. Les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l'institution d'un droit antidumping définitif ainsi que la perception définitive, au niveau de ces droits, des montants déposés au titre des droits provisoires. Un délai leur a également été accordé afin qu'elles puissent formuler leurs observations à la suite de cette notification.
(3) Les observations présentées par les parties intéressées oralement et par écrit ont été examinées et, au besoin, les conclusions définitives ont été modifiées en conséquence.
C. PRODUITS CONSIDÉRÉS ET PRODUITS SIMILAIRES
1. Produits considérés
(4) Il convient de rappeler que, au considérant 7 du règlement provisoire, le produit concerné est décrit comme suit: câbles en acier, y compris les câbles clos, autres qu'en acier inoxydable, dont la plus grande dimension de la coupe transversale excède 3 millimètres (ci-après dénommés, selon la terminologie utilisée par l'industrie, "câbles en acier").
(5) Il a été allégué que les câbles en acier devaient être classés dans deux catégories de produits distincts selon leur secteur d'application ou d'utilisation, à savoir les câbles à usages généraux et les câbles à usages spécifiques destinés à des industries particulières.
(6) Contrairement aux allégations sur l'existence de deux produits, c'est-à-dire les câbles à usages généraux et les câbles à usages spécifiques, il a été constaté que les producteurs-exportateurs fabriquent un large éventail de différents types de câbles en acier présentant les mêmes caractéristiques physiques essentielles (en l'occurrence, le fil d'acier qui forme les torons, eux-mêmes torsadés autour de l'âme). Il s'est également avéré que tous les câbles en acier présentaient les mêmes caractéristiques techniques essentielles (un certain nombre de fils dans le toron, un certain nombre de torons dans le câble, un certain diamètre et un certain commettage).
(7) Les différents types de câbles en acier peuvent être classés en groupes de produits reflétant leurs caractéristiques physiques et techniques. Si les câbles en acier relevant des groupes de produits situés aux extrémités inférieure et supérieure de la gamme ne sont évidemment pas interchangeables, ceux qui appartiennent aux groupes voisins de produits se sont avérés l'être. Il a été conclu que les différents groupes de câbles en acier se chevauchent et se concurrencent jusqu'à un certain degré. Du fait que les groupes se recoupent, aucune ligne de démarcation précise n'a pu être établie à aucun niveau de la gamme des câbles en acier. Cette conclusion est en ligne avec la jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes(3).
(8) En conclusion, étant donné que tous les câbles en acier se sont avérés présenter les mêmes caractéristiques physiques et techniques et utilisations essentielles, même si des différences existent entre les produits aux extrémités inférieure et supérieure de la gamme, dans la mesure où les câbles en acier de groupes voisins se concurrencent, il a été conclu que tous les produits de la gamme constituent un produit unique et tous les câbles en acier ont été considérés comme un seul et même produit.
2. Produits similaires
(9) Il convient de rappeler que, au considérant 8 du règlement provisoire, la Commission a constaté que les câbles en acier importés des pays concernés et ceux produits et vendus dans la Communauté par l'industrie communautaire étaient similaires sur le plan de leurs caractéristiques physiques et techniques essentielles. Il s'est également avéré que les câbles en acier produits dans la Communauté et importés avaient essentiellement la même utilisation et se concurrençaient.
(10) Il a été allégué que les câbles en acier produits et vendus par les producteurs communautaires n'étaient pas similaires à ceux importés des pays concernés. Il a notamment été fait valoir que les produits fabriqués dans les pays exportateurs étaient principalement des câbles en acier de base alors que les produits fabriqués dans la Communauté étaient des câbles en acier spécifiques. Il a, en outre, été allégué que les producteurs communautaires avaient inclus davantage de types de produits dits "spécifiques" dans leur gamme de câbles en acier au cours de la période examinée, comme le montre l'augmentation de leurs prix unitaires.
(11) Il a été conclu ce qui suit:
- il s'est avéré que les producteurs communautaires ont fabriqué toute la gamme de câbles en acier, tout comme les producteurs-exportateurs, c'est-à-dire les câbles de base ainsi que les câbles plus spécifiques,
- le fait que les produits fabriqués par les producteurs communautaires et les producteurs-exportateurs se chevauchent est prouvé par le volume des ventes de modèles qui se sont avérés correspondants (75 % du volume des ventes des producteurs-exportateurs et 51 % du volume des ventes des producteurs communautaires). Cela est également prouvé par le fait que les câbles en acier produits dans la Communauté et ceux importés couvrent tous les codes NC concernés.
(12) Les conclusions provisoires selon lesquelles les câbles en acier fabriqués dans la Communauté et ceux importés sont des produits similaires au sens de l'article 1er, paragraphe 4, du règlement (CE) n° 384/96 (ci-après dénommé "règlement de base") sont donc confirmées.
D. DUMPING
1. Valeur normale
1.1. Détermination de la valeur normale
(13) Un producteur-exportateur indien a fait valoir que les coûts de production pour la période antérieure à la période d'enquête (1er janvier 1997 au 31 mars 1998) (ci-après dénommée "PE") devaient être établies sur la base des informations concernant une période antérieure à la PE. Toutefois, conformément à l'article 6, paragraphe 1, du règlement de base, pour arriver à des conclusions définitives concernant le dumping, une PE est sélectionnée et les données examinées sont normalement limitées à la PE. Aucune raison n'a été présentée qui montrerait qu'il est plus approprié d'utiliser un coût de production d'une période antérieure à la PE. Plus particulièrement, le producteur-exportateur a continué à produire et à vendre les types de produit en question également pendant la PE. Les conclusions basées sur l'information concernant la PE sont donc représentatives et la demande n'a donc pas été accordée.
(14) Le producteur-exportateur sud-africain et un producteur-exportateur indien ont contesté la méthode utilisée pour déterminer la valeur normale construite du produit concerné.
(15) Le producteur-exportateur sud-africain a fait valoir que la détermination de la marge bénéficiaire sur les ventes intérieures était inadéquate dans la mesure où elle reposait sur toutes les transactions intérieures, y compris les ventes intérieures de câbles d'extraction minière. En raison des propriétés spécifiques des câbles d'extraction minière non exportés vers la Communauté, qui constituent un produit spécifique exigeant un équipement sophistiqué et vendu avec une marge bénéficiaire substantielle, il a allégué que la marge bénéficiaire réalisée sur les ventes intérieures des câbles d'extraction minière ne devait pas être prise en considération dans la détermination de la valeur normale construite des autres types de câbles.
(16) Le producteur-exportateur indien a demandé que les ventes intérieures de certains types de produits de haute valeur soient exclues des calculs de la valeur normale construite, ces produits n'ayant pas ou ayant rarement été exportés pendant la période d'enquête et les ventes intérieures de ces types de produits ayant engendré des bénéfices anormalement élevés faussant la détermination du bénéfice moyen réalisé sur le produit concerné.
(17) Il a été constaté que les câbles d'extraction minière sud-africains et les types de produits indiens de haute valeur étaient des "produits similaires" au produit considéré au sens de l'article 1er, paragraphe 4, du règlement de base. La marge bénéficiaire utilisée pour la construction de la valeur normale a donc été correctement déterminée, conformément à l'article 2, paragraphes 3, 4 et 6, du règlement de base, c'est-à-dire sur la base de toutes les ventes du produit similaire sur le marché intérieur réalisées au cours d'opérations commerciales normales. Dans ce contexte, il convient de noter que, pour la détermination de la marge bénéficiaire conformément à l'article 2, paragraphe 6, du règlement de base, la question de savoir si les types de produits concernés ont également été exportés vers la Communauté n'entre pas en ligne de compte à condition qu'ils constituent un produit similaire au sens du règlement de base.
(18) Ces demandes ont donc été rejetées.
(19) Comme solution de rechange, la société indienne a demandé que le bénéfice moyen soit calculé sur la base de toutes les ventes intérieures, c'est-à-dire des ventes des types de produits à la fois rentables et non rentables, et pas uniquement sur la base des ventes intérieures des types de produits rentables. À cet égard, il convient de noter que, conformément à l'article 2, paragraphe 6, du règlement de base, le montant correspondant aux bénéfices doit être fondé sur des données concernant la production et les ventes, au cours d'opérations commerciales normales, du produit similaire sur le marché intérieur du pays exportateur. Dans ce contexte, les ventes à perte d'un type de produit particulier ne peuvent être prises en considération pour la détermination de la marge bénéficiaire que si le volume des ventes non rentables de ce type de produit ne dépasse pas 20 % de toutes les ventes du type en question ou si le prix de vente moyen pondéré n'est pas inférieur au coût unitaire moyen pondéré. Cette règle ayant été respectée lors de la détermination de la marge bénéficiaire, la solution de rechange proposée n'a pu non plus être acceptée.
(20) Aucune autre observation concernant la valeur normale n'ayant été présentée, les conclusions exposées aux considérants 9 à 13 du règlement provisoire sont confirmées.
1.2. Choix du pays analogue pour les pays n'ayant pas une économie de marché
(21) Les producteurs-exportateurs chinois et ukrainiens ont contesté le choix de l'Inde comme pays analogue et ont demandé une révision du choix provisoire du pays analogue. Le producteur-exportateur ukrainien a proposé le choix de la République de Corée (ci-après dénommée "Corée du Sud") en raison de l'ouverture de son marché.
(22) Les arguments avancés à l'encontre du choix de l'Inde comme pays analogue ont été soigneusement examinés et, pour les raisons exposées ci-après, il a été décidé d'abandonner ce choix. En l'absence de pays tiers à économie de marché ayant coopéré ne faisant pas l'objet de la présente enquête, il a été considéré que la Pologne constituait le choix le plus raisonnable de pays analogue pour la détermination de la valeur normale pour la Chine et l'Ukraine.
(23) À la suite de la communication des mesures provisoires, les producteurs-exportateurs chinois et ukrainiens ont également contesté le choix de la Pologne comme pays analogue en faisant valoir que la Corée du Sud constituait un choix plus approprié en termes de niveau de droit à l'importation, de taille du marché intérieur et de concurrence sur le marché intérieur. La Pologne a toutefois été considérée comme un choix approprié eu égard à son faible niveau de droit à l'importation, à l'ouverture et la taille de son marché intérieur, à l'existence d'une concurrence entre les producteurs locaux et au fait que les câbles en acier polonais offraient globalement la comparaison la plus représentative en termes de modèles correspondants à ceux de la Chine et de l'Ukraine.
(24) En ce qui concerne la Corée du Sud, il a été observé que, bien que le niveau de droit à l'importation soit également faible dans ce pays, le pourcentage de ventes intérieures comparables aux importations dans la Communauté en provenance de la République populaire de Chine y a été nettement inférieur.
(25) Il a donc été considéré que la Pologne constituait le choix le plus raisonnable de pays analogue tant pour l'Ukraine que pour la République populaire de Chine.
2. Prix à l'exportation
(26) Aucune observation concernant le prix à l'exportation n'ayant été présentée, les conclusions exposées aux considérants 14 à 17 du règlement provisoire sont confirmées.
3. Comparaison
(27) Un producteur-exportateur polonais a réitéré sa demande d'ajustement de la valeur normale pour des différences de frais de stockage entre les ventes intérieures et à l'exportation. Toutefois, en l'absence de nouveaux éléments de preuve sur l'effet de ces facteurs sur la comparabilité des prix conformément aux dispositions de l'article 2, paragraphe 10, point k), du règlement de base, la demande n'a pas été acceptée.
(28) Le même producteur-exportateur polonais et un producteur-exportateur hongrois ont réitéré leur demande d'ajustement de la valeur normale pour des différences de stade commercial. En raison des nouveaux éléments de preuve présentés, les demandes ont été réexaminées et acceptées dans la mesure où il a été prouvé que le prix à l'exportation et la valeur normale ont été pratiqués à un stade commercial différent et que cette différence a affecté la comparabilité des prix.
(29) Un producteur-exportateur indien a présenté une demande d'ajustement pour des différences de stade commercial en faisant valoir que les ventes à l'exportation ont été effectuées exclusivement à des grossistes, alors que les ventes intérieures ont été effectuées à des grossistes et aux utilisateurs finals. Un ajustement a été accordé dans la mesure où la demande était justifiée.
(30) Un producteur-exportateur polonais a contesté l'utilisation de taux de change moyens mensuels pour convertir le prix à l'exportation en monnaie nationale dans le cadre de la détermination des conclusions provisoires. Ce producteur-exportateur a fait valoir qu'il aurait fallu avoir recours aux taux de change réellement pratiqués. À cet égard, il convient de noter que le recours aux taux de change moyens mensuels est une pratique normale. En outre, les deux méthodes ont été expérimentées et il a été constaté que les différences étaient minimes et que les éventuelles différences positives étaient compensées par des différences négatives; dès lors, aucune des deux méthodes n'a systématiquement donné lieu à des taux de change plus élevés ou plus bas et cette question n'a pas eu d'incidence importante sur la marge finale de dumping. Il a donc été décidé de recourir à la pratique normale des taux de change moyens mensuels.
(31) Le producteur-exportateur sud-africain a demandé un ajustement des prix à l'exportation au titre de la conversion de monnaies en faisant valoir qu'une comparaison entre le taux de change le plus bas de la devise sud-africaine et de l'écu pendant la période d'enquête et le taux de change le plus élevé en 1999 a montré une dévaluation importante de l'écu.
(32) Conformément à l'article 2, paragraphe 10, point j), du règlement de base, cette demande a été rejetée parce que les fluctuations des taux de change n'ont pas affiché une tendance soutenue pendant la période d'enquête qui puisse justifier un ajustement. En outre, il convient de noter que la dévaluation moyenne de l'écu par rapport au rand sud-africain était très faible pendant la période d'enquête.
(33) Aucune autre observation concernant la comparaison n'ayant été présentée, les conclusions exposées aux considérants 17 à 19 et 21 à 23 du règlement provisoire sont confirmées.
4. Marges de dumping
4.1. Méthode
(34) Au stade provisoire, les ventes à l'exportation de câbles en acier effectuées par un producteur-exportateur indien à son importateur lié dans la Communauté et transformées ensuite par ce dernier ont été exclues de la détermination du dumping.
(35) À la suite de la communication des mesures provisoires, le producteur-exportateur indien a contesté cette approche. Il a été demandé que le dumping établi pour les transactions d'exportation examinées soit exprimé en pourcentage du prix CAF total, c'est-à-dire comprenant les transactions d'exportation concernant les produits transformés par la suite comme décrit ci-dessus. À l'appui de cette demande, le producteur-exportateur a souligné que les éventuelles mesures antidumping seraient appliquées à toutes les importations du produit concerné.
(36) Cette demande n'a pas pu être acceptée. Premièrement, il aurait été difficile de construire un prix à l'exportation fiable des produits importés revendus par la suite à l'état transformé. Deuxièmement, les ventes à l'exportation prises en considération pour la détermination d'une marge de dumping ont représenté 80 % de toutes les reventes à l'exportation vers la Communauté effectuées par le producteur-exportateur pendant la période d'enquête. Cette proportion a été considérée comme une base largement suffisante pour permettre de tirer des conclusions représentatives. Troisièmement, les ventes à l'exportation concernant des produits transformés par la suite n'ont pas pu être utilisées pour la détermination de la marge de dumping, car cela aurait faussé les conclusions en abaissant la marge de dumping de manière artificielle.
(37) Par conséquent, la méthode utilisée pour l'établissement des conclusions provisoires, y compris des marges résiduelles, exposée aux considérants 24 à 26, est confirmée.
4.2. Niveau des marges de dumping
(38) La valeur normale moyenne pondérée par type considéré a été comparée au prix à l'exportation moyen pondéré au niveau départ usine et au même stade commercial, conformément à l'article 2, paragraphe 11, du règlement de base.
(39) Après un réexamen des calculs, notamment en raison du fait que, pour la République populaire de Chine et l'Ukraine, les valeurs normales ont été basées sur les ventes intérieures des producteurs polonais, les marges de dumping définitivement établies, exprimées en pourcentage du prix CAF frontière communautaire, s'établissent comme suit:
TABLE
E. INDUSTRIE COMMUNAUTAIRE
1. Production communautaire
(40) En l'absence de nouvelles informations, les conclusions provisoires exposées aux considérants 34 et 36 du règlement provisoire sont confirmées.
2. Industrie communautaire
(41) À la suite des commentaires formulés par les parties intéressées, l'industrie communautaire se présente comme suit.
(42) Les seize producteurs communautaires à l'origine de la plainte et les quatre producteurs communautaires soutenant la plainte, qui ont coopéré à l'enquête, constituent "l'industrie communautaire" au sens de l'article 4 du règlement de base, à savoir
- Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Allemagne)
- Bridon International Limited (Royaume-Uni)
- BTS Drahtseile GmbH (Allemagne)
- Cables Y Alambres Especiales Sa. (Espagne)
- Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Allemagne)
- Cordoaria Oliveira SA (Portugal)
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Allemagne)
- Holding FICADI (France)
- Iscar Funi Metalliche (ltalie)
- D. Koronakis SA (Grèce)
- Metalcalvi Wire Ropes (ltalie)
- Midland Wire Cordage Co. Ltd (Royaume-Uni)
- Randers Rebslaareri (Danemark)
- Redaelli Tecnacordati SPA (ltalie)
- Trefileurope (France)
- Trenzas Y Cables S.L. (Espagne)
- Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Allemagne)
- Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Autriche)
- Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Allemagne)
- Wadra GmbH (Allemagne).
3. Importations effectuées par l'industrie communautaire
(43) Certaines parties intéressées ont contesté le calcul du niveau des importations effectuées par l'industrie communautaire.
(44) Il convient de noter que les informations relatives aux importations sont fondées sur les données fournies par les exportateurs dans leurs listes des ventes à l'exportation, dûment vérifiées. Les importations réalisées par l'industrie communautaire, ainsi établies, représentent 4,4 % de la consommation au cours de la période d'enquête.
(45) L'analyse du règlement provisoire aboutissant à la conclusion que, compte tenu du faible niveau de ses importations, la principale activité de l'industrie communautaire est bien la production de câbles en acier est confirmée. En outre, ce niveau était insuffisant pour protéger les producteurs communautaires des effets préjudiciables du dumping ou leur permettre de profiter indûment des importations en question.
F. PRÉJUDICE
1. Remarque préliminaire - la période d'enquête
(46) Il a été avancé que la prise en compte de l'année 1994 fausse l'analyse du préjudice dans la mesure où la plus grande partie des importations ont été effectuées entre 1994 et 1995 et où le niveau des importations en provenance des pays concernés s'est stabilisé par la suite. D'aucuns ont également fait valoir que la situation de l'industrie communautaire est restée stable entre 1995 et la période d'enquête. Il a, par conséquent, été demandé de fixer le début de la période d'examen du préjudice en 1995.
(47) Cet examen a pour but d'évaluer l'effet des importations faisant l'objet d'un dumping sur la situation économique de l'industrie communautaire pendant la période d'enquête. Aux fins de cette analyse, la Commission établit les tendances suivies par divers indicateurs sur la base d'informations relatives à plusieurs années précédant la période d'enquête. Le fait de retenir 1994 ou 1995 comme point de départ importe donc peu.
(48) Quoi qu'il en soit, il convient de noter que:
- même si la majeure partie des importations en provenance des pays concernés ont été effectuées entre 1994 et 1995, contrairement à ce qui a été prétendu, ces importations ont continué à augmenter après 1995 (+12 % entre 1995 et la période d'enquête),
- les prix de ces importations sont restés sensiblement inférieurs à ceux de l'industrie communautaire pendant toute cette période,
- l'incidence de ces importations sur la situation de l'industrie communautaire s'est traduite par une détérioration sensible de la rentabilité entre 1994 et 1995 (de 1,3 à - 0,3 %) qui a coïncidé avec une perte de part de marché (- 10 points de pourcentage). Comme expliqué dans le règlement provisoire, l'industrie communautaire a tenté de récupérer sa part de marché en diminuant ses prix entre 1995 et 1996, ce qui n'a fait qu'accroître ses pertes (de - 0,3 % à - 0,7 %). Entre 1996 et 1997, l'industrie communautaire a essayé de remédier à la situation en relevant ses prix au détriment, cette fois, de sa part de marché qui a encore reculé,
- la détérioration de la situation de l'industrie communautaire est donc le résultat de la pression exercée à la fois par le volume des importations en provenance des pays concernés et par leur faible niveau de prix.
(49) Compte tenu de ce qui précède, la demande relative au point de départ de l'analyse des tendances est rejetée.
(50) Par conséquent, la période prise en considération pour l'analyse de la situation économique de l'industrie communautaire a permis une évaluation valable qui reflète exactement l'évolution du marché des câbles en acier dans la Communauté.
2. Cumul
2.1. Importations en provenance de Hongrie
(51) Un producteur-exportateur a de nouveau allégué que les importations en provenance de Hongrie ne doivent pas être cumulées avec celles des autres pays concernés. Toutefois, aucun nouvel argument n'a été présenté à l'appui de cette allégation. Par conséquent, les raisons du cumul exposées au considérant 47 du règlement provisoire sont confirmées.
2.2. Importations en provenance du Mexique
(52) Un producteur-exportateur a avancé que les importations en provenance du Mexique ne doivent pas être cumulées avec les importations en provenance des autres pays concernés, faisant valoir qu'elles devraient être considérées comme de minimis. À cet égard, il a été allégué que la majeure partie des importations en provenance du Mexique ont été effectuées par un importateur lié à un producteur communautaire et qu'elles ne doivent donc pas être prises en considération lors de l'établissement du niveau des importations mexicaines. Le reste des importations en provenance du Mexique seraient donc de minimis et ne devraient dès lors pas être cumulées avec les autres importations concernées aux fins de l'analyse du préjudice.
(53) Il y a lieu de noter que, pour déterminer si les importations en provenance d'un pays donné doivent être considérées comme de minimis au sens de l'article 9, paragraphe 3, du règlement de base, le volume total des importations en provenance de ce pays est calculé.
(54) Le niveau des importations précisé aux considérants 45 et 48 du règlement provisoire est donc confirmé, soit 3 % de la consommation au cours de la période d'enquête. Par conséquent, l'allégation selon laquelle les importations en provenance du Mexique seraient de minimis est écartée.
3. Prix des importations faisant l'objet d'un dumping
3.1. Comparaison entre les prix de la Communauté et ceux des importations faisant l'objet d'un dumping
(55) Il a été prétendu que les éléments utilisés pour définir les catégories de câbles en acier utilisées aux fins de la détermination de la sous-cotation ne permettent pas une comparaison valable et appropriée des prix. Il a notamment été avancé que les éléments dont il n'a pas été tenu compte pour déterminer la sous-cotation (c'est-à-dire la galvanisation, la résistance à la traction, l'âme et l'enveloppe) ainsi que d'autres éléments ne figurant pas dans le questionnaire (tels que la variation de diamètre tolérée, le facteur d'allongement et la charge de rupture) ont une incidence notable sur les prix. Il a également été allégué qu'il faudrait utiliser les mêmes catégories de produits pour les calculs du dumping et du préjudice.
(56) Les conclusions suivantes ont été établies:
- aux fins de la détermination de la sous-cotation, les câbles en acier ont été regroupés en fonction du nombre de fils et de torons, du commettage et du diamètre du câble. Il a été constaté que les prix des câbles en acier étaient essentiellement déterminés par ces éléments. Les autres éléments qui n'ont pas été pris en considération pour l'analyse de la sous-cotation (c'est-à-dire la galvanisation, la résistance à la traction, l'âme et l'enveloppe), n'ont qu'une incidence secondaire sur les prix du marché communautaire.
Les calculs de sous-cotation effectués sur la base des catégories de câbles en acier établies selon la méthode décrite ci-dessus couvrent un volume raisonnable des ventes tant des producteurs-exportateurs que de l'industrie communautaire. Il a donc été considéré que le résultat ainsi obtenu était valable et représentatif,
- quant à l'inclusion d'éléments supplémentaires dans le questionnaire (tels que la variation de diamètre tolérée, le facteur d'allongement et la charge de rupture), elle a été jugée inutile, ces éléments résultant en grande partie d'une combinaison des caractéristiques principales dont il a été tenu compte pour établir les catégories de câbles en acier. Il a été considéré que l'inclusion de ces éléments n'apporterait rien à la précision de la comparaison des prix et que, par conséquent, leur prise en compte compliquerait indûment la tâche de toutes les parties intéressées,
- il n'a pas été jugé bon d'utiliser les catégories de produits établies aux fins de la détermination de la marge de dumping pour calculer la sous-cotation, car ces catégories résultent, en grande partie, d'une comparaison entre les divers produits proposés par une société donnée, à savoir les produits identiques ou similaires fabriqués par un seul et même producteur et vendus sur deux marchés différents. En revanche, la détermination de la sous-cotation consiste en une comparaison entre un plus grand nombre de câbles en aciers vendus par un plus grand nombre de parties. Il a donc été considéré que la méthodologie déjà utilisée dans le règlement provisoire constitue une base plus raisonnable pour l'analyse de la sous-cotation, dans la mesure où elle couvre un volume de ventes maximal tout en tenant compte des principaux éléments influençant les prix,
- enfin, aucun écart de prix net n'a été constaté entre les divers types de câbles en acier regroupés dans une même catégorie.
(57) En conclusion, les arguments concernant l'établissement des catégories de produits aux fins du calcul de la sous-cotation sont rejetés.
3.2. Stade commercial
(58) Certaines parties intéressées ont demandé que les prix de vente soient ajustés pour tenir compte d'une prétendue différence de stade commercial, faisant valoir que les produits de l'industrie communautaire étaient vendus à des utilisateurs finals, tandis que les produits importés l'étaient à des grossistes/distributeurs.
(59) Il s'est avéré que les produits de l'industrie communautaire ont été écoulés par divers circuits de vente et vendus aussi bien à des grossistes/distributeurs qu'à des utilisateurs finals. Aucun écart de prix constant et/ou net n'a été constaté entre les différents circuits de vente.
(60) La demande d'ajustement au titre du stade commercial a donc été rejetée.
4. Situation de l'industrie communautaire
(61) Certains producteurs-exportateurs ont prétendu que l'industrie communautaire n'a pas subi de préjudice important au sens de l'article 3 du règlement de base, faisant valoir que sa production, ses capacités, ses prix, ses investissements et sa productivité sont restés stables ou se sont améliorés entre 1994 et la période d'enquête.
4.1. Production
(62) Les niveaux de production sont restés stables au cours de la période examinée (+ 1 %), constatation qui doit être replacée dans le contexte d'une augmentation des stocks (+ 30 %) associée à une diminution du volume des ventes (- 9 %), comme précisé aux considérants 58 à 60 du règlement provisoire. Il est également rappelé que la consommation a progressé de 5 % sur cette période.
4.2. Capacité et investissements
(63) La conclusion, exposée aux considérants 59 et 65 du règlement provisoire, selon laquelle l'augmentation des capacités constatée dans le règlement provisoire (+ 11 %) s'explique par des investissements réalisés pour remplacer des machines dépassées est confirmée.
4.3. Rentabilité
(64) Certains producteurs-exportateurs ont contesté l'utilisation des comptes vérifiés pour calculer la rentabilité de l'industrie communautaire, comme précisé au considérant 64 du règlement provisoire, faisant valoir que ces comptes couvrent les ventes de produits ne relevant pas de la présente enquête et qu'ils ne portent pas sur la totalité de la période d'enquête.
(65) Il a été constaté que si certaines sociétés étaient en mesure de fournir des informations spécifiques aux produits concernés, d'autres ne disposaient pas d'une comptabilité analytique permettant de distinguer les produits soumis à l'enquête. À défaut, il a été considéré que les comptes vérifiés offraient des informations fiables sur le groupe de produits le plus étroit comprenant le produit concerné pour lequel les données nécessaires sur la rentabilité étaient disponibles. La production de câbles en acier est la principale activité de chacune des six sociétés retenues dans l'échantillon. Il a été constaté que les autres produits fabriqués par ces sociétés (tels que les câbles en acier inoxydable, les câbles en acier d'un diamètre inférieur à 3 mm, les fils en acier et les torons précontraints) sont largement liés à cette activité principale et sont produits par le même personnel utilisant les mêmes machines et les mêmes matières premières.
(66) La prise en compte de la rentabilité de 1997 au lieu de celle de la période d'enquête a été jugée raisonnable, 1997 couvrant en grande partie la période d'enquête, comprise entre janvier 1997 et mars 1998.
(67) En conclusion, pour les raisons exposées ci-dessus, il a été considéré que les comptes vérifiés fournissent une image fiable et représentative de la rentabilité du produit concerné, conformément à l'article 3, paragraphe 8, du règlement de base.
(68) À l'époque du règlement provisoire, un producteur communautaire dont l'exercice se termine au mois de mars, ne disposait que de données provisoires sur la rentabilité. Il a, depuis lors, transmis des informations définitives et la rentabilité de l'industrie communautaire a été recalculée à - 0,3 % en 1997, année qui, comme précisé ci-dessus, est représentative de la période d'enquête. La rentabilité de l'industrie communautaire est donc passée de + 1,3 % en 1994 à - 0,3 % en 1997.
4.4. Conclusion relative à la situation de l'industrie communautaire
(69) Certains producteurs-exportateurs ont fait valoir que l'industrie communautaire a enregistré de bons résultats après 1995 si bien qu'il était inutile de déterminer l'existence d'un préjudice important.
(70) Il y a lieu de rappeler (voir section F, point 1 "Remarque préliminaire") que la situation de l'industrie communautaire s'est détériorée que l'on prenne 1994 ou 1995 comme point de départ de l'analyse du préjudice. Même avec 1995 comme point de départ, la production, le volume des ventes, l'emploi et les investissements ont diminué, les stocks ont augmenté, la part de marché est restée stable (passant de 65,26 à 65,64 %) et la rentabilité est restée négative (- 0,3 %).
(71) De toute manière, conformément à l'article 3, paragraphe 5, du règlement de base, l'analyse du préjudice subi par l'industrie communautaire repose sur l'évaluation globale de ces indicateurs économiques dont aucun ne peut, pris isolément, constituer une base de jugement décisive.
(72) Cet argument est donc rejeté.
4.5. Conclusion relative au préjudice
(73) La conclusion, exposée au considérant 68 du règlement provisoire, selon laquelle l'industrie communautaire a subi un préjudice important est confirmée.
G. LIEN DE CAUSALITÉ
(74) En l'absence de nouvelles informations, les conclusions provisoires exposées aux considérants 69 à 85 du règlement provisoire sont confirmées.
H. INTÉRÊT DE LA COMMUNAUTÉ
(75) Certaines parties ont soulevé des questions concernant l'évaluation de l'incidence des mesures antidumping sur les industries utilisatrices.
(76) Il convient de rappeler que les industries utilisatrices concernées par la présente procédure n'ont pas répondu aux questionnaires qui leur avaient été envoyés par les services de la Commission (voir le considérant 87 du règlement provisoire). En outre, ces derniers n'ont reçu aucune information après la publication du règlement provisoire. Il y a lieu de noter que les conclusions exposées dans le règlement provisoire indiquaient que les utilisateurs ne seraient guère affectés par l'institution de mesures. En l'absence de contestation de la part des utilisateurs, cette conclusion est confirmée.
(77) Plusieurs parties intéressées ont fait valoir que les producteurs communautaires ne produisent pas de câbles en acier de petit diamètre et que les mesures antidumping entraîneraient une pénurie de ce type de câbles en acier sur le marché de la Communauté. Il a également été avancé qu'elles auraient une incidence négative sur la situation de l'emploi des importateurs qui importent actuellement des câbles en acier dans la Communauté.
(78) Il est rappelé que l'industrie communautaire produit tous les types de câbles en acier, y compris des câbles de petit diamètre. Il est conclu que l'institution de mesures ne provoquerait pas une hausse de prix susceptible d'entraîner une insuffisance de l'offre de câbles en acier de petit diamètre sur le marché communautaire. Il est également confirmé qu'il existe d'autres sources d'approvisionnement en câbles en acier qui ne sont pas soumises aux mesures antidumping (voir le considérant 105 du règlement provisoire).
(79) Compte tenu de ce qui précède, il est conclu que l'institution de mesures définitives n'aurait aucune incidence négative notable sur les opérateurs économiques de la Communauté.
I. MESURES ANTIDUMPING
1. Clôture de la procédure concernant la Corée du Sud
(80) Compte tenu des conclusions exposées aux considérants 24 et suivants du règlement provisoire selon lesquelles la marge de dumping de la Corée du Sud est de minimis et en l'absence de tout nouvel argument à l'encontre de la clôture de la procédure concernant la Corée du Sud, la procédure est close sans institution de mesures pour les importations en provenance de ce pays.
2. Niveau d'élimination du préjudice
(81) Pour établir les mesures à instituer au stade définitif, il a été considéré que les prix des importations faisant l'objet d'un dumping devaient être augmentés à un niveau non préjudiciable. Pour calculer la majoration de prix nécessaire (soit la marge de préjudice), les prix des importations faisant l'objet d'un dumping ont été comparés aux prix de vente de l'industrie communautaire augmentés du manque à gagner et d'un bénéfice raisonnable. Il y a lieu de noter que, la rentabilité de l'industrie communautaire ayant été recalculée à - 0,3 % en 1997 (voir le point 4.3 "Rentabilité"), le manque à gagner utilisé pour déterminer la marge de sous-cotation des prix indicatifs a été modifié en conséquence. Pour le reste, la méthodologie utilisée pour établir la marge de préjudice décrite au considérant 110 du règlement provisoire est confirmée.
3. Engagements
(82) Plusieurs producteurs-exportateurs de la République populaire de Chine, du Mexique et d'Ukraine ont proposé des engagements à un stade tardif de l'enquête. Quant à l'Inde et à l'Afrique du Sud, les producteurs-exportateurs ont offert de nouveaux engagements de prix.
- En ce qui concerne la République populaire de Chine, les engagements proposés n'ont pas pu être acceptés étant donné qu'aucune des sociétés de ces pays n'a bénéficié du traitement individuel et que les engagements proposés ne contenaient aucune garantie de la part des autorités chinoises en matière de surveillance.
- En ce qui concerne le Mexique, l'Inde (Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd.), l'Afrique du Sud et l'Ukraine, les producteurs-exportateurs concernés ont offert des engagements de prix qui sont considérés comme acceptables.
(83) Il est rappelé que, aux considérants 112 et suivants du règlement provisoire, la Commission a accepté les engagements offerts par les producteurs-exportateurs hongrois et polonais. Les prix minima fixés dans ces engagements ont été ajustés pour refléter les conclusions définitives de l'enquête.
4. Forme et niveau des mesures définitives
(84) Les mesures définitives doivent prendre la forme de droits ad valorem, dont les taux ont été fixés individuellement pour les sociétés ayant coopéré. En ce qui concerne les autres producteurs-exportateurs, compte tenu du degré élevé de coopération, il y a lieu de leur appliquer le droit de douane spécifique le plus élevé constaté pour un exportateur du pays concerné ayant coopéré. Pour les sociétés qui ont offert des engagements de prix acceptables, les mesures définitives prennent la forme d'engagements.
(85) Conformément à l'article 9, paragraphe 4, lorsque les marges de dumping constatées pour un producteur-exportateur donné sont inférieures aux hausses de prix à l'importation correspondantes nécessaires pour éliminer le préjudice, calculées de la manière décrite ci-dessus, les droits définitifs ne doivent pas excéder les marges de dumping établies.
(86) Ces droits, exprimés en pourcentage du prix net franco frontière communautaire avant dédouanement s'établissent, comme suit:
TABLE
(87) Les taux de droit individuels précisés dans le présent règlement ont été établis sur la base des conclusions de la présente enquête antidumping et reflètent par conséquent la situation au moment de l'enquête. Ils s'appliquent donc exclusivement aux importations des produits originaires des pays concernés et fabriqués par les entités juridiques spécifiquement mentionnées. Les produits fabriqués par toute autre société non spécifiquement mentionnée dans le dispositif du présent règlement, y compris les entités liées, ne peuvent pas bénéficier de ces taux et seront soumis au taux de droit résiduel.
(88) Toute demande de taux de droit individuel (par exemple, à la suite d'un changement de dénomination de l'entité) doit être immédiatement adressée à la Commission et contenir toutes les informations pertinentes, notamment la mention de toute modification des activités de la société liées à la production, aux ventes intérieures et à l'exportation résultant de ce changement de dénomination.
J. PERCEPTION DES DROITS PROVISOIRES
(89) Compte tenu de l'ampleur des marges de dumping établies pour les producteurs-exportateurs et de l'importance du préjudice causé à l'industrie communautaire, il est jugé nécessaire de percevoir définitivement les montants déposés au titre des droits antidumping provisoires institués par le règlement provisoire au niveau du droit définitif, sauf si le droit définitif est supérieur au taux de droit provisoire, auquel cas, ce dernier prévaut,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping définitif sur les importations de câbles en acier, relevant actuellement des codes NC ex 7312 10 82 (code TARIC 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (code TARIC 7312 10 84*10), ex 7312 10 86 (Code TARIC 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (code TARIC 7312 10 88*10) et ex 7312 10 99 (code TARIC 7312 10 99*10), originaires de la République populaire de Chine, de Hongrie, de l'Inde, du Mexique, de Pologne, d'Afrique du Sud et d'Ukraine.
2. Le taux du droit définitif applicable au prix net franco frontière communautaire, avant dédouanement, des produits fabriqués par les sociétés énumérées ci-dessous s'établit comme suit:
TABLE
3. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits douaniers sont applicables.
Article 2
1. Par dérogation à l'article ler, le droit définitif ne s'applique pas aux importations des produits décrits à l'article 1er, paragraphe 1, et directement exportés et facturés à un importateur dans la Communauté par les sociétés visées au paragraphe 3, dont les engagements de prix ont été acceptés par la Commission dans sa décision 1999/572/CE portant acceptation des engagements offerts dans le cadre de la procédure antidumping concernant les importations de câbles en acier originaires de la République populaire de Chine, de Hongrie, de l'lnde, de la République de Corée, du Mexique, de Pologne, d'Afrique du Sud et d'Ukraine(4).
2. Au moment de la demande de mise en libre pratique conformément aux engagements, l'exonération du droit est subordonnée à la présentation aux autorités douanières compétentes des États membres d'une facture conforme, en la forme figurant dans l'annexe du règlement provisoire, délivrée par l'une des sociétés visées au paragraphe 3. Dans le cas de la société ukrainienne, la facture devra être accompagnée d'une licence d'exportation conforme délivrée par les autorités ukrainiennes, en la forme figurant dans l'annexe.
3. Les importations réalisées dans le cadre des engagements offerts et acceptés sont déclarées sous les codes additionnels TARIC suivants :
TABLE
Article 3
En ce qui concerne les importations des produits décrits à l'article 1er, paragraphe 1, originaires de la République populaire de Chine, de Hongrie, de l'Inde, du Mexique, de Pologne, d'Afrique du Sud et d'Ukraine, les montants déposés au titre du droit antidumping provisoire institué par le règlement provisoire sont définitivement perçus au taux du droit définitif. Les montants déposés au-delà du taux définitif sont libérés.
Article 4
La procédure concernant les importations de produits décrits à l'article 1er, paragraphe 1, originaires de la République de Corée est close.
Article 5
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 12 août 1999.