31983L0417
L 237/25
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 25 юли 1983 година
за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно определени лактопротеини (казеини и казеинати), предназначени за консумация от човека
(83/417/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване Европейската икономическа общност, и в частност член 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че законовите, подзаконовите и административните разпоредби, прилагани в някои от държавите-членки, определят състава и производствените характеристики на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, както и условията, на които трябва да отговарят тези продукти, с цел прилагане на указания или разрешение за използването им при производството на други храни; като има предвид, че такива разпоредби не съществуват в други държави-членки към настоящия момент;
като има предвид, че тази ситуация възпрепятства свободното движение на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, и създава условия за нелоялна конкуренция между потребителите; като има предвид, че същата има директно действие върху създаването и функционирането на общия пазар;
като има предвид, че това налага определянето на общностно равнище на правила, които трябва да се съблюдават по отношение на състава и етикетите на тези продукти;
като има предвид, че към настоящия момент годните за консумация казеини и казеинати по принцип не се продават на крайния потребител; като има предвид, че в случаите, когато все пак се извърши подобна продажба, се прилага също Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламирането на хранителни продукти, предназначени за продажба на крайния потребител (4);
като има предвид от друга страна, че с цел улесняване на търговията е препоръчително да се приемат на общностно равнище правила за поставяне на етикети, приложими за годни за консумация казеини и казеинати, предназначени за използване в търговията;
като има предвид, че предварителната програма на Европейската икономическа общност относно политиката за защита на потребителите и информацията (5) предвижда действия на Общността в области от особено значение за защита на здравето и безопасността на потребителите, по-специално в областта на храните;
като има предвид, че процесът на определяне на процедурите за вземане на проби и методите за анализ, необходими за тестване на състава и другите свойства на въпросните продукти, съставлява мярка за техническо прилагане, приемането на която трябва да се възложи на Комисията, с цел да опрости и ускори процедурата;
като има предвид, че във всички случаи, за които Комисията е упълномощена от Съвета да прилага правилата, касаещи хранителните вещества, предназначени за консумация от човека, се налага изготвянето на процедура за установяване на тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по храните, създаден съгласно Решение 69/414/ЕИО (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се отнася до лактопротеини, определени в приложенията, които са предназначени за консумация от човека, както и техните смеси.
2. За целите на настоящата директива:
-
„казеини“ означава основната протеинова съставка в млякото, измита и изсушена, неразтворима във вода и получена от обезмаслено мляко чрез утаяване:
-
посредством прибавяне на киселина или
-
посредством микробно окисляване, или
-
посредством използване на сирище, или
-
посредством използване на други ензими за коагулиране на млякото,
без да засяга възможността за предварително извършване на процеси за обмен на йони и процеси на концентрация,
-
„казеинати“ означава продукти получени чрез изсушаване на казеини, третирани с неутрализиращи агенти,
-
„обезмаслено мляко“ означава мляко от една или повече крави, към което няма добавки и от чийто състав е намалено само количеството мазнини.
Член 2
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
-
продуктите, определени в приложенията могат да се пуснат на пазара само в случай, че отговарят на описанията и правилата, заложени в настоящата директива и приложенията към нея и
-
продукти, които не отговарят на критериите, заложени в приложенията, са представени с название и етикет по начин, който да не подвежда купувача относно характера, качеството или употребата им.
Член 3
Названията, упоменати в приложенията, се запазват за описаните продукти и трябва да се използват за търговски цели за обозначаване на тези продукти.
Член 4
1. Без да се засяга Директива 79/112/ЕИО и без да се засягат разпоредбите, които следва да се приемат от Общността във връзка с поставянето на етикети върху храни, които не са предназначени за крайния потребител, единствените задължителни данни, които трябва да са отбелязани върху пакетите, кутиите или етикетите на продуктите, определени в приложенията, данни, които трябва да се виждат ясно, да са четливи и изписани с незаличими букви, са следните:
а)
названието, запазено за тези продукти съгласно член 3, като за казеинатите се посочват и съответният катион или катиони;
б)
в случай на продукти, пуснати на пазара като смеси:
-
трябва да фигурират думите „смес от…“, следвани от названията на различните продукти, съставляващи сместа, подредени по тегло в низходящ ред,
-
трябва да се посочват катионът или катионите в случай на казеинат или казеинати,
-
трябва да се посочва количеството протеини в случай на смеси, съдържащи казеинати;
в)
нетното количество, изразено със следните единици за тегло: килограм или грам. До края на преходния период, по време на който на територията на Общността е разрешено използването на имперски единици за мярка, посочени в глава Г от приложението към Директива 71/354/ЕИО на Съвета от 18 октомври 1971 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерните единици (7), последно изменена от Директива 76/770/ЕИО (8), Ирландия и Обединеното Кралство могат да разрешат количеството да се изразява само в имперски мерни единици, изчислени въз основа на следната система за приравняване:
- 1 мл= 0,0352 течни унции,
- 1 л= 1,760 пинти или 0,220 галона,
- 1 г= 0,0353 унции (авоардюпоа),
- 1 кг= 2,205 паунда;
г)
името или търговското наименование и адресът на производителя или опаковчика, или продавача, установен на територията на Общността;
независимо от това, в случай на национална продукция държавите-членки могат да прилагат национални разпоредби, съгласно които се изисква надлежното предоставяне на информация относно производствената или опаковъчна единица;
д)
в случай на продукти, внесени от трети страни, името на държавата, от която произхождат;
е)
датата на производство или друга маркировка, по която да се определи партидата.
2. Държавите-членки забраняват продажбата на годни за консумация казеини и казеинати на територията им, ако елементите, упоменати в параграф 1, букви а), б), д) и е), не са на език, който е лесно разбираем за купувача, освен ако последният е получил информацията по други начини; тази разпоредба не предполага появата на упоменатите елементи на няколко езика.
Данните, упоменати в параграф 1, буква б), третото тире и букви в), г), и д), трябва да се появяват само в придружаващ документ. За транспорт в големи количества, това дерогиране може да се разшири до буква б), второто тире и буква е).
Член 5
Без да се засягат разпоредбите на Общността, които следва да се приемат в областта на здравеопазването и хигиената във връзка с основните материали, упоменати в приложения I и II, такива продукти трябва да се подложат на топлинна обработка, която да доведе до отрицателна фосфатаза.
Член 6
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че търговията с продуктите, упоменати в член 1, които отговарят на определенията и правилата, заложени в настоящата директива и приложенията към нея, не може да бъде възпрепятствана от прилагането на нехармонизирани национални разпоредби относно състава, производствените спецификации, опаковането или етикетирането на тези продукти или на хранителните вещества като цяло.
2. Параграф 1 не се прилага за нехармонизирани разпоредби, които се считат за оправдателни въз основа на:
-
защита на общественото здраве,
-
предотвратяване на измами, освен ако такива разпоредби могат да възпрепятстват прилагането на определенията и правилата, заложени в настоящата директива,
-
защита на индустриалната и търговска собственост, посочване на източника, регистрацията, обозначаваща произхода и предотвратяване на нелоялна конкуренция.
Член 7
1. В случаите, когато в резултат от нова информация или преоценка на вече съществуваща такава, създадена вследствие на приемането на директивата, някоя от държавите-членки установи наличието на детайлни доказателства, че използването в продуктите, определени в приложения I и II, на едно от упоменатите вещества или максималното количество вещество, което може да се използва, застрашава човешкото здраве, дори и ако отговаря на условията на настоящата директива, същата държава-членка може временно да преустанови или ограничи прилагането на въпросните разпоредби на територията си. Тя незабавно уведомява за това другите държави-членки и Комисията, като уточнява мотивите, с които обосновава решението си.
2. Комисията анализира в най-кратък срок представените от засегнатата държава-членка мотиви и се консултира с държавите-членки, участващи в Постоянния комитет по храните, след което незабавно представя становището си и предприема необходимите мерки.
3. Ако Комисията счете, че са необходими изменения на настоящата директива за смекчаване на посочените в параграф 1 затруднения и за да защити човешкото здраве, тя започва процедура, предвидена в член 10 за приемането на такива изменения. В този случай държавата-членка, която е приела мерки за сигурност, може да ги запази до влизане в сила на измененията.
Член 8
По предложение от Комисията Съветът приема при необходимост критерии за чистота на технологичните съставки, упоменати в приложенията.
Член 9
Установява се следното съгласно процедурата, определена в член 10:
а)
методите за анализ, необходими за проверка на критериите за чистота, определени в член 8;
б)
процедурите за вземане на проби и методите на анализ, необходими за проверка на състава и производствените спецификации в момента на производство на продуктите, описани в приложенията.
Член 10
1. В случаите, когато се започне процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът се отнася до Постоянния комитет по храните, създаден с Решение 69/414/ЕИО, по-долу наричан „Комитет“, от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект с мерките, които следва да се приемат. Комитетът дава становище за упоменатия проект в срок, определен от председателя на Комитета предвид степента на спешност на въпроса. Комитетът взима решение с мнозинство от поне 45 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не участва в гласуването.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако същите съответстват на становището на Комитета.
б)
В случаите, когато предвидените мерки не съответстват на становището на Комитета или когато не е дадено становище, Комисията представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът действа с квалифицирано мнозинство.
в)
Ако при изтичане на период от три месеца от датата, на която въпросът е отнесен към Съвета, последният не е предприел съответните действия, предложените мерки следва да се приемат от Комисията.
Член 11
Настоящата директива не се прилага към продукти, упоменати в член 1, предназначени за износ до трети страни.
Член 12
Държавите-членки правят такива изменения в техните законодателства, каквито могат да бъдат необходими за привеждане на тяхното законодателство в съответствие с настоящата директива и уведомяват Комисията за това; така изменените законодателства следва да се прилагат така, че:
-
да позволяват търговия с продукти, съответстващи на настоящата директива, не по-късно от две години след нотификацията ѝ (9),
-
да забранят търговията с продукти, които не съответстват на настоящата директива три години след нотификацията ѝ.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 1983 година.
Directive du Conseil
du 25 juillet 1983
relative au rapprochement des législations des États membres concernant certaines lactoprotéines (caséines et caséinates) destinées à l'alimentation humaine
(83/417/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 100,
vu la proposition de la Commission [1],
vu l'avis de l'Assemblée [2],
vu l'avis du Comité économique et social [3],
considérant que les dispositions législatives, réglementaires et administratives en vigueur dans certains États membres définissent les caractéritiques de composition et de fabrication des caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine ainsi que les conditions auxquelles doivent répondre ces produits pour qu'il puisse être fait usage, en ce qui les concerne, de certaines dénominations ou pour que leur utilisation dans la préparation d'autres denrées alimentaires soit autorisée; que de telles dispositions n'existent pas actuellement dans d'autres États membres;
considérant que cette situation est de nature à entraver la libre circulation des caséines et caséinates destinés à l'alimentation humaine et à créer des conditions de concurrence inégales entre leurs utilisateurs; qu'elle a, de ce fait, une incidence directe sur l'établissement et le fonctionnement du marché commun;
considérant qu'il est par conséquent nécessaire de déterminer au niveau communautaire les règles qui doivent être observées en ce qui concerne la composition de ces produits et leur étiquetage;
considérant qu'à l'heure actuelle les caséines et caséinates alimentaires ne sont pas vendus, en règle générale, au consommateur final; que toutefois, dans l'hypothèse d'une telle vente, la directive 79/112/CEE du Conseil, du 18 décembre 1978, relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires destinées au consommateur final ainsi que la publicité faite à leur égard est également d'application [4];
considérant, d'autre part, qu'il convient, en vue de faciliter les échanges, d'arrêter au niveau communautaire les règles d'étiquetage applicables aux caséines et caséinates alimentaires destinés à un usage professionnel;
considérant que le programme préliminaire de la Communauté économique européenne pour une politique de protection et d'information des consommateurs [5] prévoit des actions dans les domaines qui revêtent une importance particulière pour la protection de la santé et de la sécurité des consommateurs et en particulier dans celui des denrées alimentaires;
considérant que la détermination des modalités relatives au prélèvement des échantillons et des méthodes d'analyse nécessaires au contrôle de la composition et d'autres caractéristiques des produits en cause est une mesure d'application de caractère technique et qu'il convient d'en confier l'adoption à la Commission dans le but de simplifier et d'accélérer la procédure;
considérant que, dans tous les cas pour lesquels le Conseil confère à la Commission des compétences pour l'exécution des règles établies dans le domaine des denrées destinées à l'alimentation humaine, il convient de prévoir une procédure instaurant une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein du comité permanent des denrées alimentaires institué par la décision 69/414/CEE [6],
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
1. La présente directive concerne les lactoprotéines destinées à l'alimentation humaine, telles que définies aux annexes, ainsi que leurs mélanges.
2. Au sens de la présente directive on entend par:
- "caséines", la matière protéique contenue dans le lait en quantité la plus importante, lavée et séchée, insoluble dans l'eau, obtenue à partir du lait écrémé, par précipitation
- soit par addition d'acide,
- soit par acidification microbienne,
- soit au moyen de présure,
- soit au moyen d'autres enzymes coagulant le lait,
sans préjudice d'une éventuelle application préalable de procédés d'échanges d'ions et de procédés de concentration,
- "caséinates", les produits obtenus par séchage de caséines traitées avec des agents neutralisants,
- "lait écrémé", le produit provenant d'une ou de plusieurs vaches auquel rien n'a été ajouté et dont la seule teneur en matière grasse a été réduite.
Article 2
Les États membres prennent toutes les dispositions utiles
- pour que les produits définis aux annexes ne puissent être commercialisés que s'ils répondent aux définitions et règles prévues dans la présente directive et ses annexes et
- pour que les produits qui ne satisfont pas aux critères fixés dans les annexes soient dénommés et étiquetés de manière qu'ils n'induisent pas l'acheteur en erreur sur leur nature, leur qualité et leur utilisation.
Article 3
Les dénominations visées aux annexes sont réservées aux produits qui y sont définis et doivent être utilisées dans le commerce pour les désigner.
Article 4
1. Sans préjudice de la directive 79/112/CEE et sans préjudice des dispositions à arrêter par la Communauté en matière d'étiquetage des denrées alimentaires non destinées au consommateur final, les seules mentions obligatoires à porter sur les emballages, récipients ou étiquettes des produits définis aux annexes, mentions qui doivent être bien visibles, clairement lisibles et indélébiles, sont les suivantes:
a) la dénomination réservée auxdits produits conformément à l'article 3 avec, pour les caséinates, l'indication du ou des cations;
b) pour les produits commercialisés en mélange,
- la mention "mélange de …" suivie des dénominations des différents produits constituant le mélange, dans l'ordre pondéral décroissant,
- l'indication du ou des cations pour le ou les caséinates,
- la teneur en protéines pour les mélanges qui contiennent des caséinates;
c) la quantité nette exprimée dans les unités de masse suivantes: kilogrammes ou grammes. Jusqu'à l'expiration de la période transitoire pendant laquelle l'emploi des unités de mesures du système impérial figurant à l'annexe chapitre D de la directive 71/354/CEE du Conseil, du 18 octobre 1971, concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux unités de mesure [7], modifiée en dernier lieu par la directive 76/770/CEE [8], est autorisé dans la Communauté, l'Irlande et le Royaume-Uni peuvent admettre que la quantité soit seulement exprimée en unités de mesure du système impérial et calculée sur la base des taux de conversion suivants:
- 1 millilitre = 0,0352 fluid ounces,
- 1 litre = 1,760 pints ou 0,220 gallons,
- 1 gramme = 0,0353 ounces (avoirdupois),
- 1 kilogramme = 2,205 pounds.
d) le nom ou la raison sociale et l'adresse du fabricant ou du conditionneur, ou d'un vendeur établi à l'intérieur de la Communauté.
Toutefois, les États membres peuvent maintenir les dispositions nationales qui imposent l'indication de l'établissement de fabrication ou de conditionnement en ce qui concerne leur production nationale;
e) le nom du pays d'origine pour les produits importés des pays tiers;
f) la date de fabrication ou une indication permettant d'identifier le lot.
2. Les États membres veillent à interdire sur leur territoire le commerce des caséines et caséinates alimentaires si les mentions prévues au paragraphe 1 points a), b), e) et f) ne figurent pas dans une langue facilement comprise par l'acheteur, sauf si l'information de celui-ci est assurée par d'autres mesures; cette disposition ne fait pas obstacle à ce que lesdites mentions figurent en plusieurs langues.
Les indications prévues au paragraphe 1 point b), troisième tiret et aux points c), d) et e) peuvent ne figurer que sur un document d'accompagnement.
Dans le cas de transport en vrac, cette dérogation peut être étendue au point b) deuxième tiret et au point f).
Article 5
Sans préjudice des dispositions communautaires à arrêter en matière de santé et d'hygiène en ce qui concerne les produits de base visés aux annexes I et II, ceux-ci doivent être soumis à un traitement par la chaleur qui rende la phosphatase négative.
Article 6
1. Les États membres prennent toutes les dispositions utiles pour que le commerce des produits visés à l'article 1er, conformes aux définitions et règles prévues dans la présente directive et ses annexes, ne puisse être entravé par l'application des dispositions nationales non harmonisées qui régissent la composition, les caractéristiques de fabrication, le conditionnement ou l'étiquetage de ces seuls produits ou des denrées alimentaires en général.
2. Le paragraphe 1 n'est pas applicable aux dispositions non harmonisées justifiées par des raisons
- de protection de la santé publique,
- de répression des tromperies, à condition que ces dispositions ne soient pas de nature à entraver l'application des définitions et règles prévues par la présente directive,
- de protection de la propriété industrielle et commerciale, d'indications de provenance, d'appellations d'origine et de répression de la concurrence déloyale.
Article 7
1. Si un État membre constate, sur la base d'une motivation circonstanciée, en raison de nouvelles données ou d'une nouvelle évaluation des données existantes, intervenues depuis l'adoption de la directive, que l'emploi, dans les produits définis aux annexes I et II, de l'une des substances énumérées à ces annexes où le taux maximal pouvant être utilisé présente un danger pour la santé humaine, tout en étant conforme aux dispositions de la présente directive, cet État membre peut provisoirement suspendre ou restreindre sur son territoire l'application des dispositions dont il s'agit. Il en informe immédiatement les autres États membres et la Commission, en précisant les motifs justifiant sa décision.
2. La Commission, dans les meilleurs délais, examine les motifs invoqués par l'État membre intéressé et procède à la consultation des États membres au sein du comité permanent des denrées alimentaires, puis elle émet sans tarder son avis et prend les mesures appropriées.
3. Si la Commission estime que des modifications de la directive sont nécessaires pour pallier les difficultés évoquées au paragraphe 1 et pour assurer la protection de la santé humaine, elle engage la procédure prévue à l'article 10 en vue d'arrêter ces modifications. Dans ce cas, l'État membre qui a adopté des mesures de sauvegarde peut les maintenir jusqu'à l'entrée en vigueur de ces modifications.
Article 8
Le Conseil, sur proposition de la Commission, arrête pour autant que de besoin les critères de pureté des auxiliaires technologiques visés aux annexes.
Article 9
Sont déterminées selon la procédure prévue à l'article 10:
a) les méthodes d'analyse nécessaires au contrôle des critères de pureté visés à l'article 8;
b) les modalités relatives au prélèvement des échantillons et les méthodes d'analyse nécessaires au contrôle de la composition et des caractéristiques de fabrication, à prendre en considération au stade de la fabrication des produits définis aux annexes.
Article 10
1. Dans le cas où il est fait appel à la procédure définie au présent article, le comité permanent des denrées alimentaires, institué par la décision 69/414/CEE, ci-après dénommé "comité", est saisi par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
2. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. Il se prononce à la majorité de quarante-cinq voix, les voix des États membres étant affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. a) La Commission arrête les mesures envisagées lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité.
b) Lorsque les mesures envisagées ne sont pas conformes à l'avis du comité ou en l'absence d'avis, la Commission soumet sans tarder au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil statue à la majorité qualifiée.
c) Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la saisine du Conseil, celui-ci n'a pas statué, les mesures proposées sont arrêtées par la Commission.
Article 11
La présente directive n'est pas applicable aux produits visés à l'article 1er destinés à être exportés vers les pays tiers.
Article 12
Les États membres modifient, s'il y a lieu, leur législation pour se conformer à la présente directive et en informent immédiatement la Commission; la législation ainsi modifiée est appliquée de manière à:
- admettre le commerce des produits conformes à la présente directive deux ans au plus tard après sa notification [9],
- interdire le commerce des produits non conformes à la présente directive trois ans après sa notification.
Article 13
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 25 juillet 1983.