РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 637/2009 НА КОМИСИЯТА
от 22 юли 2009 година
за установяване на подробни правила за допустимостта на наименованията на сортовете земеделски растителни видове и зеленчукови видове
(кодифицирана версия)
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове (1), и по-специално член 9, параграф 6 от нея,
като взе предвид Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от зеленчукови култури (2), и по-специално член 9, параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 930/2000 на Комисията от 4 май 2000 г. за установяване на подробни правила за допустимостта на наименованията на сортовете земеделски растителни видове и зеленчукови видове (3) е бил неколкократно съществено изменян (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Директиви 2002/53/ЕО и 2002/55/ЕО определят общите правила, свързани с подходящите наименования на сортовете, посредством позоваване на член 63 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (5).
(3)
За целите на прилагането на директиви 2002/53/ЕО и 2002/55/ЕО е необходимо да се установят подробни правила за прилагането на критериите, предвидени в член 63 от Регламент (ЕО) № 2100/94, и по-специално що се отнася до препятствията за определянето на наименование на даден сорт, както е уточнено в параграфи 3 и 4 от него. При първата фаза такива подробни правила следва да са ограничени до следните препятствия:
-
употреба, осуетена от предварителното право на трета страна,
-
трудности по отношение на признаване или репродукция,
-
наименования, които са идентични или могат да бъдат объркани със сортовото наименование на друг сорт,
-
наименования, които са идентични или могат да бъдат объркани с други определения,
-
подвеждане или причиняване на объркване по отношение на характеристиките на сорта или други свойства.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Настоящият регламент установява, за целите на прилагането на член 9, параграф 6, първа алинея от Директива 2002/53/ЕО и член 9, параграф 6, първа алинея от Директива 2002/55/ЕО, подробни правила за прилагането на някои критерии, определени в член 63 от Регламент (ЕО) № 2100/94, за допустимостта на сортовите наименования.
Член 2
1. В случай на търговска марка като по-ранно право на трето лице, употребата на сортово наименование на територията на Общността се счита за възпрепятствана от нотификацията до компетентните органи, с цел одобрение на сортовото наименование, на дадена търговска марка, която е била регистрирана в една или няколко държави-членки или на общностно равнище преди одобрението на сортовото наименование, която е идентична или сходна със сортовото наименование и е регистрирана по отношение на стоки, които са идентични или сходни със съответния растителен сорт.
2. В случай на предишно право на трета страна, взимащо формата на географско указание или наименование за произход на селскостопански продукти и хранителни стоки, използването на сортово наименование на територията на Общността ще се счита за възпрепятствано, ако това наименование представлява нарушение на член 13 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета (6) по отношение на географското указание или наименованието за произход, защитено в дадената държава-членка или в Общността по силата на член 3, параграф 3, член 5, параграф 4, втора алинея, член 5, параграф 6 и член 7, параграф 4 от посочения регламент или предишния член 17 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета (7) за стоки, които са идентични или сходни с въпросния растителен сорт.
3. Пречката, посочена в параграф 2, засягаща използването на сортово наименование, дължаща се на предишно право, може да бъде отстранена, когато е получено писмено съгласие на притежателя на предишното право за използването на наименованието по отношение на сорта, при условие че такова съгласие не е свързано с въвеждането в заблуждение на обществото относно истинския произход на продукта.
4. В случай на по-ранно право на заявителя по отношение на цялото или на част от предложеното наименование, член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2100/94 се прилага mutatis mutandis.
Член 3
1. Сортово наименование се счита за трудно за разпознаване или за възпроизвеждане от потребителите в следните случаи:
а)
когато е под формата на „измислено“ име:
i)
състои се от една буква;
ii)
състои се или съдържа като отделен елемент серия от букви, които не формират дума, която да бъде произнесена на официален език на Общността; когато обаче тази серия е установено съкращение, такова установено съкращение трябва да бъде ограничено до максимум две групи от три букви, разположени на всеки край на наименованието;
iii)
състои се от цифра, освен ако тя е неразделна част от името, или когато тя показва, че сортът е или ще бъде един от цифровите серии сортове, свързани с техния начин на получаване;
iv)
състои се от повече от три думи или елементи, освен ако последователността на термините не го прави по-лесно разпознаваем или възпроизвеждащ се;
v)
състои се или съдържа изключително дълга дума или елемент;
vi)
съдържа знак за пунктуация или друг символ, комбинация от главни и малки букви (освен когато първата буква е главна буква и останалата част от наименованието е с малки букви), горен индекс, долен индекс или рисунка;
б)
когато е под формата на „код“, който:
i)
се състои само от число или числа, освен когато се отнася за самоопрашени линии или такива от сходни сортове;
ii)
се състои от една буква;
iii)
съдържа повече от 10 букви или букви и цифри;
iv)
съдържа повече от 4 различни групи от една буква или букви и от една цифра или цифри;
v)
съдържа знак за пунктуация или друг символ, горен индекс, долен индекс или рисунка.
2. При подаването на предложение за сортово наименование заявителят декларира дали предложеното наименование е предназначено да бъде под формата на „въображаемо наименование“ или на „код“.
3. Ако заявителят не декларира формата на предложеното наименование, наименованието се счита за „въображаемо наименование“.
Член 4
При оценяването на идентичността на - или объркването със - сортовото наименование на друг сорт, се прилага следното:
а)
под „може да бъде объркан със“ се подразбира, че обхваща, inter alia, сортово наименование, съдържащо разлика само от една-единствена буква или от ударение върху буквите, във връзка със сортовото наименование на сорт на тясно свързани видове, което официално е било прието за продажба на пазара на Общността, Европейското икономическо пространство или в договаряща се страна по Международната конвенция за защита на новите сортове растения (UPOV), или е обект на право на растителен сорт в такива територии. Когато обаче има разлика само от една буква в установено съкращение, представляващо самостоятелно съществуване на сортовото наименование, тази разлика не се счита за объркваща. Също така когато разликата от една буква е достатъчна, за да се различи ясно наименованието от другите сортови наименования, тя не се счита за объркваща. Разлика в две или повече букви не се счита за объркваща, освен ако местата на тези две букви просто са разменени. Разликата от една цифра между числа (когато е позволено число в „измислено име“) също не се счита за объркваща.
Без да се засяга член 6, първа алинея не се прилага за сортово наименование под формата на кодово обозначение, ако референтното сортово наименование е също с формата на кодовото обозначение. В случай на кодово обозначение разликата само от една буква, отличителен знак или цифра се счита за достатъчно различие между два кода. Празните пространства не трябва да се вземат предвид, когато се сравняват наименования под формата на кодово обозначение;
б)
под „тясно свързани видове“ се разбира определението, посочено в приложение I;
в)
„несъществуващ сорт“ означава сорт, който не съществува за търговски цели;
г)
„официален регистър на растителните сортове“ се счита за позоваване на общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове или зеленчукови видове, или на всеки регистър, съгласуван и поддържан от Службата на Общността за сортовете растения или от официален орган на държавите-членки на Общността или Европейското икономическо пространство, или на договаряща се страна по UPOV;
д)
„сорт, чието наименование не е придобило специална значимост“ означава наименование на сорт, което някога е било вписано в официалния регистър на растителните сортове и съответно е придобило специална значимост и което се счита за изгубило тази специална значимост след изтичането на 10-годишен период от заличаването му от този регистър.
Член 5
Наименования, които са често употребявани за търговията със стоки или които трябва да бъдат запазени по силата на друго законодателство, означава по-специално:
а)
наименования на валутите или термини, свързани с теглото и мерките;
б)
изрази, които по силата на законодателството не се използват за цели, различни от тези, предвидени в това законодателство.
Член 6
Сортово наименование се смята за заблуждаващо или за причиняващо объркване, ако:
а)
създава грешно впечатление, че сортът притежава особени характеристики или стойност;
б)
създава грешно впечатление, че сортът е свързан със или произхожда от друг специфичен сорт;
в)
отнася се до специфична характеристика или стойност по начин, който създава грешно впечатление, че само този сорт я притежава, докато в действителност други сортове от същите видове могат да притежават същата характеристика или стойност;
г)
по силата на своето сходство с добре известно търговско име, различно от регистрирана търговска марка или сортово наименование, подвежда, че сортът е друг сорт, или създава грешно впечатление относно идентичността на заявителя, отговорното лице за поддържането на сорта или селекционера;
д)
се състои от или съдържа:
i)
сравнителни или превъзходни степени;
ii)
ботаническото или общото наименование на видовете в групата на селскостопанските растителни видове или на зеленчуковите растителни видове, към която принадлежи сортът;
iii)
името на физическото или юридическото лице или позоваване на тях, така че да се създаде погрешно впечатление относно идентичността на заявителя, лицето, отговорно за поддържането на сорта, или селекционера;
е)
включва географско наименование, което по всяка вероятност би въвело обществото в заблуждение както по отношение на характеристиките, така и на стойността на сорта.
Член 7
Сортовите наименования, които са били приети под формата на код, са ясно определени като такива в съответния(те) официален(ни) каталог(зи) на държавите-членки за официално признатите растителни сортове или в съответния общ каталог чрез бележка под линия със следното обяснение: „сортово наименование, одобрено под формата на код“.
Член 8
Регламент (ЕО) № 930/2000 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящият регламент не се прилага за сортови наименования, които са били предложени от заявителя до компетентните органи за одобрение от тях преди 25 май 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 юли 2009 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 637/2009 DE LA COMMISSION
du 22 juillet 2009
établissant des modalités d’application concernant l’éligibilité des dénominations variétales des espèces de plantes agricoles et des espèces de légumes
(version codifiée)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la directive 2002/53/CE du Conseil du 13 juin 2002 concernant le catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles (1), et notamment son article 9, paragraphe 6,
vu la directive 2002/55/CE du Conseil du 13 juin 2002 concernant la commercialisation des semences de légumes (2), et notamment son article 9, paragraphe 6,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 930/2000 de la Commission du 4 mai 2000 établissant des modalités d’application concernant l’éligibilité des dénominations variétales des espèces de plantes agricoles et des espèces de légumes (3), a été modifié à plusieurs reprises et de façon substantielle (4). Il convient, dans un souci de clarté et de rationalité, de procéder à la codification dudit règlement.
(2)
Les directives 2002/53/CE et 2002/55/CE ont arrêté des règles générales en ce qui concerne l’éligibilité des dénominations variétales au moyen d’une référence à l’article 63 du règlement (CE) no 2100/94 du Conseil du 27 juillet 1994 instituant un régime de protection communautaire des obtentions végétales (5).
(3)
Aux fins de l’application des directives 2002/53/CE et 2002/55/CE, il convient d’établir des modalités d’application pour les critères définis à l’article 63 du règlement (CE) no 2100/94, notamment en ce qui concerne les obstacles à la désignation d’une dénomination variétale visés aux paragraphes 3 et 4 dudit article. Dans un premier temps, ces modalités sont limitées aux obstacles suivants:
-
le droit antérieur d’un tiers s’oppose à l’utilisation de la dénomination variétale,
-
la dénomination peut être difficile à reconnaître ou à reproduire,
-
elle est identique à une autre dénomination variétale ou peut être confondue avec une dénomination variétale d’une autre variété,
-
elle est identique à d’autres dénominations ou peut être confondue avec ces dernières,
-
elle est susceptible d’induire en erreur ou de prêter à confusion quant aux caractères de la variété ou autres spécificités.
(4)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent des semences et plants agricoles, horticoles et forestiers,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Aux fins de l’application de l’article 9, paragraphe 6, premier alinéa, de la directive 2002/53/CE et de l’article 9, paragraphe 6, premier alinéa, de la directive 2002/55/CE, le présent règlement établit des modalités d’application de certains critères définis à l’article 63 du règlement (CE) no 2100/94 en ce qui concerne l’éligibilité des dénominations variétales.
Article 2
1. Dans le cas d’un droit antérieur d’un tiers prenant la forme d’une marque enregistrée, l’emploi d’une dénomination variétale sur le territoire de la Communauté est réputé empêché par la notification à l’autorité compétente, en vue de l’agrément d’une dénomination variétale, d’une marque qui a été enregistrée dans un ou plusieurs États membres ou au niveau communautaire avant l’agrément de la dénomination variétale et qui est identique ou similaire à la dénomination variétale et enregistrée pour des produits identiques ou similaires à la variété végétale concernée.
2. Dans le cas d’un droit antérieur d’un tiers prenant la forme d’une indication géographique ou d’une appellation d’origine de produits agricoles et de denrées alimentaires, l’emploi d’une dénomination variétale sur le territoire de la Communauté est réputé empêché si cette dénomination constitue une violation de l’article 13 du règlement (CE) no 510/2006 du Conseil (6) en ce qui concerne l’indication géographique ou l’appellation d’origine protégée dans un État membre ou dans la Communauté au titre de l’article 3, paragraphe 3, de l’article 5, paragraphe 4, deuxième alinéa, de l’article 5, paragraphe 6, de l’article 6 et de l’article 7, paragraphe 4 dudit règlement ou de l’ex-article 17 du règlement (CEE) no 2081/92 du Conseil (7), pour des produits identiques ou similaires à la variété végétale concernée.
3. À l’empêchement, visé au paragraphe 2, frappant l’emploi d’une dénomination variétale en raison d’un droit antérieur il peut être remédié moyennant l’accord écrit du titulaire du droit antérieur en ce qui concerne l’emploi de la dénomination pour la variété obtenue, à condition que cet accord ne soit pas susceptible d’induire le public en erreur quant à la véritable origine du produit.
4. Dans le cas d’un droit antérieur du demandeur concernant l’intégralité ou une partie de la dénomination proposée, l’article 18, paragraphe 1, du règlement (CE) no 2100/94 s’applique mutatis mutandis.
Article 3
1. Une dénomination variétale peut se révéler difficile à reconnaître ou à reproduire par ses utilisateurs dans les cas suivants:
a)
elle se présente comme un «nom de fantaisie»:
i)
elle se compose d’une seule lettre;
ii)
elle consiste en, ou comporte en tant qu’entité séparée, une série de lettres formant un mot imprononçable dans une langue officielle de la Communauté; toutefois, lorsque cette série est une abréviation consacrée, celle-ci doit être limitée à deux groupes de trois caractères au maximum, situés à chaque extrémité de la dénomination;
iii)
elle comporte un chiffre, sauf si celui-ci fait partie intégrante du nom ou qu’il indique que la variété fait ou fera partie d’une série numérotée de variétés liées par leur mode d’obtention;
iv)
elle se compose de plus de trois mots ou éléments, à moins que la succession des termes la rende aisément reconnaissable ou reproductible;
v)
elle consiste en, ou comporte, un mot ou élément excessivement long;
vi)
elle contient un signe de ponctuation ou autre symbole, un mélange de majuscules et de minuscules (sauf lorsque la première lettre est en majuscules et les autres en minuscules), un indice, un exposant ou un dessin;
b)
elle se présente sous la forme d’un «code»:
i)
elle se compose uniquement d’un ou de plusieurs chiffres, sauf s’il s’agit d’une lignée pure ou de types de variétés similaires;
ii)
elle se compose d’une seule lettre;
iii)
elle comporte plus de dix lettres ou lettres et chiffres;
iv)
elle contient plus de quatre groupes différents d’une lettre ou de lettres et d’un chiffre ou de chiffres;
v)
elle contient un signe de ponctuation ou autre symbole, un indice, un exposant ou un dessin.
2. Lors du dépôt de la proposition de dénomination variétale, le demandeur est tenu d’indiquer si la dénomination proposée se présentera sous la forme d’un «nom de fantaisie» ou d’un «code».
3. Si le demandeur ne fournit aucune indication concernant la forme de la dénomination proposée, celle-ci sera considérée comme «nom de fantaisie».
Article 4
Lorsqu’il s’agit d’évaluer si une dénomination est identique à celle d’une autre variété ou risque d’être confondue avec celle-ci, les dispositions suivantes sont applicables:
a)
par «peut être confondue», on entend notamment une dénomination variétale différant seulement d’une lettre ou d’un ou plusieurs accents de la dénomination variétale d’une espèce voisine officiellement autorisée à être commercialisée dans la Communauté, l’Espace économique européen ou une partie contractante à la Convention internationale pour la protection des nouvelles variétés végétales (UPOV) ou soumise à un droit de dénomination variétale sur lesdits territoires. En revanche, la présente disposition ne s’applique pas dans le cas d’une différence d’une seule lettre dans une abréviation consacrée constituant une entité séparée de la dénomination variétale, ou lorsque la différence d’une seule lettre suffit à distinguer nettement la dénomination d’autres dénominations variétales déjà enregistrées. La présente disposition ne s’applique pas non plus dans le cas d’une différence de deux ou plusieurs lettres, sauf si deux lettres sont simplement interverties, ou dans le cas d’une différence d’un chiffre dans des nombres (lorsqu’un nombre est autorisé dans un nom de fantaisie).
Sans préjudice de l’article 6, le premier alinéa ne s’applique pas à une dénomination variétale prenant la forme d’un code si la dénomination variétale de référence revêt également la forme d’un code. Une différence d’un seul caractère, d’une seule lettre ou d’un seul chiffre est considérée comme une distinction suffisante entre deux codes. Il n’est pas tenu compte des espaces lors de la comparaison de dénominations sous forme de codes;
b)
par «espèce voisine», on entend la définition donnée à l’annexe I;
c)
par «variété qui n’existe plus», on entend une variété qui n’est plus commercialisée;
d)
par «registre officiel des variétés végétales», on entend le catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles ou des espèces de légumes ou tout registre établi et tenu par l’Office communautaire des variétés végétales ou un organisme officiel des États membres de la Communauté, de l’Espace économique européen ou d’une partie contractante à l’UPOV;
e)
par «variété dont la dénomination n’a pas acquis une importance particulière», on entend une variété dont la dénomination, à une certaine époque, a été inscrite dans un registre officiel des variétés végétales et peut avoir acquis ainsi une importance particulière, mais a perdu cette caractéristique à l’expiration d’un délai de dix ans après la suppression de cette variété du registre.
Article 5
Les dénominations couramment utilisées pour la commercialisation de denrées ou qui ne doivent pas être utilisées, en vertu d’autres dispositions, s’appliquent en particulier:
a)
aux dénominations des monnaies ou aux termes associés aux poids et mesures;
b)
à des expressions qui ne seront pas employées, conformément à la législation, à des fins autres que celles envisagées par ladite législation.
Article 6
Une dénomination variétale peut induire en erreur ou prêter à confusion si:
a)
elle donne à tort l’impression que la variété possède des caractéristiques ou une valeur particulière;
b)
elle donne à tort l’impression que la variété est liée à une autre variété spécifique ou en est dérivée;
c)
elle se réfère à une caractéristique ou à une valeur spécifique d’une manière donnant à tort l’impression que seule cette variété les possède alors que, en fait, d’autres variétés de la même espèce peuvent posséder la même caractéristique ou la même valeur;
d)
elle suggère, en raison de sa ressemblance avec une marque bien connue autre qu’une marque enregistrée ou une dénomination variétale, qu’il s’agit d’une autre variété ou donne une impression erronée en ce qui concerne l’identité du demandeur, du responsable de la sélection conservatrice ou de l’obtenteur;
e)
elle contient les termes suivants (ou en est composée):
i)
des comparatifs ou superlatifs;
ii)
le nom botanique ou le nom commun d’une espèce du groupe soit des «espèces de plantes agricoles», soit des «espèces de plantes de légumes» auxquelles la variété appartient;
iii)
le nom d’une personne physique ou juridique ou d’une référence à celle-ci, donnant ainsi une impression erronée en ce qui concerne l’identité du demandeur, du responsable de la sélection conservatrice de la variété ou de l’obtenteur;
f)
elle contient un nom géographique susceptible d’induire en erreur en ce qui concerne les caractéristiques ou la valeur de la variété.
Article 7
Les dénominations variétales qui ont été admises sous forme de code sont clairement signalées comme telles dans le ou les catalogues officiels des États membres pour les variétés végétales officiellement reconnues ou dans le catalogue commun concerné, par la note explicative suivante: «dénomination variétale admise sous forme de code».
Article 8
Le règlement (CE) no 930/2000 est abrogé.
Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe III.
Article 9
1. Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
2. Le présent règlement ne s’applique pas aux dénominations variétales qui ont été proposées par le demandeur à l’autorité compétente en vue de leur agrément avant le 25 mai 2000 la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 22 juillet 2009.