32005L0037
L 141/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/37/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2005 година
за изменение на Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху зърнените култури и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върх зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (3), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В приложение I към Директива 91/414/ЕИО са включени следните съществуващи активни вещества: малеинов хидразид - с Директива 2003/31/ЕО на Комисията (4); пропизамид - с Директива 2003/39/ЕО на Комисията (5); мекопроп и мекопроп-п - с Директива 2003/70/ЕО на Комисията (6).
(2)
Новите активни вещества изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил и фенамидон са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО с Директива 2003/68/ЕО на Комисията (7).
(3)
Включването на горепосочените активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се извърши съобразно извършената оценка на представената информация във връзка с предлаганата употреба. Информация във връзка с тази употреба бе представена от някои държави-членки в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО. Представената информация бе анализирана, като се прецени, че е достатъчна, за да позволи установяването на някои максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ).
(4)
В случаите, при които не съществуват определени от Общността МДГОВ или временни МДГОВ, държавите-членки са задължени да възприемат национални временни МДГОВ в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО преди разрешаването за употреба на продуктите за растителна защита, съдържащи въпросните активни вещества.
(5)
МДГОВ на Общността и препоръчваните от Codex Alimentarius граници се определят и подлагат на оценка посредством сходни процедури. За малеиновият хидразид в Codex Alimentarius съществуват ограничен брой МДГОВ. В Директива 90/642/ЕИО вече са предвидени МДГОВ на Общността за малеинов хидразид (Директива 93/58/ЕО на Съвета) (8), както и в Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО за пропизамид (Директиви 96/32/ЕО (9) и 96/33/ЕО (10) на Съвета). Те бяха взети предвид при определянето на съответните МДГОВ посредством адаптациите, въведени от настоящата директива. МДГОВ от Codex Alimentarius, чието прекратяване ще бъде препоръчано в близко бъдеще, не бяха взети под внимание. Всички МДГОВ, основани на тези от Codex Alimentarius, бяха оценени с оглед рисковете за потребителите. При използване на токсикологичните крайни точки на основата на представените на Комисията изследвания не се установи никакъв риск.
(6)
По отношение включването на въпросните активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО съответните технически и научни оценки бяха завършени под формата на аналитични доклади на Комисията. Докладите за оценка за гореспоменатите вещества бяха завършени към датите, предвидени в директивите на Комисията, цитирани в бележки под линия 1 и 2. Тези доклади определят допустимата дневна доза (ДДД) и, ако е необходимо, острата референтна доза (ОРД) на въпросните вещества. Излагането на потребителите на хранителните продукти, третирани с въпросните активни вещества, бе оценена в съответствие с възприетите от Общността процедури. Бяха взети предвид и публикуваните от Световната здравна организация насоки (11), както и становището на Научния комитет по растенията (12) по отношение на използваната методология. В заключение бе установено, че предлаганите МДГОВ няма да доведат до надхвърляне на въпросните ДДД и ОРД.
(7)
За да се осигури необходимата защита на потребителите от излагане на въздействието на остатъчните вещества вследствие непозволената употреба на продукти за растителна защита, е необходимо да се приемат временни МДГОВ за съответните съчетания от продукти и пестициди в по-ниската граница на аналитичното установяване.
(8)
Определянето на подобни временни МДГОВ на общностно равнище не възпрепятства държавите-членки да възприемат нови временни МДГОВ за въпросните вещества в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към нея. Смята се, че период от 4 години е достатъчен, за да се позволи разработването на по-нататъшни употреби на въпросните активни вещества. След изтичането на този период временните МДГОВ стават окончателни.
(9)
Следователно е необходимо в приложенията към Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО да се добавят или заменят всички МДГОВ, възникващи вследствие използването на тези продукти за растителна защита, като по този начин се постигне правилно наблюдение и контрол на забраната на тяхното използване, както и защита на потребителите. Целесъобразно е да се модифицират МДГОВ, които вече са дефинирани в приложенията на въпросните директиви, както и да бъдат определени за пръв път несъществуващите до този момент МДГОВ.
(10)
Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(11)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в част А от приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п, малеинов хидразид и фенамидон, както са определени в приложение I към настоящата директива;
б)
в част А от приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид се заменят със съдържащите се в приложение II към настоящата директива.
Член 2
Директива 90/642/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п и фенамидон, както са определени в приложение III към настоящата директива;
б)
в приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид и малеинов хидразид се заменят със съдържащите се в приложение IV към настоящата директива.
Член 3
1. Най-късно до 4 декември 2005 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби, заедно с таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби, считано от 4 декември 2006 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2005 година.
DIRECTIVE 2005/37/CE DE LA COMMISSION
du 3 juin 2005
modifiant les directives 86/362/CEE et 90/642/CEE du Conseil en ce qui concerne les teneurs maximales pour certains résidus de pesticides sur et dans les céréales, et certains produits d'origine végétale, y compris les fruits et légumes
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la directive 86/362/CEE du Conseil du 24 juillet 1986 concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les céréales (1), et notamment son article 10,
vu la directive 90/642/CEE du Conseil du 27 novembre 1990 concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur ou dans certains produits d'origine végétale, y compris les fruits et légumes (2), et notamment son article 7,
vu la directive 91/414/CEE du Conseil du 15 juillet 1991 concernant la mise sur le marché des produits phytopharmaceutiques (3), notamment son article 4, paragraphe 1, point f),
considérant ce qui suit:
(1)
Les substances actives suivantes ont été inscrites à l’annexe I de la directive 91/414/CEE: hydrazide maléique [par la directive 2003/31/CE (4) de la Commission]; propyzamide [par la directive 2003/39/CE (5) de la Commission]; et mecoprop et mecoprop-P [par la directive 2003/70/CE (6) de la Commission].
(2)
Les nouvelles substances actives isoxaflutole, trifloxystrobine, carfentrazone-éthyle et fenamidone ont été inscrites à l'annexe I de la directive 91/414/CEE par la directive 2003/68/CE (7) de la Commission.
(3)
L'inscription à l'annexe I de la directive 91/414/CEE des substances actives concernées a eu lieu sur la base de l'évaluation des informations fournies en ce qui concerne les utilisations proposées. Des informations concernant ces utilisations ont été soumises par certains États membres conformément à l'article 4, paragraphe 1, point f), de la directive 91/414/CEE. Les informations disponibles ont été examinées et sont suffisantes pour fixer certaines teneurs maximales en résidus (TMR).
(4)
Lorsqu'il n'existe pas de TMR communautaire ou provisoire, les États membres établissent, conformément à l'article 4, paragraphe 1, point f), de la directive 91/414/CEE, une TMR nationale provisoire avant que les produits phytopharmaceutiques contenant ces substances actives puissent être autorisés.
(5)
Les TMR communautaires et les limites recommandées par le Codex alimentarius sont fixées et évaluées selon des procédures similaires. Il existe un nombre limité de TMR du Codex pour l'hydrazide maléique. Il existe déjà des TMR communautaires dans la directive 90/642/CEE pour: l'hydrazide maléique (directive 93/58/CE du Conseil) (8) et dans les directives 86/362/CEE et 90/642/CEE pour le propyzamide [directives 96/32/CE (9) et 96/33/CE (10). Celles-ci ont été prises en compte lors de la fixation des TMR concernées par les ajustements apportés par la présente directive. Les LMR du Codex dont le retrait sera recommandé dans un avenir proche n'ont pas été retenues. Les TMR basées sur les LMR du CODEX ont été évaluées au regard des risques pour les consommateurs. Aucun risque n'a été établi dans le cadre des paramètres toxicologiques fondés sur les études dont dispose la Commission.
(6)
Aux fins de l'inscription des substances actives concernées à l'annexe I de la directive 91/414/CEE, les évaluations techniques et scientifiques correspondantes ont été achevées sous la forme de rapports de synthèse de la Commission. Les dates d'achèvement des rapports de synthèse pour les substances actives considérées figurent dans les directives de la Commission citées dans les considérants 1 et 2. Lesdits rapports fixent la dose journalière admissible (DJA) et, le cas échéant, la dose de référence aiguë (DRfA) pour les substances concernées. L'exposition des consommateurs de denrées alimentaires traitées avec les substances actives concernées a été estimée et évaluée conformément aux procédures et pratiques en usage dans la Communauté européenne, compte tenu des directives publiées par l'Organisation mondiale de la santé (11) et de l'avis du Comité scientifique des plantes (12) sur la méthodologie employée. Il a été calculé que les TMR proposées sur cette base n'entraînent pas de dépassement de la dose journalière admissible ou de la dose de référence aiguë.
(7)
Afin de garantir une protection adéquate du consommateur contre une exposition à des résidus résultant d'utilisations non autorisées de produits phytosanitaires, il importe de fixer des TMR provisoires pour les combinaisons produit/pesticide concernées à un niveau correspondant au seuil de détection.
(8)
L'établissement à l'échelon communautaire de teneurs maximales en résidus provisoires n'empêche pas les États membres de fixer des TMR provisoires, applicables aux substances concernées conformément à l'article 4, paragraphe 1, point f), de la directive 91/414/CEE et à son annexe VI. Une période de quatre ans est jugée suffisante pour déterminer la plupart des autres utilisations des substances actives concernées. Au terme de cette période, il convient que les teneurs maximales en résidus provisoires deviennent définitives.
(9)
Il convient donc d'ajouter ou de remplacer aux annexes des directives 86/362/CEE et 90/642/CEE tous les résidus de pesticides générés par l'utilisation desdits produits phytosanitaires afin de permettre une surveillance et un contrôle adéquats de l'interdiction de leur utilisation et de protéger le consommateur. Si les TMR ont déjà été définies dans les annexes desdites directives, il convient de les modifier. Si les TMR n’ont pas encore été définies jusqu’à ce jour, il importe de les fixer pour la première fois.
(10)
Il faut donc modifier les directives 86/362/CEE et 90/642/CEE en conséquence.
(11)
Les mesures prévues par la présente directive sont conformes à l'avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La directive 86/362/CEE est modifiée comme suit :
a)
À l’annexe II, partie A, les teneurs maximales en résidus des substances actives isoxaflutole, trifloxystrobine, carfentrazone-éthyle, mecoprop, mecoprop-P, hydrazide maléique et fenamidone, figurant à l'annexe I de la présente directive, sont ajoutées.
b)
À l’annexe II, partie A, les teneurs maximales en résidus de la substance active propyzamide sont remplacées par celles figurant à l'annexe II de la présente directive.
Article 2
La directive 90/642/CEE est modifiée comme suit:
a)
À l’annexe II, les teneurs maximales en résidus des substances actives isoxaflutole, trifloxystrobine, carfentrazone-éthyle, mecoprop, mecoprop-P et fenamidone, figurant à l'annexe III de la présente directive, sont ajoutées.
b)
À l’annexe II, les teneurs maximales en résidus des substances actives propyzamide et hydrazide maléique sont remplacées par celles figurant à l'annexe IV de la présente directive.
Article 3
1. Les États membres adoptent et publient le 4 décembre 2005 au plus tard les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils communiquent immédiatement le texte de ces dispositions à la Commission et lui transmettent un tableau de correspondance entre ces dispositions et la présente directive.
Ils appliquent ces dispositions à partir du 4 décembre 2006.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 4
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 5
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 3 juin 2005.