ДИРЕКТИВА 2009/124/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 25 септември 2009 година
за изменение на приложение I към Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максималните равнища на арсен, теобромин, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. и Abrus precatorius L.
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (1), и по-специално член 8, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2002/32/ЕО се забранява употребата на предназначени за хранене на животни продукти, които съдържат нежелани вещества с равнища, надвишаващи максималните, определени в приложение I към посочената директива.
(2)
Информацията за общото количество арсеник (сума на органичната и неорганичната форма на арсеник), предоставена неотдавна от компетентните органи на държавите-членки, показва, че е необходимо да се увеличат определени максимални равнища на общото съдържание на арсен по отношение на фуражите, получени от преработка на риба и други морски животни. Страничните продукти от промишлеността за филетиране на риба са ценна суровина за производството на рибно брашно и рибно масло за използване в комбинирани фуражи, и по-специално във фураж за риба.
(3)
Увеличаването на максималните равнища на общото количество арсен във фуражите, получени от преработката на риба или други морски животни, и във фуражите за риба, не води до промяна на максималните равнища на неорганичната форма на арсен. Тъй като потенциалното негативно въздействие на арсена върху здравето на животните и на човека се определя от фракцията на неорганичната форма в даден фураж или хранителен продукт, а от друга страна, органичните съединения на арсена имат много нисък потенциал на токсичност (2), увеличените общи равнища на арсен не засягат защитата на здравето на животните и общественото здраве.
(4)
В приложение I към Директива 2002/32/ЕО под арсен се разбира общото количество арсен, което се използва за целите на определяне на максималните равнища, тъй като няма стандартизиран рутинен метод за анализ на неорганичната форма на арсена. За случаите обаче, в които компетентните органи изискват анализ на съдържанието на неорганичната форма на арсен, посоченото приложение посочва максималното равнище на неорганичен арсен.
(5)
Тъй както методите за извличане в някои случаи имат значително влияние върху аналитичния резултат за общото количество арсен, подходящо е да се посочи по-конкретно референтна процедура за извличане, която да бъде използвана за официалния контрол.
(6)
Информацията, предоставена от компетентните органи и от организациите на заинтересованите страни, показва наличието на значителни количества арсен в добавки, които спадат към групата на съединенията на микроелементи, разрешени с Регламент (ЕО) № 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3). Подходящо е да се определят максимални равнища за арсен в тези добавки, за да се защитят здравето на животните и общественото здраве.
(7)
По отношение на теобромина Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) в своето становище от 10 юни 2008 г. (4) стига до заключението, че е възможно настоящите максимални равнища на теобромин да не защитават напълно някои видове животни. Органът посочи възможните неблагоприятни въздействия върху прасета, кучета и коне, както и тези при производството на мляко при млечни крави. Поради това е подходящо да бъдат определени по-ниски максимални равнища.
(8)
По отношение на алкалоидите в Datura sp, в своето становище от 9 април 2008 г. (5) ЕОБХ стига до заключението, че поради наличието на тропанови алкалоиди във всички Datura sp., за защитата на здравето на животните, и по-специално за защитата на прасетата, максималните равнища за Datura stramonium L, посочени в приложение I към Директива 2002/32/ЕО, е целесъобразно да се разпространят върху всички Datura sp.
(9)
По отношение на рицин (от Ricinus communis L.), в своето становище от 10 юни 2008 г. (6) ЕОБХ стига до заключението, че поради сходните токсични ефекти на токсините от Ricinus communis L. (рицин), Croton tiglium L. (кротин) и Abrus precatorius L. (абрин) е целесъобразно да се приложат максималните равнища за Ricinus communis L., посочени в приложение I към Директива 2002/32/ЕО и по отношение на Croton tiglium L. и Abrus precatorius L., поотделно или в комбинация.
(10)
Следователно Директива 2002/32/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, и нито Европейския парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложение I към Директива 2002/32/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
Член 2
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 юли 2010 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите, както и таблица на съответствието между тях и приетите национални разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила на дванадесетия ден след нейното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2009 година.
DIRECTIVE 2009/124/CE DE LA COMMISSION
du 25 septembre 2009
modifiant l’annexe I de la directive 2002/32/CE du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les teneurs maximales pour l’arsenic, la théobromine, Datura spp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. et Abrus precatorius L.
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la directive 2002/32/CE du Parlement européen et du Conseil du 7 mai 2002 sur les substances indésirables dans les aliments pour animaux (1), et notamment son article 8, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2002/32/CE interdit l’utilisation de produits destinés aux aliments pour animaux dont la teneur en substances indésirables dépasse la teneur maximale fixée à son annexe I.
(2)
Il ressort de récentes informations envoyées par les autorités compétentes des États membres sur la présence d’arsenic total (somme des formes organiques et inorganiques de l’arsenic) dans les aliments pour animaux provenant de la transformation de poisson ou d’autres animaux marins qu’il est nécessaire de relever certaines valeurs maximales pour la teneur en arsenic total dans ces aliments. Les sous-produits de l’industrie de filetage du poisson sont d’appréciables matières premières pour la production de la farine de poisson et de l’huile de poisson employées dans les aliments composés, dont les aliments pour poissons.
(3)
Le relèvement des valeurs maximales pour la teneur en arsenic total dans les aliments pour animaux provenant de la transformation de poisson ou d’autres animaux marins et dans les aliments pour poissons n’entraîne pas de modification des teneurs maximales en arsenic inorganique. Comme les effets potentiellement indésirables de l’arsenic sur la santé des animaux et des êtres humains sont déterminés par la fraction inorganique présente dans une denrée alimentaire donnée ou dans un aliment pour animaux donné et que les composés organiques de l’arsenic ont un potentiel toxique très faible (2), le relèvement des valeurs maximales pour la teneur en arsenic total n’a pas d’incidence sur la protection de la santé des animaux et de la santé publique.
(4)
Dans l’annexe I de la directive 2002/32/CE, les valeurs maximales pour la teneur en arsenic renvoient à l’arsenic total, puisqu’il n’existe pas de méthode type d’analyse de l’arsenic inorganique. La même annexe donne cependant une teneur maximale en arsenic inorganique, en prévision des cas dans lesquels les autorités compétentes exigent une analyse de cette teneur.
(5)
Comme la méthode d’extraction a parfois une influence significative sur le résultat analytique de la teneur en arsenic total, il convient de préciser la procédure d’extraction de référence à utiliser lors des contrôles officiels.
(6)
Les informations fournies par les autorités compétentes et les organisations participantes font état de teneurs en arsenic significatives dans les additifs du groupe fonctionnel des composés d’oligo-éléments autorisés en application du règlement (CE) no 1831/2003 du Parlement européen et du Conseil (3). Il convient d’établir des teneurs maximales pour l’arsenic contenu dans ces additifs, afin de protéger la santé des animaux et la santé publique.
(7)
En ce qui concerne la théobromine, l’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA) a conclu, dans son avis du 10 juin 2008 (4), que les teneurs maximales actuelles pour cette substance pourraient ne pas garantir une protection totale dans le cas de certaines espèces animales. Elle met en avant d’éventuels effets indésirables sur les porcs, les chiens et les chevaux et sur la production de lait chez les vaches laitières. Il convient donc d’établir des valeurs maximales plus basses.
(8)
En ce qui concerne les alcaloïdes contenus dans les daturas, l’EFSA a conclu, dans son avis du 9 avril 2008 (5), que les alcaloïdes tropaniques étaient présents dans toutes les espèces du genre Datura et qu’il convenait donc d’étendre à toutes les espèces la portée des teneurs maximales établies pour Datura stramonium L. (annexe I de la directive 2002/32/CE), afin de protéger la santé des animaux et, singulièrement, des porcs.
(9)
En ce qui concerne la ricine de Ricinus communis L., l’EFSA a conclu, dans son avis du 10 juin 2008 (6), qu’en raison des effets toxiques similaires des toxines de Ricinus communis L. (ricine), Croton tiglium L. (crotine) et Abrus precatorius L. (abrine), il convenait d’étendre à Croton tiglium L. et à Abrus precatorius L., isolément ou ensemble, la portée des teneurs maximales établies pour Ricinus communis L. à l’annexe I de la directive 2002/32/CE.
(10)
Il y a donc lieu de modifier la directive 2002/32/CE en conséquence.
(11)
Les mesures prévues par la présente directive sont conformes à l’avis du Comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale et n’ont soulevé l’opposition ni du Parlement européen, ni du Conseil,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
L’annexe I de la directive 2002/32/CE est modifiée conformément à l’annexe de la présente directive.
Article 2
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 1er juillet 2010. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions ainsi qu’un tableau de correspondance entre ces dispositions et la présente directive.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
Article 3
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 4
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 25 septembre 2009.