РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1005/2008 НА СЪВЕТА
от 29 септември 2008 година
за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономическия и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Общността е страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г. (UNCLOS), ратифицирала е Споразумението на Организацията на обединените нации за прилагане на разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., отнасящи се до съхранението и управлението на рибните видове, чието движение се извършва както във вътрешността, така и извън изключителните икономически зони, и на трансгранично и далекомигриращи рибни видове от 4 август 1995 г. (Споразумение на ООН за рибните видове) и е приела Споразумението за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море от 24 ноември 1993 г. на Организацията на ООН по прехрана и земеделие (Споразумението на ФАО за съответствие). В по-голямата си част посочените разпоредби установяват принципа за задължението на всички държави да приемат подходящи мерки за устойчиво управление на морските ресурси и да си сътрудничат за осъществяване на тази цел.
(2)
Целта на общата политика в областта на рибарството, изложена в Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (3), е да гарантира експлоатация на живите водни ресурси, която създава условия за необходимата устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка.
(3)
Незаконният, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов представлява една от най-сериозните заплахи за устойчивата експлоатация на живите водни ресурси, подкопаваща самата основа на общата политика в областта на рибарството и международните усилия за насърчаване на по-добро управление на световния океан; ННН риболовът представлява също и сериозна заплаха за морското биологично разнообразие, към която трябва да се подходи в съответствие с целите, определени в Съобщението на Комисията „Спиране на загубата на биологично разнообразие до 2010 г. и след това“.
(4)
През 2001 г. ФАО прие Международен план за действие за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, който бе подкрепен от Общността. Освен това с активната подкрепа на Общността регионални организации за управление на риболова създадоха набор от мерки, предназначени да противодействат на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
(5)
В съответствие с поетите международни ангажименти и предвид мащабите и неотложността на проблема, Общността следва съществено да засили действията си срещу ННН риболова и да приеме нови регулаторни мерки, които да обхванат всички аспекти на явлението.
(6)
Действията на Общността следва най-вече да бъдат насочени срещу видовете поведение, попадащи в определението за ННН риболов, и които причиняват най-сериозни щети на морската среда, устойчивостта на рибните запаси и социално-икономическото положение на рибарите, спазващи правилата за опазване и управление на рибните ресурси.
(7)
В съответствие с определението за ННН риболов, обхватът на настоящия регламент следва да включва и риболовните дейности, извършвани в открито море и в морски води под юрисдикцията или суверенитета на крайбрежни държави, включително морски води под юрисдикцията или суверенитета на държави-членки.
(8)
За да бъде правилно разгледано вътрешното измерение на ННН риболова, от съществено значение е Общността да приеме необходимите мерки за по-строго спазване на правилата на общата политика в областта на рибарството. Разпоредби за тази цел следва да бъдат вмъкнати в настоящия регламент за периода до изменението на Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (4).
(9)
Правилата на Общността, и по-специално дял II от Регламент (ЕИО) № 2847/93 предвиждат всеобхватна система за контрол на законността на улова от риболовните кораби на Общността. Настоящата система, приложима за рибните продукти, уловени от риболовни кораби на трети държави и внесени в Общността, не гарантира равностойна степен на контрол; този недостатък представлява сериозен стимул за чуждестранни оператори, извършващи ННН риболов, да предлагат продуктите си в Общността и по този начин да повишават рентабилността на своята дейност; като най-големия пазар и вносител на рибни продукти в света, Общността носи специфична отговорност за предотвратяване вноса на нейна територия на рибни продукти с произход от ННН риболов. Ето защо следва да бъде въведен нов режим, който да осигури необходимия контрол върху веригата за доставки на рибни продукти, внасяни в Общността.
(10)
Правилата на Общността, които уреждат достъпа до пристанищата на Общността на риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, следва да станат по-строги, с цел да се гарантира адекватен контрол на законността на рибните продукти, разтоварвани от риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава. Това по-специално следва да предполага достъп до пристанища на Общността да се разрешава само на риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, които могат да представят точна информация за законността на своя улов и да осигурят заверката на тази информация от съответната държава на знамето.
(11)
Трансбордирането в открито море не се поддава на адекватен контрол от държавите на знамето или от крайбрежните държави и е обичайният похват на операторите, извършващи ННН риболов, за да прикрият незаконния характер на улова си. Ето защо Общността има основания да разрешава дейности по трансбордиране само в определени пристанища на държавите-членки, в пристанища на трети държави между риболовни кораби на Общността или, извън водите на Общността, между риболовни кораби на Общността и риболовни кораби, регистрирани като транспортни кораби към регионална организация за управление на риболова.
(12)
Целесъобразно е да бъдат регламентирани условията, редът и честотата, с която държавите-членки извършват дейности по преглеждане, инспекция и проверка въз основа на правилата за управление на риска.
(13)
Забранява се търговията с Общността на рибни продукти, произтичащи от ННН риболов. За да може забраната да действа ефективно и да се гарантира, че всички предлагани рибни продукти, внесени в Общността и изнесени от нея, са уловени в съответствие с международните мерки за опазване и управление и, в зависимост от случая, съгласно други разпоредби, приложими за съответния риболовен кораб, се въвежда схема за сертифициране, приложима за всяка търговия на рибни продукти с Общността.
(14)
Общността следва да отчита ограничения капацитет на развиващите се държави за прилагане на схемата за сертифициране.
(15)
Целесъобразно е съгласно тази схема да се изисква сертификат като предварително условие за внос на рибни продукти в Общността. Сертификатът следва да съдържа информация, доказваща законността на съответните продукти. Той следва да бъде заверен от държавата на знамето, под която плава риболовният кораб, уловил съответната риба, в съответствие с международноправното задължение на държавата да гарантира, че риболовните кораби, плаващи под нейно знаме, спазват международните правила за опазване и управление на рибните ресурси.
(16)
От съществено значение е схемата за сертифициране да се прилага за всеки внос на морски рибни продукти в Общността и за всеки износ от Общността. Схемата следва да се прилага също така за рибни продукти, транспортирани или преработени в държава, различна от държавата на знамето, преди да стигнат до територията на Общността. Ето защо за такива продукти следва да се прилагат специфични изисквания, за да се гарантира, че пристигащите на територията на Общността продукти не се различават от онези, чиято законност е била заверена от държавата на знамето.
(17)
Без да се засяга обемът или честотата на търговията, е необходимо да се гарантира еднаква степен на контрол над всички внесени рибни продукти чрез въвеждане на специфични процедури за предоставяне на статут на „одобрен икономически оператор“.
(18)
Износът на улов от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, също следва да подлежи на схемата за сертифициране в рамките на сътрудничеството с трети държави.
(19)
Държавите-членки, за които е предназначен вносът на продуктите, следва да могат да проверяват валидността на сертификатите за улов, придружаващи пратката, и да имат правото да отказват внос, когато не са изпълнени условията, установени в регламента по отношение на сертификата за улов.
(20)
За да се подобри ефикасността, от съществено значение е дейностите по преглеждане, инспекция и проверка на транзитно преминаващи или трансбордирани рибни продукти да се извършват предимно от държавите-членки, които са крайното им местоназначение.
(21)
В помощ на контролните органи в държавите-членки при изпълнението на задачите им по контрол на законността на търгуваните с Общността рибни продукти, както и за предупреждаване на операторите от Общността, следва да бъде създадена система за предупреждение на Общността, предназначена да разпространява при необходимост информация за случаите на основателни съмнения относно спазването от определени трети държави на приложимите правила за опазване и управление.
(22)
От съществено значение е Общността да приеме възпиращи мерки спрямо риболовни кораби, които извършват ННН риболов и не са подложени на целесъобразни ответни действия от страна на съответната държава на знамето за ННН риболов.
(23)
За тази цел Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, Агенцията на Общността за контрол на риболова, трети държави и други органи, следва да определи въз основа на правилата за управление на риска риболовните кораби, за които има подозрения, че извършват ННН риболов, и да изиска информация от компетентната държава на знамето за установяване достоверността на констатациите.
(24)
За да се улеснят проверките, свързани с риболовни кораби, за които се допуска, че са извършили ННН риболов, и за да се предотврати продължаването на предполагаемото нарушение, такива риболовни кораби следва да подлежат на специфични изисквания за контрол и инспекция от държавите-членки.
(25)
Когато въз основа на получената информация са налице достатъчно основания да се смята, че риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, са извършвали ННН риболов и че компетентните държави на знамето не са предприели ефективни ответни действия за такъв ННН риболов, Комисията следва да впише въпросните кораби в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов.
(26)
Когато въз основа на получената информация са налице достатъчно основания да се смята, че риболовни кораби на Общността са извършвали ННН риболов и че компетентните държави-членки на знамето не са предприели ефективни ответни действия за такъв ННН риболов съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕИО) № 2847/93, Комисията следва да впише въпросните кораби в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов.
(27)
За да бъде компенсирана липсата на ефективни действия от държавите на знамето по отношение на риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме и вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, и за да бъде ограничена по-нататъшната риболовна дейност на такива кораби, държавите-членки следва да прилагат подходящи мерки спрямо тези кораби.
(28)
За да се гарантират правата на риболовните кораби, вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, както и правата на техните държави на знамето, процедурата по вписване следва да допуска възможността държавата на знамето да информира Комисията за предприетите мерки и, когато е възможно - съответните собственици или оператори да бъдат изслушани на всеки етап от процедурата, както и да бъде възможно отписването на риболовен кораб, когато критериите за вписването му вече не са налице.
(29)
За да се създаде единна рамка в Общността и да се избегне многообразието от списъци на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, риболовните кораби, вписани в такива списъци, приети от регионални организации за управление на риболова, следва да бъдат автоматично вписвани в съответния списък, съставен от Комисията.
(30)
Един от главните фактори за ННН риболова, който следва да бъде разгледан от Общността, е неизпълнението от страна на някои държави на задължението им съгласно международното право в качеството им на държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, както и липсата на предприети целесъобразни мерки, за да се гарантира спазването на правилата за опазване и управление на рибните ресурси от техни риболовни кораби или граждани.
(31)
За тази цел наред с действията си на международно и на регионално равнище Общността следва да има право да посочва тези държави, които не сътрудничат, въз основа на прозрачни, ясни и обективни критерии, почиващи на международни стандарти, и след като им предостави достатъчно време за отговор на предварителната нотификация - да приема недискриминационни, законни и съразмерни мерки по отношение на такива държави, включително търговски мерки.
(32)
Приемането на търговски мерки по отношение на други държави зависи от Съвета. Тъй като съставянето на списък на държави, които не сътрудничат, следва да доведе до търговски контрамерки по отношение на съответните държави, целесъобразно е Съветът да запази правото си да упражнява пряко изпълнителни правомощия в този конкретен случай.
(33)
От съществено значение е гражданите на държавите-членки да бъдат ефективно възпирани от действия, с които се извършва или се подпомага извършването на ННН риболов от риболовни кораби, плаващи под знамето на трети държави и действащи извън Общността, без да се засяга първостепенната отговорност на държавата на знамето. Поради това държавите-членки следва да въведат необходимите мерки и да си сътрудничат помежду си и с трети държави за установяване самоличността на техни граждани, извършващи ННН риболов, за гарантиране на тяхното адекватно санкциониране и за проверка на дейностите на техни граждани, свързани с кораби на трети държави извън Общността.
(34)
Устойчивият висок брой тежки нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството във водите на Общността или от оператори на Общността се дължи до голяма степен на недостатъчно възпиращия размер на санкциите, предвидени в законодателството на държавите-членки при тежки нарушения на тези правила. Този недостатък се съчетава с широко разнообразие в размера на санкциите сред държавите-членки, което насърчава незаконните оператори да извършват дейности в морските води или на територията на държавите-членки с най-нисък размер на санкциите. За да се преодолее този недостатък и като се доразвиват съответните разпоредби на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕИО) № 2847/93, целесъобразно е в рамките на Общността да се сближат максималните размери на административните санкции, предвидени при тежки нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството, като се отчита стойността на рибните продукти, получени чрез извършване на тежко нарушение, неговата повторяемост и стойността на вредите за съответните рибни ресурси и морска среда, както и да се установят незабавни принудителни и допълнителни мерки.
(35)
Наред с поведение, представляващо тежко нарушение на правилата, уреждащи риболовните дейности, извършването на търговска дейност, пряко свързана с ННН риболов, включително търговия или внос на рибни продукти, произтичащи от ННН риболов, или фалшифицирането на документи също следва да се считат за тежки нарушения, които налагат приемането на хармонизирани максимални нива на административни санкции от държавите-членки.
(36)
Предвидените санкции при тежки нарушения на настоящия регламент следва да се налагат също на юридически лица, тъй като нарушенията до голяма степен се извършват в интерес на юридически лица или в тяхна полза.
(37)
Разпоредбите за наблюдение на риболовни кораби в морето, приети в рамките на някои регионални организации за управление на риболова, следва да се прилагат по хармонизиран начин в Общността.
(38)
Сътрудничеството между държавите-членки, Комисията и с трети държави е от съществено значение за ефикасното разследване и санкциониране на ННН риболов, както и за прилагането на мерките, установени в настоящия регламент. За задълбочаването на това сътрудничество следва да се създаде система за взаимопомощ.
(39)
В съответствие с принципа на пропорционалност, за постигането на основната цел да се премахне ННН риболовът е необходимо и целесъобразно да се установят правила за прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент. Настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на преследваните цели в съответствие с член 5, трета алинея от Договора.
(40)
Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощията, предоставени на Комисията (5).
(41)
Настоящият регламент определя ННН риболова като особено тежко нарушение на приложимите закони, правила и разпоредби, тъй като сериозно затруднява постигането на целите на нарушените норми и застрашава устойчивостта на съответните запаси или опазването на морската среда. Предвид ограничения обхват на регламента, прилагането му трябва да се основава и да допълва прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93, който установява основната рамка за контрол и наблюдение на риболовните дейности съгласно общата политика в областта на рибарството. Съответно настоящият регламент засилва правилата на Регламент (ЕИО) № 2847/93 в областта на пристанищните инспекции на риболовни кораби от трети държави, които се отменят и се заменят с режима на пристанищни инспекции, установен в глава II от настоящия регламент. Наред с това настоящият регламент предвижда в глава IХ режим на санкции, приложим по-специално за ННН риболовни дейности. Следователно разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2847/93 относно санкциите остават приложими за други нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството, различни от разглежданите в настоящия регламент.
(42)
Защитата на лицата във връзка с обработката на лични данни се урежда от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6), който е напълно приложим за обработката на лични данни за целите на настоящия регламент, по-специално относно правата на субектите на данни за достъп, поправка, блокиране и заличаване на данни и известяването на трети страни, които поради това не са допълнително конкретизирани в настоящия регламент.
(43)
Влизането в сила на разпоредби от настоящия регламент по въпроси, обхванати от регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1093/94 (7), (ЕО) № 1447/1999 (8), (ЕО) № 1936/2001 (9) и (ЕО) № 601/2004 (10) на Съвета, следва да доведе до пълната или частична отмяна на посочените регламенти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
2. За целите на параграф 1 всяка държава-членка предприема подходящи мерки в съответствие с правото на Общността, за да гарантира ефикасността на тази система. Държавите-членки осигуряват достатъчно средства на своите компетентни органи, за да могат те да изпълняват задачите си съгласно настоящия регламент.
3. Системата, предвидена в параграф 1, се прилага за всички ННН риболовни дейности, както и свързани с тях дейности, извършвани на територията на държави-членки, към които се прилага Договора, или във водите на Общността, в морските води под юрисдикцията или суверенитета на трети държави и в открито море. ННН риболов, извършван в морските води на отвъдморските територии и държави, посочени в приложение II към Договора, се разглежда като ННН риболов, извършван в морските води на трети държави.
Член 2
Определения
За целите на настоящия рагламент:
1.
„незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов“ или „(ННН) риболов“ означава риболовни дейности, считани за незаконни, недекларирани или нерегулирани;
2.
„незаконен риболов“ означава риболовни дейности:
а)
извършвани от местни или чуждестранни риболовни кораби във води под юрисдикцията на държава без разрешението на същата или в нарушение на приетите от нея закони и подзаконови актове;
б)
извършвани от риболовни кораби, плаващи под знамето на държави, които участват в съответната регионална организация за управление на риболова, но действащи в нарушение на мерките за опазване и управление, приети от тази организация и задължителни за държавите, или в нарушение на съответните норми на приложимото международно право; или
в)
извършвани от риболовни кораби в нарушение на националното законодателство или на международни задължения, включително поетите от сътрудничещи си държави пред съответната регионална организация за управление на риболова;
3.
„недеклариран риболов“ означава риболовни дейности:
а)
които не са декларирани или са декларирани невярно пред съответния национален орган в нарушение на национални закони и подзаконови актове; или
б)
които са извършвани в района, попадащ в обхвата на компетентност на съответна регионална организация за управление на риболова и не са декларирани или са декларирани невярно в нарушение на процедурите за деклариране на тази организация;
4.
„нерегулиран риболов“ означава риболовни дейности:
а)
извършвани в района, попадащ в обхвата на съответна регионална организация за управление на риболова, от риболовни кораби без националност, от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава, неучастваща в организацията, или от структура, занимаваща се с риболов по начин, който е в противоречие или в нарушение на мерките за опазване и управление на тази организация; или
б)
извършвани в райони или по отношение на рибни запаси, за които няма приложими мерки за опазване и управление, от риболовни кораби по начин, противоречащ на отговорността на държавите за опазването на живите морски ресурси съгласно международното право;
5.
„риболовен кораб“ означава всеки кораб, независимо от големината му, който се използва или е предназначен да се използва за търговска експлоатация на рибни ресурси, включително помощни кораби, кораби фабрики и кораби, участващи в трансбордиране, както и транспортни кораби, оборудвани за транспорт на рибни продукти, с изключение на кораби-контейнери;
6.
„риболовен кораб на Общността“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка, и регистриран в Общността;
7.
„разрешение за риболов“ означава право да се извършват риболовни дейности за определен период, в дадена зона или за даден вид риболов;
8.
„рибни продукти“ означава всички продукти, които попадат в обхвата на глава 03 и тарифни позиции 1604 и 1605 от Комбинираната номенклатура, създадена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (11), с изключение на продуктите, посочени в приложение I от настоящия регламент;
9.
„мерки за опазване и управление“ означава мерки за опазването на един или повече видове живи морски ресурси, които са приети и са в сила съгласно съответните правила на международното право и/или на правото на Общността;
10.
„трансбордиране“ означава пренатоварването на всички или на част от рибните продукти, намиращи се на борда на риболовен кораб, на друг риболовен кораб;
11.
„внос“ означава внасянето на рибни продукти на територията на Европейската общност, включително с цел трансбордиране в пристанища на нейна територия;
12.
„непряк внос“ означава внос от територията на трета държава, различна от държавата на знамето на риболовния кораб, отговорен за улова;
13.
„износ“ означава всяко пренасяне на рибни продукти, уловени от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, включително изнасяне от територията на Общността, от трети държави или от риболовни полета;
14.
„реекспорт“ означава всяко пренасяне на рибни продукти от територията на Общността, които преди това са били внесени на територията на Общността;
15.
„регионална организация за управление на риболова“ означава подрегионална, регионална или друга подобна организация с компетентност съгласно международното право да определя мерки за опазване и управление на живи морски ресурси, поставени под нейна отговорност по силата на конвенцията или споразумението, с което е създадена;
16.
„договаряща страна“ означава договаряща страна по международна конвенция или споразумение за учредяване на регионална организация за управление на риболова, както и държави, риболовни структури или структури, които сътрудничат с такава организация и се ползват със статут на сътрудничеща недоговаряща страна по отношение на такава организация;
17.
„наблюдение“ означава всеки случай на наблюдение на риболовен кораб, който може да отговаря на един или няколко от критериите, посочени в член 3, параграф 1, от страна на компетентен орган на държава-членка, отговарящ за морските инспекции, или от страна на капитана на риболовен кораб на Общността или на трета държава;
18.
„съвместна риболовна дейност“ означава всяка дейност с участието на два или повече риболовни кораба, при която от риболовните съоръжения на един риболовен кораб се прехвърля улов на друг кораб или при която техниката, използвана от тези риболовни кораби, изисква общо риболовно съоръжение;
19.
„юридическо лице“ означава всеки правен субект, ползващ се с такъв статут съгласно приложимото национално право, с изключение на държави или публични органи при упражняване на държавна власт, както и на обществени организации;
20.
„риск“ означава вероятността от настъпването на събитие, засягащо рибни продукти, внесени на територията на Общността или изнесени от нея, което препятства правилното прилагане на настоящия регламент или прилагането на мерките за опазване и управление;
21.
„управление на риска“ е системното определяне на риска и прилагането на всички необходими мерки за ограничаване излагането на риск. Това включва дейности като събиране на данни и информация, анализ и оценка на риска, предписване и предприемане на действия и редовен мониторинг и преглед на процеса и резултатите от него въз основа на международни, общностни или национални източници или стратегии;
22.
„открито море“ означава цялата част от морето, определена в член 86 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS);
23.
„пратка“ означава продукти, които или са изпратени едновременно от един износител до един получател, или са включени в единен транспортен документ, покриващ превоза им от износителя до получателя.
Член 3
Риболовни кораби, извършващи ННН риболовни дейности
1. За риболовен кораб се смята, че извършва ННН риболовни дейности, ако се докаже, че в нарушение на мерките за опазване и управление, приложими за района, в който са извършени дейностите, риболовният кораб:
а)
е извършвал риболов без валидни лиценз, разрешение или разрешително, издадени от държавата на знамето или от съответната крайбрежна държава, или
б)
не е изпълнил задълженията си да отчете и декларира улова или свързаните с него данни, включително данни, предадени чрез Системите за наблюдение на риболовните кораби, или предизвестията съгласно член 6, или
в)
е извършвал риболов в закрит район, по време на закрит сезон, или без квота или след изчерпването ѝ, или отвъд ограничената дълбочина, или
г)
е извършвал целеви риболов на запас, за който е обявен мораториум или чийто улов е забранен, или
д)
е използвал забранени или неотговарящи на изискванията риболовни съоръжения, или
е)
е подправил или прикрил своята маркировка, самоличност или регистрация, или
ж)
е укрил, подправил или унищожил доказателства, свързани с разследване, или
з)
е възпрепятствал длъжностните лица при изпълнение на техните задължения по повод на инспекция дали се спазват приложимите мерки за опазване и управление, или е възпрепятствал наблюдатели при изпълнение на техните задължения по наблюдение дали се спазват приложимите правила на Общността, или
и)
е взел на борда, трансбордирал или разтоварил маломерна риба в нарушение на действащото законодателство, или
й)
е трансбордирал или участвал в съвместна риболовна дейност, подпомагане или снабдяване на други риболовни кораби, за които е установено, че са извършвали ННН риболов по смисъла на настоящия регламент, и в частност кораби, вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, или в такъв списък на регионална организация за управление на риболова; или
к)
е извършвал риболовна дейност в района на регионална организация за управление на риболова по начин, несъответстващ или нарушаващ мерките за опазване и управление на организацията, като плава под знамето на държава, която не членува в организацията или не ѝ сътрудничи, съгласно установеното от същата организация, или
л)
няма националност и следователно е кораб без националност съгласно международното право.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, се считат за тежки нарушения съгласно член 42, в зависимост от тежестта на въпросното нарушение, която се определя от компетентния орган на държавата-членка, като се вземат предвид критерии като нанесената щета, нейната стойност, степента на нарушението или неговата повторяемост.
ГЛАВА II
ИНСПЕКЦИИ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ В ПРИСТАНИЩА НА ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ
РАЗДЕЛ 1
Условия на достъп до пристанище за риболовни кораби на трети държави
Член 4
Схеми на пристанищни инспекции
1. С цел предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова се поддържа ефективна схема на пристанищни инспекции на риболовни кораби на трети държави, посещаващи пристанищата на държави-членки.
2. Достъпът до пристанища на държави-членки, предоставянето на пристанищни услуги и извършването на дейности по разтоварване или трансбордиране в такива пристанища се забранява за риболовни кораби на трети държави, освен ако те отговарят на изискванията на настоящия регламент, с изключение на случаите на непреодолима сила или бедствие по смисъла на член 18 от UNCLOS (непреодолима сила или бедствие) за услуги, абсолютно необходими за справяне с такива ситуации.
3. Трансбордирането между риболовни кораби на трети държави или между такива кораби и риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е забранено във води на Общността и се извършва само на пристанище в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
4. Риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, не могат да трансбордират улов от риболовни кораби на трети държави в морето извън водите на Общността, освен ако риболовните кораби не са регистрирани като транспортни кораби към регионална организация за управление на риболова.
Член 5
Определени пристанища
1. Държавите-членки определят пристанища или места в близост до брега, където са разрешени дейностите по разтоварване или трансбордиране на рибни продукти и пристанищните услуги, посочени в член 4, параграф 2.
2. Достъпът до пристанищни услуги и извършването на дейности по разтоварване или трансбордиране от риболовни кораби на трети държави се разрешава само в определените пристанища.
3. Не по-късно от 15 януари всяка година държавите-членки предават на Комисията списък на определените пристанища. Всички настъпили впоследствие промени по списъка се съобщават на Комисията не по-късно от 15 дни преди промяната да породи действие.
4. Комисията незабавно публикува списъка на определените пристанища в Официален вестник на Европейския съюз и на своя уебсайт.
Член 6
Предизвестие
1. Най-малко 3 работни дни преди очаквания час на пристигане в пристанището капитаните на риболовни кораби на трети държави или техни представители уведовяват компетентните органи на държавите-членки, чиито определени пристанища или места за разтоварване желаят да използват, за следната информация:
а)
идентификация на кораба;
б)
име на определеното пристанище и цел на посещението, разтоварване, трансбордиране, достъп до услуги;
в)
разрешение за риболов или, в зависимост от случая, разрешение за подпомагане на риболовна дейност или за трансбордиране на рибни продукти;
г)
дати на риболовното пътуване;
д)
очаквана дата и час на пристигане в пристанището;
е)
количествата от всеки вид, държан на борда или, в зависимост от случая, доклад за липса на улов;
ж)
зоната или зоните, в които е извършен уловът или където се е състояло трансбордирането, дали във водите на Общността, в зони под юрисдикцията или суверенитета на трета държава, или в открито море;
з)
количествата от всеки вид, които трябва да се разтоварят или трансбордират.
Капитани на риболовни кораби на трети държави или техни представители се освобождават от задължението да съобщят информацията, която се съдържа в букви а), в), г), ж) и з), когато сертификатът за улов е бил заверен в съответствие с глава III с оглед разтоварването или трансбордирането на целия улов на територията на Общността.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, се придружава от сертификат за улов, заверен в съответствие с глава III, ако риболовният кораб на трета държава носи на борда си рибни продукти. Разпоредбите на член 14 за признаването на документи за улова или контролни формуляри на пристанищната държава, които са част от документацията на улова или схемите на пристанищен контрол, приети от регионални организации за управление на риболова, се прилагат mutatis mutandis.
3. В съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2, Комисията може да освобождава някои категории риболовни кораби на трети държави от задължението по параграф 1 за определен срок, подлежащ на подновяване, или да разпореди друг срок за предизвестие, като вземе предвид, inter alia, вида рибен продукт, разстоянието между риболовните полета, местата за разтоварване и пристанищата, в които са регистрирани или вписани съответните кораби.
4. Настоящият член се прилага без да се засяга действието на специалните разпоредби, съдържащи се в споразуменията в областта на рибарството, сключени между Общността и трети държави.
Член 7
Разрешение
1. Без да се засяга член 37, точка 5, риболовен кораб на трета държава получава разрешение за достъп до пристанището, само ако информацията по член 6, параграф 1 е пълна и, в случай че риболовният кораб на трета държава носи на борда си рибни продукти, придружена от сертификат за улов, посочен в член 6, параграф 2.
2. Разрешението за започване на дейности по разтоварване или трансбордиране в пристанището се издава след преглеждане доколко представената информация е пълна, както е постановено в параграф 1, и, когато е целесъобразно, след инспекция съгласно раздел 2.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 от настоящия член пристанищната държава-членка може да разреши достъп до пристанище и разтоварване на товара или на част от него в случаите, когато информацията, посочена в член 6, параграф 1, е непълна или преглеждането или проверката ѝ още не е приключило, но в такива случаи задържа съответните рибни продукти на съхранение под контрола на компетентните органи. Рибните продукти се освобождават за продажба, приемане или транспортиране само след получаване на информацията, посочена в член 6, параграф 1, или след приключване на процеса на преглеждане или проверка. Ако процесът не е приключил в срок от 14 дни след разтоварването, пристанищната държава-членка може да конфискува рибните продукти и да се разпореди с тях съгласно националните правила. Разходите за съхранението се поемат от операторите.
Член 8
Регистрация на дейностите по разтоварване или трансбордиране
1. Капитаните на риболовни кораби на трета държава или техни представители изпращат на органите на държавите-членки, на чиито определени пристанища използват съоръжения за разтоварване или трансбордиране, по възможност по електронен път, преди започване на дейности по разтоварване или трансбордиране, декларация, посочваща количеството рибни продукти по видове, което трябва да бъде разтоварено или трансбордирано, датата и мястото на всеки улов. Капитаните и техните представители носят отговорност за точността на тези декларации.
2. Държавите-членки съхраняват посочените в параграф 1 декларации в оригинал или на хартиен носител, ако са подадени по електронен път, за срок от три години или повече, в съответствие с националните правила.
3. Процедурите и формулярите, свързани с декларацията за разтоварване и трансбордиране, се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
4. До края на първия месец от всяко календарно тримесечие държавите-членки нотифицират по електронен път Комисията за количествата, разтоварени и/или трансбордирани през предходното тримесечие на техни пристанища от риболовни кораби на трети държави.
РАЗДЕЛ 2
Пристанищни инспекции
Член 9
Общи принципи
1. Всяка година държавите-членки извършват в своите определени пристанища инспекции на поне 5 % от дейностите по разтоварване и трансбордиране от риболовни кораби на трети държави, съгласно показателите, определени чрез процедурата, посочена в член 54, параграф 2, въз основа на правилата за управление на риска, без да се засяга приемането на по-високи граници от регионалните организации за управление на риболова.
2. Следните риболовни кораби подлежат на инспекция във всички случаи:
а)
риболовните кораби, наблюдавани съгласно член 48;
б)
риболовните кораби, за които е докладвано в рамките на уведомление по системата на Общността за предупреждение в съответствие с глава IV;
в)
риболовните кораби, за които съгласно член 25 според Комисията се предполага, че са извършвали ННН риболов;
г)
риболовните кораби, които фигурират в списък на кораби, които са извършвали ННН риболов, приет от регионална организация за управление на риболова и съобщен на държавите-членки съгласно член 30.
Член 10
Процедура на инспекция
1. Длъжностните лица, отговарящи за инспекциите („длъжностни лица“), са оправомощени да проверяват всички зони, палуби и помещения на риболовния кораб, улова (преработен или не), мрежите или други съоръжения, оборудването и всякаква документация, за която длъжностните лица преценят, че е необходима проверка в съответствие с приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за управление и опазване. Длъжностните лица могат също да разпитват лица, за които се смята, че имат информация по съществото на инспекцията.
2. В инспекцията се включва наблюдението на всички дейности по разтоварване или трансбордиране, както и насрещна проверка на количествата по видове, посочени в предизвестието за разтоварване, и фактически разтоварените или трансбордирани количества по видове.
3. Длъжностните лица подписват своите доклади за инспекцията в присъствието на капитана на риболовния кораб, който има правото да добавя или да поиска добавяне на всякаква информация, която счита за подходяща. Длъжностните лица вписват в бордовия дневник извършването на инспекцията.
4. Копие от доклада за инспекцията се предава на капитана на кораба, който може да го препрати до собственика на кораба.
5. Капитанът сътрудничи и оказва съдействие при инспекциите на риболовния кораб и не възпрепятства длъжностните лица, не ги заплашва, нито оказва намеса при изпълнението на техните задължения.
Член 11
Процедура в случай на нарушения
1. В случай че информацията, събрана по време на инспекцията, предоставя доказателства на длъжностното лице да счита, че даден риболовен кораб е извършвал ННН риболовна дейност съгласно критериите, определени в член 3, длъжностното лице:
а)
отбелязва подозираното нарушение в доклада за инспекцията;
б)
предприема всички необходими действия, за да гарантира запазването на доказателствата, отнасящи се до подозираното нарушение;
в)
незабавно предава доклада за инспекцията на компетентния орган.
2. Ако резултатите от инспекцията предоставят доказателства, че риболовен кораб на трета държава е извършвал ННН риболов съгласно критериите, определени в член 3, компетентните органи на пристанищната държава-членка не разрешават на такъв кораб да разтоварва или трансбордира своя улов.
3. Инспектиращата държава-членка незабавно нотифицира Комисията или определен от нея орган за решението си по параграф 2 да не разреши дейности по разтоварване или трансбордиране, като прилага копие от доклада за инспекцията, а Комисията или определеният от нея орган незабавно го предават на компетентния орган на държавата на знамето, под което плава инспектираният риболовен кораб, с копие до държавата или държавите на знамето, под което плават корабите донори, когато инспектираният риболовен кораб е участвал в дейности по трансбордиране. Когато е целесъобразно, копие от нотификацията се изпраща и на изпълнителния секретар на регионалната организация за управление на риболова, в чийто район на компетентност е извършен уловът.
4. Когато подозираното нарушение е извършено в открито море, пристанищната държава-членка съдейства на държавата на знамето в извършването на разследването и според случая налага санкциите, предвидени в законодателството на тази пристанищна държава-членка, при условие че в съответствие с международното право тази държава на знамето изрично се е съгласила да прехвърли своята компетентност. Освен това когато подозираното нарушение е извършено в морските води на трета държава, пристанищната държава-членка съдейства и на крайбрежната държава в извършването на разследването и според случая налага санкциите, предвидени в законодателството на пристанищната държава-членка, при условие че в съответствие с международното право тази крайбрежна държава изрично се е съгласила да прехвърли своята компетентност.
ГЛАВА III
СХЕМА ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ВНОСА И ИЗНОСА НА РИБНИ ПРОДУКТИ
Член 12
Сертификати за улов
1. Вносът в Общността на рибни продукти от ННН риболов се забранява.
2. За да се осигури ефективността на забраната по параграф 1, рибни продукти се внасят в Общността само когато са придружени от сертификат за улов, в съответствие с настоящия регламент.
3. Сертификатът за улов по параграф 2 се заверява от държавата на знамето, под което плават риболовният кораб или кораби, извършили улова, от който са получени рибните продукти. Сертификатът служи за удостоверяване съобразността на улова с приложимите закони, подзаконови актове и международни мерки за опазване и управление.
4. Сертификатът за улов съдържа цялата информация по образеца в приложение II и се заверява от публичен орган на държавата на знамето, съответно оправомощен да потвърди точността на информацията. По споразумение с държавите на знамето в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4, сертификатът за улов може да бъде съставен, заверен или представен по електронен път или да бъде заменен с електронни системи за проследяване, осигуряващи същата степен на контрол от страна на органите.
5. Списъкът на продуктите в приложение I, които са изключени от обхвата на прилагане на сертификата за улов, може да се преразглежда всяка година въз основа на резултатите от информацията, събрана съгласно глави II, III, IV, V, VIII, X и XII, и да се изменя в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 13
Схеми за документиране на улова, договорени и действащи в рамките на регионална организация за управление на риболова
1. Документи за улова, както и всякакви свързани с тях документи, заверени в съответствие със схемите за документиране на улова, приети от регионална организация за управление на риболова, които са признати за съответстващи на предвидените в настоящия регламент изисквания, се приемат за сертификати за улов по отношение на рибни продукти от видове, за които се прилагат такива схеми за документиране на улова, и подлежат на изискванията за преглеждане и проверка, възложени на държавата-членка вносител съгласно членове 16 и 17, и на разпоредбите за отказ на внос, определени в член 18. Списъкът на тези схеми за документиране на улова се определя съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага, без да се засягат действащите специални разпоредби, с които посочените схеми за документиране на улова се прилагат в правото на Общността.
Член 14
Непряк внос на рибни продукти
1. За да внесе рибни продукти, съставляващи единна пратка, транспортирани в същото състояние до Общността от трета държава, различна от държавата на знамето, вносителят представя на органите на държавите-членки на вноса:
а)
сертификата(ите) за улов, заверен(и) от държавата на знамето, и
б)
документирано доказателство, че рибните продукти не са били обект на други дейности освен разтоварване, повторно натоварване или всякаква дейност, предназначена да ги запази в добро и оригинално състояние, и че са били под надзора на компетентните органи на тази трета държава.
Документираните доказателства се представят под формата на:
i)
когато е целесъобразно, единен транспортен документ, издаден за преминаването от територията на държавата на знамето през територията на тази трета държава; или
ii)
документ, издаден от компетентните органи на тази трета държава:
-
който дава точно описание на рибните продукти, посочва датите на разтоварване и повторно натоварване на продуктите и, когато е приложимо, наименованията на използваните кораби или други транспортни средства, и
-
който посочва условията, при които рибните продукти са останали в тази трета държава.
Когато съответните видове са предмет на схема за документиране на улова на регионална организация за управление на улова, която е призната съгласно член 13, посоченият по-горе документ може да бъде заменен със сертификат за реекспорт от тази схема за документиране на улова, при условие че третата държава съответно е изпълнила нейните изисквания за нотифициране.
2. За да внесе рибни продукти, съставляващи единна пратка, които са били преработени в трета държава, различна от държавата на знамето, вносителят представя на органите на държавата-членка на вноса декларация, която е съставена от преработвателното предприятие в тази трета държава, одобрена е от нейните компетентни органи съгласно формуляра в приложение IV, и която:
а)
съдържа точно описание на непреработените и преработените продукти и съответните им количества;
б)
посочва, че преработените продукти са били преработени в тази трета държава от улова, придружен със заверен(и) от държавата на знамето сертификат(и) за улов; и
в)
се придружава от:
i)
оригинален(ни) сертификат(и) за улов, когато целият улов е бил използван за преработване на рибните продукти, изнасяни в единна пратка, или
ii)
копие от оригиналния(ите) сертификат(и) за улов, когато част от улова е бил използван за преработване на рибните продукти, изнасяни в единна пратка.
Когато съответните видове са предмет на схема за документиране на улова на регионална организация за управление на улова, която е призната съгласно член 13, декларацията може да бъде заменена със сертификат за реекспорт от тази схема за документиране на улова, при условие че третата държава на преработване съответно е изпълнила нейните изисквания за нотифициране.
3. Документите и декларацията, посочени съответно в параграф 1, буква б) и параграф 2 от настоящия член, могат да се изпращат по електронен път в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4.
Член 15
Износ на улов, извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка
1. Износът на улов, извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подлежи на заверка на сертификат за улов от компетентните органи на държавата-членка на знамето в съответствие с разпоредбите на член 12, параграф 4, ако това се изисква в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4.
2. Държавите-членки на знамето нотифицират Комисията за компетентните си органи за заверка на сертификатите за улов, посочени в параграф 1.
Член 16
Представяне и преглеждане на сертификатите за улов
1. Завереният сертификат за улов се представя от вносителя на компетентните органи на държавата-членка, за която е предназначен вносът, не по-късно от три работни дни преди очаквания час на пристигане на мястото на влизане на територията на Общността. Срокът от три работни дни може да се адаптира в съответствие с вида рибен продукт, разстоянието до мястото на влизане в територията на Общността или използваното транспортно средство. Въз основа на правилата за управление на риска тези компетентни органи преглеждат сертификата за улов с оглед на информацията, предоставена в нотификацията, която е получена от държавата на знамето в съответствие с членове 20 и 22.
2. Чрез дерогация от параграф 1 вносителите, които се ползват със статут на „одобрени икономически оператори“, могат да информират компетентните органи на държавата-членка за пристигането на продуктите в срока, посочен в параграф 1, и да представят заверения сертификат за улов и свързаните с него документи, посочени в член 14, на органите с цел преглеждане в съответствие с параграф 1 от настоящия член или проверка в съответствие с член 17.
3. Критериите, по които компетентните органи на държава-членка предоставят статут на „одобрен икономически оператор“ на даден вносител, включват:
а)
установяване на вносителя на територията на тази държава-членка;
б)
достатъчен брой и обем операции, свързани с внос, които да обосновават прилагането на процедурата, посочена в параграф 2;
в)
подходяща степен на съответствие с изискванията на мерките за опазване и управление;
г)
удовлетворителна система на управление на търговската и, където е целесъобразно, транспортната и преработвателната документация, която дава възможност за подходящо преглеждане и проверки за целите на настоящия регламент;
д)
съществуване на улеснения във връзка с извършването на това преглеждане и проверки;
е)
където е целесъобразно, практически стандарти за компетентност или професионална квалификация, пряко свързани с осъществяваните дейности; и
ж)
където е целесъобразно, доказана платежоспособност.
Държавите-членки съобщават на Комисията името и адреса на „одобрените икономически оператори“ във възможно най-кратък срок, след като им предоставят този статут. Комисията съобщава тази информация на държавите-членки по електронен път.
Правилата, свързани със статута на „одобрен икономически оператор“, могат да се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 17
Проверки
1. Компетентните органи на държавите-членки могат да извършват всички проверки, които считат за необходими, за гарантиране на правилното прилагане на разпоредбите на настоящия регламент.
2. Проверките могат да се състоят по-специално в оглед на продуктите, проверка на декларираните данни, както и наличност и автентичност на документите, проверка на счетоводните отчети на оператори, както и на друга документация, инспекция на транспортните средства, включително контейнерите и местата за съхранение на продуктите, и официални разследвания и други подобни действия, наред с пристанищната инспекция на риболовни кораби съгласно глава II.
3. Проверките се съсредоточават върху риска, идентифициран въз основа на критерии, разработени на национално или на общностно равнище, съгласно правилата за управление на риска. Държавите-членки нотифицират Комисията за своите национални критерии в срок от 30 работни дни след 29 октомври 2008 г. и актуализират тази информация. Критериите на Общността се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
4. Проверки се извършват при всеки случай, когато:
а)
проверяващият орган на държавата-членка има основания да се съмнява в автентичността на самия сертификат за улов, на печата или на подписа за заверка, положен от съответния орган на държавата на знамето, или
б)
проверяващият орган на държавата-членка разполага с информация, която подлага на съмнение спазването от страна на риболовния кораб на приложимите закони, подзаконови актове или мерки за опазване и управление, или изпълнението на други изисквания съгласно настоящия регламент, или
в)
риболовни кораби, риболовни дружества или други оператори са били докладвани във връзка с предполагаеми ННН риболов, включително риболовни кораби, докладвани на регионална организация за управление на риболова съгласно инструмент, приет от такава организация, за съставяне на списъци на кораби, за които се предполага, че са извършвали дейности по незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов, или
г)
държави на знамето или реекспортиращи държави са били докладвани на регионална организация за управление на риболова съгласно инструмент, приет от такава организация, за изпълнение на търговски мерки по отношение на държави на знамето, или
д)
е било публикувано предупреждение съгласно член 23, параграф 1.
5. Държавите-членки могат да решат да извършват проверки на случаен принцип в допълнение към проверките, посочени в параграфи 3 и 4.
6. За целите на проверката компетентните органи на държавите-членки могат да потърсят съдействието на компетентните органи на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14, в който случай:
а)
в искането за съдействие се посочват причините за възникване на основателни съмнения у компетентните органи на съответната държава-членка относно валидността на сертификата, на съдържащите се в него твърдения и/или относно съответствието на продуктите с мерките за опазване и управление. В подкрепа на искането за съдействие се изпраща копие от сертификата за улов, както и всяка информация или документи, сочещи, че информацията в сертификата е неточна. Искането се изпраща незабавно на компетентните органи на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
б)
процедурата на проверка приключва в срок от 15 дни от датата на искането за проверка. В случай че компетентните органи на съответната държава на знамето не могат да спазят срока, проверяващите органи в държавата-членка могат, по искане на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14, да удължат срока за отговор с не повече от 15 дни.
7. Освобождаването на продуктите за пускане на пазара временно се прекратява до получаване на резултатите от процедурите за проверка, посочени в параграфи 1-6. Разходите за съхранението се поемат от оператора.
8. Държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните си органи по преглеждането и проверките на сертификатите за улов в съответствие с член 16 и параграфи 1-6 от настоящия член.
Член 18
Отказ на внос
1. Когато е целесъобразно, компетентните органи на държавите-членки отказват вноса в Общността на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че:
а)
вносителят не е бил в състояние да представи сертификат за улов за съответните продукти или да изпълни своите задължения съгласно член 16, параграф 1 или 2;
б)
предназначените за внос продукти не съвпадат с посочените в сертификата за улов;
в)
сертификатът за улов не е заверен от публичен орган на държавата на знамето съгласно член 12, параграф 3;
г)
сертификатът за улов не съдържа цялата изисквана информация;
д)
вносителят не е в състояние да докаже, че рибните продукти отговарят на условията по член 14, параграф 1 или 2;
е)
риболовен кораб, фигуриращ в сертификата за улов като кораб по произход на улова, е включен в списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, или в списъци на кораби, извършващи ННН риболов, посочени в член 30;
ж)
сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, посочена като несътрудничеща държава в съответствие с член 31.
2. Когато е целесъобразно, компетентните органи на държавите-членки отказват вноса на всякакви рибни продукти в Общността след искане за съдействие по член 17, параграф 6, когато:
а)
са получили отговор, според който износителят няма право да иска заверка на сертификат за улов; или
б)
са получили отговор, според който продуктите не са съобразени с мерките за опазване и управление или не са спазени други условия по настоящата глава; или
в)
не са получили отговор в определения срок; или
г)
са получили отговор, който не съответства на въпросите, зададени в искането.
3. Когато се отказва внос на рибни продукти съгласно параграфи 1 или 2, държавите-членки могат да конфискуват и унищожат тези рибни продукти, да се разпореждат с тях или да ги продават в съответствие с националното право. Приходите от продажбата могат да се използват за благотворителност.
4. Всяко лице има право да обжалва решенията, взети от компетентните органи съгласно параграфи 1, 2 или 3, които го засягат. Правото на обжалване се упражнява съгласно действащите разпоредби в съответната държава-членка.
5. Компетентните органи на държавите-членки нотифицират за отказа за внос държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14. Копие от нотификацията се изпраща на Комисията.
Член 19
Транзитно преминаване и трансбордиране
1. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти са поставени под режим транзит и са транспортирани до друга държава-членка, където ще бъдат поставени под друг митнически режим, в тази държава-членка се прилагат разпоредбите на членове 17 и 18.
2. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти са поставени под режим транзит и са транспортирани на друго място в същата държава-членка, където ще бъдат поставени под друг митнически режим, държавите-членки могат да прилагат разпоредбите на членове 16, 17 и 18 на входния пункт или на местоназначението. Във възможно най-кратък срок държавите-членки нотифицират Комисията за мерките, предприети за прилагането на настоящия параграф, и актуализират тази информация. Комисията публикува тези нотификации на своя уебсайт.
3. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти се трансбордират и транспортират по море до друга държава-членка, в тази държава-членка се прилагат разпоредбите на членове 17 и 18.
4. Държавите-членки на трансбордирането съобщават на държавите-членки на местоназначението информацията, съдържаща се в транспортните документи относно естеството на рибните продукти, тяхното тегло, пристанището на товарене и спедитора в третата държава, имената на транспортните кораби и пристанищата на трансбордиране и местоназначение, веднага след получаване на тази информация и преди очакваната дата на пристигане в пристанището на местоназначение.
Член 20
Нотификации от държавата на знамето и сътрудничество с трети държави
1. Сертификати за улов, заверени от дадена държава на знамето за целите на настоящия регламент, се приемат при условие, че Комисията е получила нотификация от съответната държава на знамето, с която се удостоверява, че:
а)
държавата на знамето е създала вътрешна организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които нейните риболовни кораби са длъжни да спазват;
б)
публичните ѝ органи са оправомощени да удостоверяват верността на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, и да извършват проверки на такива сертификати по искане на държавите-членки. Нотификацията съдържа и необходимата информация за определяне кои са въпросните органи.
2. Информацията, която трябва да се съдържа в нотификацията по параграф 1, се съдържа в приложение III.
3. Комисията информира държавата на знамето за получаването на нотификация по параграф 1. Ако държавата на знамето не осигури всички елементи, посочени в параграф 1, Комисията посочва на държавата на знамето кои от елементите липсват и иска нова нотификация.
4. Когато е целесъобразно, Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в области, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в настоящия регламент, включително използването на електронни средства за съставяне, заверяване или представяне на сертификатите за улов и когато е целесъобразно - на документите, посочени в член 14, параграф 1 и член 14, параграф 2.
Това сътрудничество цели да:
а)
гарантира, че рибните продукти, внесени в Общността, произхождат от улов, извършен съгласно приложимите закони, подзаконови актове или мерки за опазване и управление;
б)
улесни изпълнението от държавите на знамето на формалностите във връзка с достъпа до пристанища за риболовни кораби, вноса на рибни продукти и изискванията за проверка на сертификатите за улов, определени в глава II и в настоящата глава;
в)
осигури извършването на проверки на място от Комисията или определен от нея орган с цел да се провери ефективното изпълнение на договореностите за сътрудничество;
г)
осигури създаването на рамка за обмен на информация между двете страни в подкрепа на изпълнението на договореностите за сътрудничество.
5. Сътрудничеството по параграф 4 не се смята за предварително условие за прилагането на настоящата глава спрямо внос, произхождащ от улов, който е извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на която и да е държава.
Член 21
Реекспорт
1. Реекспортът на продукти, внесени със сертификат за улов съгласно настоящата глава, се разрешава чрез заверка от компетентните органи на държавата-членка, от която се предвижда извършването на реекспорт, на раздел „реекспорт“ от сертификата за улов или на копие от него, когато рибните продукти, които престои да се реекспортират, представляват част от внесените продукти.
2. Процедурата, определена в член 16, параграф 2, се прилага mutadis mutandis, когато рибните продукти се реекспортират от одобрен икономически оператор.
3. Държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните си органи по заверка и проверка на раздел „реекспорт“ от сертификатите за улов в съответствие с процедурата, определена в член 15.
Член 22
Съхраняване и разпространение на документация
1. Комисията води регистър на държавите и техните компетентни органи, посочени по реда на настоящата глава, който съдържа:
а)
държавите-членки, които са посочили своите компетентни органи по заверка, преглеждане и проверка на сертификати за улов и сертификати за реекспорт в съответствие с членове 15, 16, 17 и 21;
б)
държавите на знамето, за които са получени нотификации по реда на член 20, параграф 1, като се посочват онези от тях, с които е установено сътрудничество с трети държави съгласно член 20, параграф 4.
2. Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз списъка на държавите и техните компетентни органи, посочени в параграф 1, като редовно актуализира тази информация. Комисията предоставя по електронен път на органите на държавите-членки, отговарящи за заверка и проверка на сертификати за улов, подробна информация за органите на държавите на знамето, на които е възложена заверката и проверката на сертификати за улов.
3. Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз списъка на схемите за документиране на улова, които са признати съгласно член 13, и редовно актуализира тази информация.
4. Държавите-членки съхраняват оригиналите на сертификатите за улов, представени за целите на вноса, сертификатите за улов, заверени за целите на износа, и заверените раздели за реекспорт от сертификатите за улов, за срок от три години или повече в съответствие с националните правила.
5. Одобрените икономически оператори съхраняват оригиналите на документите, посочени в параграф 4, за срок от три години или повече в съответствие с националните правила.
ГЛАВА IV
СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ НА ОБЩНОСТТА
Член 23
Публикуване на предупреждения
1. Когато получената съгласно глави II, III, V, VI, VII, VIII, X или XI информация поражда основателни съмнения във връзка със спазването по отношение на риболовни кораби или рибни продукти от определени трети държави, на приложимите закони, подзаконови актове, включително приложими закони или подзаконови актове, съобщени от трети държави, с които е установено посоченото в член 20, параграф 4 административно сътрудничество, или на международни мерки за опазване и управление, Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз предупредително известие към операторите, за да осигури предприемането на подходящи мерки от държавите-членки по отношение на съответните трети държави съгласно настоящата глава.
2. Комисията незабавно съобщава информацията, посочена в параграф 1 на органите на държавите-членки и на съответната държава на знамето, и когато е целесъобразно - на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14.
Член 24
Действия след публикуването на предупредителни известия
1. При получаване на информацията, съобщена съгласно член 23, параграф 2, когато е целесъобразно и в съответствие с правилата за управление на риска, държавите-членки:
а)
идентифицират текущите пратки с рибни продукти, които предстои да бъдат внесени и които попадат в обхвата на предупредителното известие, след което съгласно разпоредбите на член 17 извършват проверка на сертификата за улов и, когато е целесъобразно, на посочените в член 14 документи;
б)
предприемат мерки, за да гарантират, че бъдещите пратки с рибни продукти, предназначени за внос, които попадат в обхвата на предупредителното известие, подлежат съгласно разпоредбите на член 17 на проверка на сертификата за улов и, когато е целесъобразно, на посочените в член 14 документи;
в)
идентифицират предишните пратки с рибни продукти, които попадат в обхвата на предупредителното известие, и извършват необходимите проверки, включително проверка на представените до момента сертификати за улов;
г)
съгласно разпоредбите на международното право подлагат риболовните кораби, които попадат в обхвата на предупредителното известие, на необходимите проучвания, разследвания или инспекции в морето, в пристанищата или на други места за разтоварване.
2. Държавите-членки съобщават в най-кратък срок на Комисията заключенията от своите проверки и искания за проверки, както и предприетите действия при установено неспазване на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление.
3. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки са отпаднали основателните съмнения, които са довели до публикуване на предупредителното известие, тя незабавно:
а)
публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз известие, с което отменя предходното предупредително известие;
б)
информира за отменянето държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14; и
в)
информира държавите-членки по подходящ начин.
4. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки остават налице основателни съмнения, които мотивират предупредителното известие, тя незабавно:
а)
актуализира предупредителното известие чрез нова публикация на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
информира държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
в)
информира държавите-членки по подходящ начин; и
г)
когато е целесъобразно, отнася въпроса до регионалната организация за управление на риболова, чиито мерки за опазване и управление може да са били нарушени.
5. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки съществуват достатъчно основания да се смята, че установените факти могат да представляват случай на неспазване на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление, тя незабавно:
а)
публикува ново предупредително известие за тях на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
информира държавата на знамето и предприема съответните процедури и стъпки съгласно глави V и VI;
в)
когато е целесъобразно, информира третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
г)
информира държавите-членки по подходящ начин;
д)
когато е целесъобразно, отнася въпроса до регионалната организация за управление на риболова, чиито мерки за опазване и управление може да са били нарушени.
ГЛАВА V
ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ, ИЗВЪРШВАЩИ ННН РИБОЛОВ
Член 25
Съмнения за ННН риболов
1. Комисията или определен от нея орган събира и анализира:
а)
цялата информация за ННН риболов, получена съгласно глави II, III, IV, VIII, X и XI, и/или
б)
всяка друга имаща отношение информация, когато е целесъобразно, например:
i)
данни за улова;
ii)
търговска информация, получена от националните статистически органи и други надеждни източници;
iii)
корабни регистри и бази данни;
iv)
програми на регионална организация за управление на риболова относно документи за улова или статистически документи;
v)
доклади за наблюдение или друга дейност по отношение на риболовни кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, както е посочено в член 3, и списъци на кораби, извършващи ННН риболов, представени или приети от регионални организации за управление на риболова;
vi)
доклади съгласно Регламент (ЕИО) № 2847/93 за риболовни кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, както е посочено в член 3;
vii)
всяка друга имаща отношение информация, получена inter alia в пристанищата и на риболовните полета.
2. Държавите-членки могат по всяко време да представят на Комисията всякаква допълнителна информация, която може да има значение за съставянето на списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов. Комисията или определен от нея орган разпространява информацията заедно с всички представени доказателства, до държавите-членки и съответните държави на знамето.
3. Комисията, или определен от нея орган, поддържа досие за всеки риболовен кораб, за който са докладвани съмнения, че участва в ННН риболов, като досието се актуализира с всяка новополучена информация.
Член 26
Предполагаем ННН риболов
1. Комисията идентифицира риболовни кораби, за които е получена достатъчно информация съгласно член 25, за да се предполага, че е възможно да извършват ННН риболов, които налагат необходимост от официално проучване със съответната държава на знамето.
2. Комисията нотифицира държавите на знамето, чиито риболовни кораби са идентифицирани съгласно параграф 1, за официално искане за проучване във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов от съответните кораби, плаващи под тяхно знаме. Нотификацията:
а)
съдържа цялата информация, събрана от Комисията във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов;
б)
съдържа официално искане до държавата на знамето да предприеме всички необходими мерки за разследване на съмненията за извършване на ННН риболов и своевременно да информира Комисията за резултатите от разследването;
в)
съдържа официално искане до държавата на знамето за незабавно предприемане на принудителни действия, ако се докаже основателността на съмненията относно съответния риболовен кораб, и информиране на Комисията за предприетите мерки;
г)
отправя искане до държавата на знамето да уведоми собственика или, когато е целесъобразно, оператора на съответния риболовен кораб относно подробното изложение на основанията за евентуално включване в списъка и за последиците, които могат да произтекат, ако риболовният кораб бъде включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съгласно член 37. Освен това към държавите на знамето се отправя искане за предоставяне на информация на Комисията за собствениците на риболовни кораби и, когато е целесъобразно, за операторите, за да се гарантира, че тези лица могат да бъдат изслушани съгласно член 27, параграф 2;
д)
информира държавата на знамето за разпоредбите на глави VI и VII.
3. Комисията нотифицира държавите-членки на знамето, чиито кораби са идентифицирани съгласно параграф 1, за официално искане за проучване във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов от съответните кораби, плаващи под тяхно знаме. Нотификацията:
а)
съдържа цялата информация, събрана от Комисията във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов;
б)
съдържа официално искане до държавата-членка на знамето да предприеме всички необходими мерки в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2847/93 за разследване на съмненията за ННН риболов или, когато е целесъобразно, да докладва всички предприети мерки за разследването му и своевременно да информира Комисията за резултатите от разследването;
в)
съдържа официално искане до държавата-членка на знамето за своевременно предприемане на принудителни действия, ако се докаже основателността на съмненията относно съответния риболовен кораб, и информиране на Комисията за предприетите мерки;
г)
отправя искане до държавата-членка на знамето да уведоми собственика и, когато е целесъобразно, оператора на риболовния кораб, относно подробното изложение на основанията за евентуално включване в списъка и за последиците, които могат да произтекат, ако корабът бъде включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съгласно член 37. Освен това към държавите-членки на знамето се отправя искане за предоставяне на информация на Комисията за собствениците на риболовни кораби и, когато е целесъобразно, за операторите, за да се гарантира, че тези лица могат да бъдат изслушани, съгласно член 27, параграф 2.
4. Комисията разпространява информацията за риболовните кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, до всички държави-членки, с цел да се улесни прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 27
Съставяне на списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. В съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура, Комисията съставя списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов. Списъкът включва риболовните кораби, по отношение на които, след предприетите мерки по членове 25 и 26, получената съгласно настоящия регламент информация установява извършването на ННН риболов, и чиито държави на знамето не са изпълнили официалните искания, посочени в член 26, параграф 2, букви б) и в) и член 26, параграф 3, букви б) и в), в отговор на такъв ННН риболов.
2. Преди включването на даден риболовен кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, Комисията предоставя на собственика, и когато е целесъобразно, на операторите на съответния риболовен кораб подробно изложение на основанията за евентуално включване в списъка, заедно с всички елементи в подкрепа на подозрението, че риболовният кораб е извършвал ННН риболов. В изложението се споменава правото на искане или предоставяне на допълнителна информация и се дава възможност на собственика, и когато е целесъобразно, на операторите, да бъдат изслушани и да се защитят, като им се осигурява подходящ срок и средства за това.
3. Когато вземе решение за включване на даден риболовен кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, Комисията съобщава решението и мотивите за него на собственика и, когато е целесъобразно, на оператора на риболовния кораб.
4. Задълженията, наложени на Комисията съгласно параграфи 2 и 3, се прилагат, без да се засяга главната отговорност за риболовния кораб на държавата на знамето, и само доколкото съответната информацията, необходима за идентифициране на собственика и операторите на риболовния кораб, е на разположение на Комисията.
5. Комисията нотифицира държавата на знамето относно включването на риболовния кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, и представя на държавата на знамето подробното изложение на основанията за включване в списъка.
6. Комисията отправя искане към държавите на знамето с риболовни кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов:
а)
да уведомят собственика на риболовните кораби за включването им в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, за основанията за тяхното включване и за произтичащите от това последици, съгласно член 37; и
б)
да предприемат всички необходими мерки за преустановяване на ННН риболов, включително, когато е необходимо, заличаване от регистъра или отнемане на лицензите за риболов на съответните риболовни кораби, и да информират Комисията за предприетите мерки.
7. Настоящият член не се прилага за риболовни кораби на Общността, ако държавата-членка на знамето е предприела действия в съответствие с параграф 8.
8. Риболовни кораби на Общността не се включват в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, ако държавата-членка на знамето е предприела действия съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕИО) № 2847/93 срещу нарушения, които съставляват тежки нарушения, както е посочено в член 3, параграф 2, без да се засягат предприетите действия от регионални организации за управление на риболова.
Член 28
Заличаване на риболовни кораби от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. Комисията заличава риболовен кораб от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, в съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура, ако държавата на знамето на съответния риболовен кораб докаже, че:
а)
корабът не е извършвал никоя от ННН риболовните дейности, заради които е бил включен в списъка; или
б)
в отговор на въпросните ННН риболовни дейности са били наложени съразмерни, възпиращи и ефективни санкции, по-специално на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава-членка в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2847/93.
2. Собственикът или, когато е целесъобразно, операторът на риболовен кораб, включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, може да отправи искане до Комисията за преразглеждане на статута на кораба в случай на бездействие от страна на държавата на знамето по параграф 1.
Комисията разглежда въпроса за заличаването на риболовния кораб от списъка само ако:
а)
собственикът или операторите представят доказателство за това, че риболовният кораб вече не извършва ННН риболов, или;
б)
включеният в списъка риболовен кораб е потънал или е бракуван.
3. Във всички останали случаи Комисията разглежда въпроса за заличаването на риболовния кораб от списъка, само ако са изпълнени следните условия:
а)
изминали са най-малко две години от включването на риболовния кораб в списъка, през които Комисията не е получила съгласно член 25 последващи доклади за извършени предполагаеми ННН риболов от същия кораб, или;
б)
собственикът представя информация за извършваната в момента от риболовния кораб дейност, от която е видно, че корабът работи в пълно съответствие със законите, правилата и/или мерките за опазване и управление, които се прилагат по отношение на всяка риболовна дейност, в която той участва, или;
в)
съответният риболовен кораб, неговият собственик или оператори не поддържат никакви оперативни или финансови, преки или косвени връзки с друг кораб, собственик или оператор, за който се предполага или е доказано, че извършва ННН риболов.
Член 29
Съдържание, оповестяване и поддържане на списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. Списъкът на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съдържа следните данни за всеки риболовен кораб:
а)
име и предишни имена, ако има такива;
б)
знаме и предишни знамена, ако има такива;
в)
собственик и, когато е приложимо, предишни собственици, включително бенефициери, ако има такива;
г)
оператор и, когато е приложимо, предишни оператори, ако има такива;
д)
позивна и предишни позивни, ако има такива;
е)
номер от регистъра на Lloyds/IMO (ако има такъв);
ж)
снимки, ако има такива;
з)
дата на първоначално включване в списъка;
и)
кратка справка за дейностите, които обосновават включването на кораба в списъка, заедно с позовавания на всички имащи отношение документи, които съдържат информация и доказателства за такава дейност.
2. Комисията публикува списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, в Официален вестник на Европейския съюз и предприема всички необходими мерки да гарантира оповестяването на този списък, включително чрез поместването му на своя уебсайт.
3. Комисията актуализира на всеки три месеца списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов и предвижда система за автоматично съобщаване на актуализациите на държавите-членки, на регионалните организации за управление на риболова и на всеки член на гражданското общество при поискване. Освен това Комисията предава списъка на ФАО и на регионалните организации за управление на риболова с цел засилване на сътрудничеството между Общността и посочените организации при предотвратяването, възпирането и премахването на ННН риболова.
Член 30
Списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова
1. Освен риболовните кораби по член 27, в списъка на Европейската общност на кораби, извършващи ННН риболов, се включват и риболовните кораби, включени в списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова, в съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура. Заличаването на тези кораби от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, се определя от решенията, взети по отношение на тях от съответната регионална организация за управление на риболова.
2. Всяка година, след като получи от регионалните организации за управление на риболова списъците на риболовни кораби, за които се предполага или е доказано, че извършват ННН риболов, Комисията ги съобщава на държавите-членки.
3. Комисията нотифицира незабавно държавите-членки за всяко допълване, заличаване и/или изменение в списъците по параграф 2 от настоящия член, при всяко настъпване на такива промени. Член 37 се прилага по отношение на корабите в изменените по такъв начин списъци на кораби, извършващи ННН риболов на регионални организации за управление на риболова към датата на нотифицирането на държавите-членки за тях.
ГЛАВА VI
НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 31
Определяне на несътрудничещи трети държави
1. Съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2, Комисията определя третите държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов.
2. Определянето по параграф 1 се основава на преглед на цялата информация, получена съгласно глави II, III, IV, V, VIII, X и XI или, когато е целесъобразно, на всяка друга имаща отношение информация, като данни за улов, търговска информация, получена от националните статистически органи и други надеждни източници, корабни регистри и бази данни, програми на регионални организации за управление на риболова за документи за улова или статистически документи и списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова, както и на всяка друга имаща отношение информация, получена в пристанищата и на риболовните полета.
3. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява предвидените в международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
4. За целите на параграф 3 Комисията разчита главно на разглеждане на мерките, предприети от съответната трета държава по отношение на:
а)
повтарящ се ННН риболов, за които е документирано по подходящ начин, че се извършват или подпомагат от риболовни кораби, плаващи под нейно знаме, от нейни граждани или от риболовни кораби, които действат в нейни морски води или използват нейни пристанища, или
б)
достъпа на рибни продукти с произход от ННН риболов до нейния пазар.
5. За целите на параграф 3 Комисията взема предвид:
а)
дали съответната трета държава ефективно си сътрудничи с Общността, като осигурява ответна реакция на исканията на Комисията за разследване, осигуряване на обратна информация или последващи действия по отношение на ННН риболов и свързани с него дейности;
б)
дали съответната трета държава е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, и по-специално дали са наложени санкции с достатъчна тежест, за да бъдат лишени нарушителите от облагите от ННН риболов;
в)
историята, характера, обстоятелствата, степента и тежестта на проявите на разглеждания ННН риболов;
г)
за развиващите се държави - съществуващия капацитет на техните компетентни органи.
6. За целите на параграф 3 Комисията разглежда също следните елементи:
а)
ратифицирането или присъединяването на съответните трети държави към международните правни инструменти в областта на рибарството, и по-специално UNCLOS, Споразумение на ООН за рибните видове и Споразумението на ФАО за съответствие;
б)
статутът на съответната трета държава като договаряща страна на регионални организации за управление на риболова или като сътрудничеща държава извън тях, или нейното съгласие да прилага приетите от тях мерки за опазване и управление;
в)
всички действия или бездействия на съответната трета държава, които може да са ограничили ефективността на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление.
7. Когато е целесъобразно, при прилагането на настоящия член надлежно се отчитат конкретните ограничения за развиващите се държави, особено по отношение на наблюдението, контрола и надзора на риболовните дейности.
Член 32
Предприети действия спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави
1. Комисията незабавно нотифицира държавите, които съгласно критериите, посочени в член 31, могат да бъдат определени за несътрудничещи трети държави. Нотификацията съдържа следната информация:
а)
основанието или основанията за определянето, заедно с всички налични доказателства във връзка с това;
б)
възможността за изпращане на писмен отговор до Комисията във връзка с решението за определяне и на друга имаща отношение информация, като например доказателства, които опровергават определянето или, когато е целесъобразно, план за действие и предприетите мерки за подобряване на положението;
в)
правото да се поиска или да се представи допълнителна информация;
г)
последиците от определянето като несътрудничеща трета държава съгласно член 38.
2. В нотификацията по параграф 1 Комисията включва и искане към съответната трета държава да предприеме всички необходими мерки за прекратяване на въпросните ННН риболовни дейности и за предотвратяване на тези дейности в бъдеще, както и за коригиране на всяко действие или бездействие, посочено в член 31, параграф 6, буква в).
3. Комисията предава нотификацията и искането до съответната трета държава чрез повече от едно средство за комуникация. Комисията се стреми да получи потвърждение от тази държава, че последната е получила нотификацията.
4. Комисията осигурява на съответната трета държава подходящ срок за отговор на нотификацията и разумен срок, за да коригира положението.
Член 33
Съставяне на списък на несътрудничещи трети държави
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията решава относно списъка на несътрудничещи трети държави.
2. Комисията незабавно нотифицира съответната трета държава за определянето ѝ като несътрудничеща трета държава и за наложените мерки по член 38, като отправя към нея искане да коригира съществуващото положение и да информира за мерките, предприети с цел нейните кораби да спазват мерките за опазване и управление.
3. След взетото по параграф 1 от настоящия член решение Комисията незабавно нотифицира държавите-членки за него, като отправя към тях искане да осигурят незабавно изпълнение на мерките, приети съгласно член 38. Държавите-членки нотифицират Комисията за всички мерки, предприети в отговор на искането.
Член 34
Заличаване от списъка на несътрудничещи трети държави
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка взема предвид също дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. След взетото по параграф 1 от настоящия член решение Комисията незабавно нотифицира държавите-членки за отмяната на мерките по член 38 по отношение на съответната трета държава.
Член 35
Оповестяване на списъка на несътрудничещи трети държави
Комисията публикува списъка на несътрудничещи трети държави в Официален вестник на Европейския съюз и предприема всички необходими мерки да осигури оповестяването на този списък, включително чрез поместването му на своя уебсайт. Комисията редовно актуализира списъка и предвижда система за автоматично съобщаване на актуализациите на държавите-членки, на регионалните организации за управление на риболова и на всеки член на гражданското общество при поискване. Освен това Комисията предава списъка на несътрудничещи трети държави на ФАО и на регионалните организации за управление на риболова с цел засилване на сътрудничеството между Общността и посочените организации при предотвратяването, възпирането и премахването на ННН риболова.
Член 36
Извънредни мерки
1. Ако са налице доказателства, че приетите от дадена трета държава мерки накърняват мерки за опазване и управление, приети от регионална организация за управление на риболова, Комисията има правомощието да приеме, в съответствие с международните си задължения, извънредни мерки за срок не по-дълъг от шест месеца. Комисията може да приеме ново решение за удължаване на извънредните мерки за срок не по-дълъг от шест месеца.
2. Извънредните мерки, посочени в параграф 1 могат да включват inter alia следното:
а)
риболовните кораби, притежаващи разрешение за риболов и плаващи под знамето на съответната трета държава, не получават достъп до пристанищата на държави-членки, освен в случай на непреодолима сила или бедствие, както е посочено в член 4, параграф 2 за предоставяне на услугите, абсолютно необходими за справяне с тези ситуации;
б)
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, нямат право да участват в съвместни риболовни дейности с кораби, плаващи под знамето на съответната трета държава;
в)
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, нямат право да ловят риба в морски води под юрисдикцията на съответната трета държава, без да се засягат разпоредбите, предвидени в двустранни споразумения в областта на рибарството;
г)
не се разрешава осигуряването на жива риба за рибовъдство в морски води под юрисдикцията на съответната трета държава;
д)
живата риба, уловена от риболовни кораби, които плават под знамето на съответната трета държава, не се приема за целите на рибовъдството в морски води под юрисдикцията на държава-членка.
3. Извънредните мерки пораждат незабавно действие. Те се нотифицират на държавите-членки и на съответната трета държава и се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
4. Съответните държави-членки могат да отнесат решението на Комисията по параграф 1 до Съвета в срок от 10 работни дни след получаване на нотификацията.
5. Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец от деня на получаване на отнесеното до него решение.
ГЛАВА VII
МЕРКИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ И ДЪРЖАВИ, УЧАСТВАЩИ В ННН РИБОЛОВ
Член 37
Действия по отношение на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
Към риболовните кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, се прилагат следните мерки:
1.
държавите-членки на знамето не внасят в Комисията искания за разрешения за риболов за риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
2.
на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, се отнемат действащите разрешения за риболов или специалните разрешителни за риболов, издадени от държавите-членки на знамето;
3.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право да ловят риба във водите на Общността и тяхното чартиране се забранява;
4.
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, по никакъв начин не подпомагат и не участват в преработвателни дейности на риба, трансбордиране или съвместни риболовни дейности с риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
5.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на държава-членка, имат право на достъп само до своите пристанища на домуване и до никое друго пристанище в Общността, освен в случай на непреодолима сила или бедствие. Риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право на достъп до пристанище на държава-членка, освен в случай на непреодолима сила или бедствие. Като алтернатива държава-членка може да разреши достъп до своите пристанища на риболовен кораб, извършващ ННН риболов, при условие че бъдат конфискувани уловът на борда и, когато е целесъобразно, риболовните съоръжения, забранени съгласно приетите от регионални организации за управление на риболова мерки за опазване и управление. Освен това държавите-членки конфискуват улова и, когато е целесъобразно, риболовните съоръжения, забранени съгласно тези мерки, на борда на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, които са получили достъп до техни пристанища поради случаи на непреодолима сила или бедствие;
6.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, не се снабдяват на пристанищата с провизии, гориво или други услуги, освен в случай на непреодолима сила или бедствие;
7.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право да сменят екипажа, освен ако не се налага поради случаи на непреодолима сила или бедствие;
8.
държавите-членки отказват да предоставят своето знаме на риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
9.
забранява се вносът на рибни продукти, уловени от риболовни кораби, извършващи ННН риболов, и съответно не се приемат или заверяват сертификати за улов, които придружават подобни продукти;
10.
забраняват се износът и реекспортът за преработка на рибни продукти от риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
11.
риболовни кораби, извършващи ННН риболов, на които няма риба, нито екипаж, имат право на достъп до пристанище с цел бракуване, но без да се засяга евентуално съдебно производство или санкции, наложени срещу този кораб и всяко засегнато юридическо или физическо лице.
Член 38
Действия по отношение на несътрудничещи трети държави
Към несътрудничещи трети държави се прилагат следните мерки:
1.
забранява се вносът в Общността на рибни продукти, уловени от риболовни кораби, които плават под знамето на такива трети държави, и съответно не се приемат сертификати за улов, придружаващи такива продукти. Когато определянето за несътрудничеща трета държава съгласно член 31 е обосновано с липсата на подходящи мерки, предприети от тази трета държава по отношение на ННН риболов, който засяга дадени запаси или видове, забраната за внос може да се прилага само към съответните запаси или видове;
2.
забранява се покупката от оператори на Общността на риболовни кораби, които плават под знамето на такива държави;
3.
забранява се на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава-членка, да го сменят със знамето на такава държава;
4.
държавите-членки не разрешават сключване на споразумения с такива държави за чартиране на риболовни кораби, които плават под тяхно знаме;
5.
забранява се износът на риболовни кораби на Общността в такива държави;
6.
забраняват се частни търговски споразумения между граждани на държава-членка и такива държави, които целят риболовен кораб, който плава под знамето на държавата-членка, да използва възможностите за риболов на такива държави;
7.
забраняват се съвместни риболовни дейности с участието на риболовни кораби, които плават под знамето на държава-членка, и риболовен кораб, който плава под знамето на такива държави;
8.
Комисията прави предложение за денонсиране на сключените с такива държави двустранни споразумения в областта на рибарството или споразумения за партньорство в областта на рибарството, които предвиждат прекратяване на споразумението в случай на неспазване на поетите от третата държава ангажименти във връзка с борбата с ННН риболова;
9.
Комисията не започва преговори с такива държави за сключване на двустранни споразумения в областта на рибарството или споразумения за партньорство в областта на рибарството.
ГЛАВА VIII
ГРАЖДАНИ
Член 39
Граждани, които извършват или подпомагат ННН риболов
1. Гражданите под юрисдикцията на държавите-членки (граждани) не подпомагат нито извършват ННН риболов, включително чрез наемане на борда или като оператори, или бенефициери на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
2. Без да се засяга главната отговорност на държавата на знамето, държавите-членки сътрудничат помежду си и с трети държави и предприемат всички подходящи мерки в съответствие с националното и общностното право, за да установят самоличността на гражданите, подпомагащи или извършващи ННН риболов.
3. Без да се засяга главната отговорност на държавата на знамето и в съответствие с приложимите закони или подзаконови актове държавите-членки предприемат подходящи действия по отношение на свои граждани, за които е установено, че подпомагат или извършват ННН риболов.
4. Всяка държава-членка нотифицира Комисията за наименованията на компетентните органи, които отговарят за координиране на събирането и проверката на информацията за действията на гражданите, посочени в настоящата глава, както и за докладването до Комисията и сътрудничеството с нея.
Член 40
Превенция и санкции
1. Държавите-членки насърчават гражданите да съобщават всяка известна им информация относно правни интереси, ползи или финансови интереси, свързани с риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, или контрола върху тях, както и имената на съответните кораби.
2. Гражданите не продават и не изнасят риболовни кораби, предназначени за оператори, които участват в експлоатацията, управлението или собствеността на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
3. Без да се засягат останалите разпоредби от законодателството на Общността във връзка с публичните средства, държавите-членки не предоставят никакви държавни помощи по национални схеми за държавни помощи или от фондовете на Общността на оператори, които участват в експлоатацията, управлението или собствеността на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
4. Държавите-членки полагат усилия да получат информация за съществуването на договорености между граждани и трета държава, която допуска риболовни кораби, които плават под тяхно знаме, да го сменят със знамето на тази трета държава. Те информират Комисията за това, като представят списък на съответните риболовни кораби.
ГЛАВА IХ
НЕЗАБАВНИ ПРИНУДИТЕЛНИ МЕРКИ, САНКЦИИ И СЪПЪТСТВАЩИ САНКЦИИ
Член 41
Обхват
Разпоредбите на настоящата глава се прилагат при:
1.
тежки нарушения, извършени на територията на държавите-членки, за която се прилага Договорът, или в морските води под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, прилежащи към териториите и държавите, посочени в приложение II към Договора;
2.
тежки нарушения, извършени от риболовни кораби на Общността или граждани на държави-членки;
3.
тежки нарушения, открити на територията или във водите, посочени в точка 1 от настоящия член, но които са били извършени в открито море или под юрисдикцията на трета държава и са санкционирани съгласно член 11, параграф 4.
Член 42
Тежки нарушения
1. За целите на настоящия регламент „тежки нарушения“ означава:
а)
дейностите, за които се смята, че представляват ННН риболов съгласно посочените в член 3 критерии;
б)
търговска дейност, пряко свързана с ННН риболов, включително търговия с рибни продукти или внос на такива;
в)
фалшифициране на посочените в настоящия регламент документи или използването на фалшиви или невалидни такива документи;
2. Тежкият характер на нарушението се определя от компетентния орган на съответната държава-членка, като се отчитат критериите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 43
Незабавни принудителни мерки
1. Когато физическо лице е заподозряно в извършването или е заловено да извършва тежко нарушение или юридическо лице е заподозряно в отговорност за такова нарушение, държавите-членки започват пълно разследване на нарушението и предприемат незабавни принудителни мерки съгласно тяхното национално законодателство и в зависимост от тежестта на нарушението, като по-специално:
а)
незабавно прекратяване на риболовната дейност;
б)
пренасочване на риболовния кораб към пристанище;
в)
пренасочване на транспортното средство към друго място за инспекция;
г)
налагане на гаранция;
д)
изземане на риболовни съоръжения, улов или рибни продукти;
е)
временно спиране от движение на съответния риболовен кораб или транспортно средство;
ж)
преустановяване на разрешението за риболов.
2. Характерът на принудителните мерки трябва да бъде такъв, че да предотврати продължаването на съответното тежко нарушение и да даде възможност на компетентните органи да приключат неговото разследване.
Член 44
Санкции за тежки нарушения
1. Държавите-членки гарантират, че на физическо лице, извършило тежко нарушение, или на юридическо лице, отговорно за тежко нарушение, се налагат ефективни, съразмерни и възпиращи административни санкции.
2. Държавите-членки налагат санкция, чийто максимален размер е най-малко пет пъти повече от стойността на рибните продукти, получени чрез извършването на тежкото нарушение.
В случай на повторно тежко нарушение в срок от 5 години държавите-членки налагат глоби, чийто максимален размер е най-малко осем пъти повече от стойността на рибните продукти, получени чрез извършването на тежкото нарушение.
При налагане на тези санкции държавите-членки вземат предвид също стойността на вредите, нанесени на съответните рибни ресурси и на морската среда.
3. Държавите-членки могат да използват в допълнение или като алтернатива ефективни, съразмерни и възпиращи наказателноправни санкции.
Член 45
Съпътстващи санкции
Предвидените в настоящата глава санкции могат да бъдат съпътствани от други санкции или мерки, по-специално:
1.
запориране на риболовния кораб, участвал в извършването на нарушението;
2.
временно спиране от движение на риболовния кораб;
3.
конфискуване на забранените риболовни съоръжения, улов или рибни продукти;
4.
преустановяване или отнемане на разрешението за риболов;
5.
намаляване или отнемане на правата за извършване на риболов;
6.
временно или постоянно лишаване от правото да се получават нови права за извършване на риболов;
7.
временна или постоянна забрана за достъп до държавни помощи или субсидии.
8.
преустановяване или отнемане на статута на одобрен икономически оператор, получен съгласно член 16, параграф 3.
Член 46
Общ размер на санкциите и съпътстващите санкции
Общият размер на санкциите и съпътстващите санкции се изчислява по начин, който гарантира, че те ефективно лишават нарушителите от икономическите облаги, извлечени от тежките нарушения, без да се засяга законното право на упражняване на професия. За тази цел се вземат предвид и незабавните принудителни мерки съгласно член 43.
Член 47
Отговорност на юридическите лица
1. Юридически лица се подвеждат под отговорност за тежки нарушения, когато нарушенията са извършени в тяхна полза от физическо лице, което е действало индивидуално или като част от орган на юридическото лице, и което заема решаваща позиция в юридическото лице по силата на:
а)
правомощия да представлява юридическото лице; или
б)
право да взема решения от името на юридическото лице; или
в)
право да упражнява контрол в рамките на юридическото лице.
2. Юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на физическото лице, посочено в параграф 1, е създала възможност за извършване на тежко нарушение, в полза на това юридическо лице, от физическо лице, което му е подчинено.
3. Отговорността на юридическото лице не изключва производството срещу физически лица, които са извършители, подбудители или съучастници в извършването на съответните нарушения.
ГЛАВА Х
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ, ПРИЕТИ ОТ НЯКОИ РЕГИОНАЛНИ ОРГАНИЗАЦИИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА РИБОЛОВА ВЪВ ВРЪЗКА С НАБЛЮДЕНИЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ
Член 48
Наблюдение в морето
1. Разпоредбите на настоящата глава се прилагат към риболовните дейности, за които се прилагат правилата за наблюдение на кораби, които са приети в рамките на регионални организации за управление на риболова и които са обвързващи за Общността.
2. В случай че компетентен орган на държава-членка, който отговаря за морски инспекции, наблюдава риболовен кораб, извършващ дейности, които могат да бъдат смятани за ННН риболов, той незабавно докладва за наблюдението. Докладът и резултатите от разследването на този риболовни кораби от тази държава-членка се смятат за доказателство, което се използва при прилагането на различните механизми за идентификация и изпълнение, предвидени в настоящия регламент.
3. В случай че капитан на риболовен кораб на Общността или на трета държава наблюдава риболовен кораб, който извършва дейности, посочени в параграф 2, капитанът може да документира колкото е възможно повече сведения за наблюдението, като например:
а)
име и описание на риболовния кораб;
б)
позивна на риболовния кораб;
в)
регистрационен номер и, ако има такъв, номер на риболовния кораб от регистъра на Lloyds/IMO;
г)
държава на знамето на риболовния кораб;
д)
местоположение (географска ширина и дължина) към момента на начално идентифициране на кораба;
е)
дата/час (UTC) на първоначалното идентифициране;
ж)
снимка или снимки на риболовния кораб в подкрепа на наблюдението;
з)
всяка друга имаща отношение информация във връзка с наблюдаваната дейност на въпросния риболовен кораб.
4. Докладите за наблюдението се изпращат незабавно на компетентния орган на държавата-членка на знамето на риболовния кораб, който извършва наблюдението, като компетентният орган в най-кратък срок ги предава на Комисията или на определения от нея орган. След това Комисията или определеният от нея орган незабавно информира държавата на знамето на наблюдавания риболовен кораб. Впоследствие Комисията или определен от нея орган изпращат доклада за наблюдението на всички държави-членки и, когато е целесъобразно, на изпълнителния секретар на съответната регионална организация за управление на риболова за предприемане на по-нататъшни действия в съответствие с приетите от тези организации мерки.
5. Държава-членка, която получава доклад за наблюдение на дейностите на риболовен кораб, плаващ под нейно знаме, от компетентния орган на договаряща страна в регионална организация за управление на риболова, в най-кратък срок нотифицира Комисията за доклада и предава цялата имаща отношение информация на нея или на определения от нея орган, който впоследствие я предава на изпълнителния секретар на съответната регионална организация за управление на риболова за по-нататъшни действия съгласно приетите от тази организация мерки, според случая.
6. Настоящият член се прилага без да се засягат по-строгите разпоредби, приети от регионални организации за управление на риболова, в които Общността е договаряща страна.
Член 49
Представяне на информация относно наблюдавани риболовни кораби
1. Държавите-членки, които получат подходящо документирана информация относно наблюдавани риболовни кораби, предават незабавно тази информация на Комисията или на определения от нея орган във формата, определен съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
2. Комисията или определеният от нея орган проверяват също подходящо документирана информация относно наблюдаваните риболовни кораби, представена от граждани, организации на гражданското общество, включително екологични организации, както и от заинтересовани представители на сектора на рибарството и на търговията с риба и рибни продукти.
Член 50
Разследване на наблюдавани риболовни кораби
1. Държавите-членки в най-кратки срокове започват разследване на дейностите на риболовните кораби, плаващи под тяхно знаме, които са наблюдавани в съответствие с член 49.
2. Държавите-членки нотифицират, когато е възможно, по електронен път Комисията или определения от нея орган за започването на разследването и за всяко предприето или предвидено действие по отношение на наблюдаваните риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме, в най-кратък срок и във всички случаи в рамките на два месеца след нотификацията за доклада за наблюдение съгласно член 48, параграф 4. На подходящи равни интервали на Комисията или на определения от нея орган се представят доклади за напредъка на разследването относно дейността на наблюдаваните риболовни кораби. След приключването на разследването на Комисията или на определения от нея орган се представя окончателен доклад за резултатите.
3. Държавите-членки, различни от съответната държава-членка на знамето, проверяват, когато е целесъобразно, дали наблюдаваните риболовни кораби, посочени в доклада, действително са извършвали такава дейност в морски води под тяхна юрисдикция или дали рибни продукти от тези кораби са били разтоварени или внесени на тяхна територия, и проверяват доколко са били спазени съответните мерки за опазване и управление. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията или определения от нея орган, както и съответната държава-членка на знамето, за резултата от проверките и разследването.
4. Комисията или определеният от нея орган съобщават на всички държави-членки информацията, получена в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. Настоящият член се прилага, без да се засягат разпоредбите на глава V от Регламент (ЕС) № 2371/2002 и разпоредбите, приети от регионални организации за управление на риболова, в които Общността е договаряща страна.
ГЛАВА ХI
ВЗАИМОПОМОЩ
Член 51
Взаимопомощ
1. Административните органи, които отговарят за прилагането на настоящия регламент в държавите-членки, сътрудничат помежду си, с административните органи на трети държави и с Комисията, за да гарантират спазването на настоящия регламент.
2. За целите на параграф 1 се създава система за взаимопомощ, управлявана от Комисията или определен от нея орган, която включва автоматизирана информационна система - „Информационна система за ННН риболов“, за подпомагане на компетентните органи в предотвратяването, разследването и преследването на ННН риболов.
3. Подробните правила за прилагането на настоящата глава се приемат съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
ГЛАВА ХII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 52
Прилагане
Мерките, необходими за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент, се приемат съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 53
Финансова подкрепа
Държавите-членки могат да изискат от съответните оператори да допринесат за покриването на разходите, свързани с прилагането на настоящия регламент.
Член 54
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, създаден по реда на член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, посочен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
Член 55
Задължения за докладване
1. На всеки две години държавите-членки представят на Комисията доклад за прилагането на настоящия регламент най-късно до 30 април от следващата календарна година.
2. Въз основа на представените от държавите-членки доклади и на собствени наблюдения, на всеки три години Комисията изготвя доклад, който представя на Европейския парламент и на Съвета.
3. Комисията предприема оценка на въздействието на настоящия регламент върху ННН риболова до 29 октомври 2013 г.
Член 56
Отмяна
Член 28б, параграф 2, член 28д, член 28е, член 28ж и член 31, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2847/93, Регламент (ЕО) № 1093/94, Регламент (ЕО) № 1447/1999, членове 8, 19a, 19б, 19в, 21, 21б и 21в от Регламент (ЕО) № 1936/2001 и членове 26a, 28, 29, 30 и 31 от Регламент (ЕО) № 601/2004 се отменят, считано от 1 януари 2010 г.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 57
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2008 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 1005/2008 DU CONSEIL
du 29 septembre 2008
établissant un système communautaire destiné à prévenir, à décourager et à éradiquer la pêche illicite, non déclarée et non réglementée, modifiant les règlements (CEE) no 2847/93, (CE) no 1936/2001 et (CE) no 601/2004 et abrogeant les règlements (CE) no 1093/94 et (CE) no 1447/1999
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis du Parlement européen (1),
vu l'avis du Comité économique et social européen (2),
après consultation du Comité des régions,
considérant ce qui suit:
(1)
La Communauté est partie contractante à la convention des Nations unies sur le droit de la mer du 10 décembre 1982 («CNUDM»), elle a ratifié l'accord des Nations unies aux fins de l'application des dispositions de la convention des Nations unies sur le droit de la mer du 10 décembre 1982 relative à la conservation et à la gestion des stocks chevauchants et des stocks de poissons grands migrateurs du 4 août 1995 («accord des Nations unies sur les stocks de poissons») et elle a adhéré à l'accord visant à favoriser le respect, par les navires de pêche en haute mer, des mesures internationales de conservation et de gestion du 24 novembre 1993 de l'Organisation des Nations unies pour l'alimentation et l'agriculture («accord FAO»). Ces dispositions énoncent essentiellement le principe selon lequel tous les États ont le devoir d'adopter les mesures qui s'imposent pour assurer la gestion durable des ressources marines et de coopérer les uns avec les autres à cet effet.
(2)
L'objectif de la politique commune de la pêche, défini par le règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 relatif à la conservation et à l'exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche (3), est de garantir une exploitation des ressources aquatiques vivantes qui crée les conditions de durabilité nécessaires tant sur le plan économique et environnemental qu'en matière sociale.
(3)
La pêche illicite, non déclarée et non réglementée (INN) représente l'une des menaces les plus graves pesant sur l'exploitation durable des ressources aquatiques vivantes et met en péril le fondement même de la politique commune de la pêche et des efforts déployés à l'échelle internationale en faveur d'une meilleure gouvernance des océans. Elle constitue également, pour la biodiversité marine, une menace majeure contre laquelle il convient d'agir, conformément aux objectifs définis dans la communication de la Commission intitulée «Enrayer la diminution de la biodiversité à l'horizon 2010 et au-delà».
(4)
La FAO a adopté, en 2001, un plan d'action international visant à prévenir, à contrecarrer et à éliminer la pêche illicite, non déclarée et non réglementée, que la Communauté a entériné. En outre, des organisations régionales de gestion des pêches ont, avec le soutien actif de la Communauté, établi un ensemble de mesures conçues pour lutter contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée.
(5)
Compte tenu des engagements internationaux de la Communauté et en raison de l'ampleur et de l'urgence du problème, il convient que celle-ci renforce considérablement son action contre la pêche INN et adopte de nouvelles mesures réglementaires conçues pour couvrir tous les aspects du phénomène.
(6)
L'action de la Communauté devrait principalement cibler le comportement tombant sous la définition de la pêche INN et qui porte le plus gravement préjudice au milieu marin, à la pérennité des stocks de poissons et à la situation socio-économique des pêcheurs respectant les règles applicables en matière de conservation et de gestion des ressources halieutiques.
(7)
Compte tenu de la définition de la pêche INN, le champ d'application du présent règlement devrait couvrir les activités de pêche exercées en haute mer et dans les eaux maritimes relevant de la juridiction ou de la souveraineté des pays côtiers, y compris les eaux maritimes relevant de la juridiction ou de la souveraineté des États membres.
(8)
Afin que la dimension interne du problème de la pêche INN soit correctement prise en compte, il est essentiel que la Communauté adopte les mesures nécessaires pour mieux faire respecter les règles de la politique commune de la pêche. Dans l'attente de la révision du règlement (CEE) no 2847/93 du Conseil du 12 octobre 1993 instituant un régime de contrôle applicable à la politique commune de la pêche (4), il y a lieu de prévoir des dispositions à cet effet dans le présent règlement.
(9)
Les règles communautaires et, en particulier, le titre II du règlement (CEE) no 2847/93 prévoient un vaste système destiné à contrôler la légalité des captures effectuées par les navires de pêche communautaires. Le système appliqué actuellement aux produits de la pêche capturés par les navires de pêche des pays tiers et importés dans la Communauté n'assure pas un niveau de contrôle équivalent. Cette faiblesse incite dans une large mesure les opérateurs étrangers pratiquant la pêche INN à commercialiser leurs produits dans la Communauté pour accroître la rentabilité de leurs activités. La Communauté européenne est le premier marché et le premier importateur mondial de produits de la pêche; il lui incombe donc tout particulièrement de faire en sorte que les produits de la pêche importés sur son territoire ne proviennent pas de la pêche INN. Il convient dès lors d'instaurer un nouveau régime permettant un contrôle adéquat de la chaîne d'approvisionnement des produits de la pêche importés dans la Communauté.
(10)
Les règles communautaires régissant l'accès aux ports communautaires des navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers devraient être renforcées en vue de garantir un contrôle approprié de la légalité des produits de la pêche débarqués par ces navires. À cet effet, il faudrait notamment que l'accès aux ports communautaires ne soit autorisé que pour les navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers qui sont en mesure de fournir des informations exactes sur la légalité de leurs captures et de faire valider ces informations par l'État de leur pavillon.
(11)
Les transbordements en mer échappent à tout contrôle effectif de la part des États du pavillon ou des États côtiers et constituent pour les opérateurs pratiquant la pêche INN un moyen habituel de dissimuler le caractère illicite de leurs captures. Il est donc justifié que la Communauté n'autorise les opérations de transbordement que si elles sont effectuées dans les ports désignés des États membres, dans les ports des pays tiers entre des navires de pêche communautaires ou en dehors des eaux communautaires entre des navires de pêche communautaires et des navires de pêche enregistrés comme navires transporteurs auprès d'une organisation régionale de gestion des pêches.
(12)
Il convient d'établir les conditions, la procédure et la fréquence selon lesquelles les activités de contrôle, d'inspection et de vérification sont effectuées par les États membres, sur la base de la gestion du risque.
(13)
Il y a lieu d'interdire les échanges avec la Communauté de produits de la pêche issus de la pêche INN. Afin de faire en sorte que cette interdiction soit effective et de s'assurer que tous les produits de la pêche échangés qui sont importés dans la Communauté et exportés de celle-ci ont été capturés dans le respect des mesures internationales de conservation et de gestion et, le cas échéant, des autres règles applicables au navire de pêche concerné, il convient de mettre en place un régime de certification applicable à l'ensemble du commerce des produits de la pêche avec la Communauté.
(14)
Il convient que la Communauté prenne en considération les difficultés des pays en développement en termes de capacité lors de la mise en œuvre du régime de certification.
(15)
Il convient que, dans le cadre de ce régime, la délivrance d'un certificat constitue une condition préalable à l'importation de produits de la pêche dans la Communauté. Ce certificat devrait contenir des informations attestant la légalité des produits concernés. Il devrait être validé par l'État du pavillon des navires de pêche ayant capturé le poisson concerné, conformément à l'obligation que lui impose le droit international de faire en sorte que les navires de pêche battant son pavillon respectent les règles internationales en matière de conservation et de gestion des ressources halieutiques.
(16)
Il est essentiel que le régime de certification s'applique à toutes les importations de produits de la pêche en mer dans la Communauté et aux exportations de celle-ci. Ce régime devrait également s'appliquer aux produits de la pêche transportés ou transformés dans un pays autre que l'État du pavillon avant d'entrer sur le territoire de la Communauté. Des exigences particulières devraient par conséquent s'appliquer à ces produits, de manière à garantir que les produits qui entrent sur le territoire de la Communauté ne soient pas différents de ceux dont la légalité a été validée par l'État du pavillon.
(17)
Il importe d'assurer un niveau équivalent de contrôle sur tous les produits de la pêche importés, sans préjudice du volume ou de la fréquence des échanges, en instaurant des procédures spécifiques pour octroyer le statut d'«opérateur économique agréé».
(18)
L'exportation de captures réalisées par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre devrait également être soumise au régime de certification dans le cadre de la coopération avec les pays tiers.
(19)
Il importe que les États membres auxquels sont destinées les importations de produits puissent contrôler la validité des certificats de capture accompagnant les lots et soient en droit de refuser l'importation lorsque les conditions fixées par le présent règlement en ce qui concerne le certificat de capture ne sont pas remplies.
(20)
Il importe que les activités de contrôle, d'inspection et de vérification portant sur des produits de la pêche en transit ou en cours de transbordement soient principalement effectuées par l'État membre de destination finale afin d'améliorer l'efficacité desdites activités.
(21)
Afin d'aider les autorités de contrôle des États membres dans leurs tâches de contrôle de la légalité des produits de la pêche échangés avec la Communauté européenne et afin de prévenir les opérateurs communautaires, il y a lieu d'instaurer un système d'alerte communautaire permettant de diffuser, le cas échéant, l'information en cas de doute fondé quant au respect par certains pays tiers des règles applicables en matière de conservation et de gestion.
(22)
Il est essentiel que la Communauté adopte des mesures dissuasives à l'égard des navires pratiquant la pêche INN et ne faisant pas l'objet, de la part de l'État de leur pavillon, de mesures appropriées pour contrer cette pêche INN.
(23)
À cet effet, la Commission devrait, en coopération avec les États membres, l'Agence communautaire de contrôle des pêches, les pays tiers et d'autres organismes, recenser les navires de pêche soupçonnés de pratiquer la pêche INN, sur la base de la gestion du risque, et solliciter de la part de l'État du pavillon concerné des informations quant à l'exactitude des éléments constatés.
(24)
En vue de faciliter la réalisation d'enquêtes sur les navires de pêche dont il est présumé qu'ils ont pratiqué la pêche INN et d'empêcher la poursuite de l'infraction présumée, il convient que les navires en cause soient soumis à des exigences de contrôle et d'inspection particulières par les États membres.
(25)
Lorsque, compte tenu des informations recueillies, il existe des motifs suffisants pour considérer que des navires de pêche battant pavillon d'un État tiers ont pratiqué la pêche INN et que les États du pavillon compétents n'ont pas pris de mesures efficaces en réponse à cette pêche INN, la Commission devrait inscrire ces navires sur la liste communautaire des navires INN.
(26)
Lorsque, compte tenu des informations recueillies, il existe des motifs suffisants pour considérer que des navires de pêche communautaires ont pratiqué la pêche INN et que les États membres du pavillon compétents n'ont pas pris de mesures efficaces conformément au présent règlement et au titre du règlement (CE) no 2847/93 en réponse à cette pêche INN, la Commission devrait inscrire ces navires sur la liste communautaire des navires INN.
(27)
En vue de remédier à l'absence de mesures efficaces de la part des États du pavillon à l'égard des navires de pêche battant leur pavillon et inscrits sur la liste communautaire des navires INN et de limiter la poursuite des activités de pêche desdits navires, les États membres devraient appliquer à leur égard des mesures appropriées.
(28)
Pour protéger les droits des navires de pêche inscrits sur la liste communautaire de navires INN et ceux des États du pavillon concernés, la procédure d'établissement de la liste devrait prévoir pour l'État du pavillon la possibilité d'informer la Commission des mesures prises et, si possible, pour le propriétaire ou les exploitants en cause la possibilité d'être entendus à chacune des étapes de la procédure et permettre le retrait d'un navire de pêche de la liste lorsque les critères ayant motivé l'inscription ne sont plus remplis.
(29)
Afin d'instaurer un cadre unique au sein de la Communauté et d'éviter une prolifération de listes reprenant les navires de pêche pratiquant la pêche INN, il importe que les navires de pêche inscrits sur les listes INN adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches soient automatiquement inscrits sur la liste correspondante établie par la Commission.
(30)
Le fait que certains États ne s'acquittent pas de l'obligation de prendre des mesures propres à garantir le respect, par leurs navires de pêche ou leurs ressortissants, des règles en matière de conservation et de gestion des ressources halieutiques, obligation que leur impose le droit international en leur qualité d'États du pavillon, d'États du port, d'États côtiers ou d'États de commercialisation est l'un des principaux facteurs favorisant la pêche INN, et il convient que la Communauté s'emploie à résoudre ce problème.
(31)
À cet effet, en complément de l'action qu'elle mène aux niveaux international et régional, la Communauté devrait être en droit de recenser les États non coopérants, sur la base de critères transparents, clairs et objectifs inspirés des normes internationales, et d'adopter à l'égard de ces États, après leur avoir donné le temps et les moyens suffisants pour répondre à une notification préalable, des mesures non discriminatoires, légitimes et proportionnées, y compris de nature commerciale.
(32)
Il incombe au Conseil d'adopter des mesures commerciales à l'égard d'autres États. Étant donné que l'élaboration d'une liste des États non coopérants devrait entraîner des mesures de sanction en matière commerciale, il est approprié que le Conseil se réserve, dans ce cas spécifique, le droit d'exercer directement des compétences d'exécution.
(33)
Il est essentiel que les ressortissants des États membres soient dissuadés de manière efficace de pratiquer ou de faciliter la pêche INN des navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers et opérant en dehors de la Communauté, sans préjudice de la responsabilité première des États du pavillon. Les États membres devraient dès lors instaurer les mesures nécessaires et coopérer entre eux et avec les pays tiers afin de recenser ceux de leurs ressortissants qui pratiquent la pêche INN, de veiller à ce que ceux-ci soient dûment sanctionnés et de contrôler les activités de leurs ressortissants ayant des liens avec des navires de pays tiers opérant en dehors de la Communauté.
(34)
La persistance d'un nombre élevé d'infractions graves aux règles de la politique commune de la pêche commises dans les eaux communautaires ou par des opérateurs communautaires tient, dans une large mesure, au niveau non dissuasif des sanctions prévues par la législation des États membres pour des violations graves de ces règles. Cette faiblesse est encore aggravée par la grande diversité des niveaux de sanction appliqués dans les différents États membres, qui encourage les opérateurs contrevenants à opérer dans les eaux ou sur le territoire des États membres où ces niveaux sont les plus bas. Pour remédier à cette faiblesse, il y a lieu de procéder, en faisant fond sur les dispositions des règlements (CE) no 2371/2002 et (CEE) no 2847/93 en la matière, à un rapprochement à l'échelle communautaire des niveaux maximaux de sanctions administratives prévus pour les infractions graves aux règles de la politique commune de la pêche, en tenant compte de la valeur des produits de la pêche obtenus dans le cadre de ladite infraction, de la répétition de l'infraction ainsi que de la valeur du préjudice causé aux ressources halieutiques et au milieu marin concernés, et de prévoir des mesures exécutoires immédiates et des mesures complémentaires.
(35)
Comme le comportement constitutif d'infraction grave aux règles régissant les activités de pêche, la réalisation d'opérations économiques concernant directement la pêche INN, y compris l'échange de produits issus de la pêche INN ou l'importation de ceux-ci ou la falsification de documents, devrait également être considérée comme une infraction grave imposant l'adoption de niveaux maximaux de sanctions administratives par les États membres.
(36)
Il importe que les sanctions pour les infractions graves aux dispositions du présent règlement s'appliquent également aux personnes morales, étant donné que ces infractions sont commises en grande partie dans leur intérêt ou pour leur compte.
(37)
Les dispositions afférentes à l'observation des navires de pêche en mer, adoptées par certaines organisations régionales de gestion des pêches, devraient être mises en œuvre de manière harmonisée à l'échelle de la Communauté.
(38)
Une bonne coopération entre les États membres, la Commission et les pays tiers est essentielle pour que la pêche INN puisse faire l'objet d'enquêtes en bonne et due forme et de sanctions appropriées et pour que les mesures prévues par le présent règlement puissent être appliquées. Un système d'assistance mutuelle en vue de renforcer cette coopération devrait être mis sur pied.
(39)
Conformément au principe de proportionnalité, il est nécessaire et approprié, aux fins de la réalisation de l'objectif premier que constitue l'éradication de la pêche INN, de définir des règles relatives aux mesures prévues par le présent règlement. Le présent règlement n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre les objectifs poursuivis, conformément aux dispositions de l'article 5 du traité.
(40)
Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre du présent règlement en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (5).
(41)
En vertu du présent règlement, la pêche INN est considérée comme une violation particulièrement grave des lois, des règles ou des réglementations applicables, étant donné qu'elle compromet gravement la réalisation des objectifs visés par les dispositions enfreintes et qu'elle met en péril la pérennité des stocks concernés ou la conservation du milieu marin. Compte tenu de son champ d'application restreint, le présent règlement doit être mis en œuvre sur la base et en complément du règlement (CEE) no 2847/93, qui établit le cadre général régissant le contrôle et la surveillance des activités de pêche au titre de la politique commune de la pêche. En conséquence, le présent règlement renforce les règles prévues par le règlement (CEE) no 2847/93 dans le domaine de l'inspection au port des navires de pêche de pays tiers, qui sont abrogées et remplacées par le régime d'inspection au port prévu au chapitre II du présent règlement. En outre, le présent règlement prévoit, en son chapitre IX, un régime de sanctions spécifiquement applicables aux activités de pêche INN. Les dispositions du règlement (CEE) no 2847/93 relatives aux sanctions restent applicables aux violations des règles de la politique commune de la pêche autres que celles faisant l'objet du présent règlement.
(42)
La protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel est régie par le règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (6), qui s'applique dans tous ses éléments au traitement des données à caractère personnel pour les besoins du présent règlement, en particulier en ce qui concerne les droits des personnes concernées en matière d'accès aux données, de rectification, de verrouillage et d'effacement de données ainsi que de notification aux tiers, droits qui n'ont donc pas été précisés dans le présent règlement.
(43)
Compte tenu de l'entrée en vigueur des dispositions du présent règlement relatives aux domaines couverts par les règlements du Conseil (CEE) no 2847/93, (CE) no 1093/94 (7), (CE) no 1447/1999 (8), (CE) no 1936/2001 (9) et (CE) no 601/2004 (10), il convient d'abroger ces règlements en tout ou en partie,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet et champ d'application
1. Le présent règlement établit un système communautaire destiné à prévenir, à décourager et à éradiquer la pêche illicite, non déclarée et non réglementée (INN).
2. Aux fins du premier paragraphe, chaque État membre arrête, conformément à la législation communautaire, les mesures appropriées pour assurer l'efficacité de ce système. Il met à la disposition de ses autorités compétentes des moyens suffisants pour qu'elles puissent s'acquitter des tâches qui leur incombent en vertu du présent règlement.
3. Le système visé au premier paragraphe s'applique à toutes les activités de pêche INN et activités connexes menées sur le territoire des États membres auxquels le traité s'applique, dans les eaux communautaires, dans les eaux maritimes relevant de la juridiction ou de la souveraineté de pays tiers ou en haute mer. Les activités de pêche INN dans les eaux maritimes des territoires et des pays d'outre-mer visés à l'annexe II du traité sont traitées comme les activités menées dans les eaux maritimes de pays tiers.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«pêche illicite, non déclarée et non réglementée» ou «pêche INN», les activités de pêche considérées comme illicites, non déclarées ou non réglementées;
2)
«pêche illicite», les activités de pêche:
a)
menées par des navires de pêche nationaux ou étrangers dans les eaux maritimes sous juridiction d'un État, sans l'autorisation de celui-ci ou en violation de ses lois et règlements;
b)
menées par des navires de pêche battant pavillon d'États qui sont parties contractantes à une organisation régionale de gestion des pêches compétente, mais qui opèrent en violation des mesures de conservation et de gestion adoptées par cette organisation et ayant un caractère contraignant pour les États ou en violation des dispositions pertinentes du droit international applicable; ou
c)
menées par des navires de pêche en violation des lois nationales ou des obligations internationales, y compris celles contractées auprès d'une organisation régionale de gestion des pêches compétente par les États coopérants;
3)
«pêche non déclarée», les activités de pêche:
a)
qui n'ont pas été déclarées, ou l'ont été erronément, à l'autorité nationale compétente, en violation des lois et des règlements nationaux; ou
b)
qui ont été menées dans la zone de compétence d'une organisation régionale de gestion des pêches, et qui n'ont pas été déclarées ou l'ont été erronément, en violation des procédures de déclaration de cette organisation;
4)
«pêche non réglementée», les activités de pêche:
a)
menées dans la zone de compétence d'une organisation régionale de gestion des pêches par des navires de pêche sans nationalité, par des navires de pêche battant pavillon d'un État non partie à cette organisation, ou par toute entité de pêche, d'une façon non conforme ou contraire aux mesures de conservation et de gestion de cette organisation; ou
b)
menées dans des zones ou visant des stocks pour lesquels il n'existe pas de mesures de conservation ou de gestion, par des navires de pêche d'une façon non conforme aux responsabilités qui incombent à l'État en matière de conservation des ressources marines vivantes en vertu du droit international;
5)
«navire de pêche», tout navire, quelle qu'en soit la taille, utilisé ou destiné à être utilisé en vue de l'exploitation commerciale des ressources halieutiques, y compris les navires de soutien, les navires-usines, les navires participant à des transbordements et les navires transporteurs équipés pour le transport de produits de la pêche, à l'exception des porte-conteneurs;
6)
«navire de pêche communautaire», tout navire de pêche battant pavillon d'un État membre et immatriculé dans la Communauté;
7)
«autorisation de pêche», le droit de mener des activités de pêche pendant une période donnée, dans une zone donnée ou dans une pêcherie donnée;
8)
«produits de la pêche», tous les produits relevant du chapitre 03 et des positions tarifaires 1604 et 1605 de la nomenclature combinée établie par le règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil du 23 juillet 1987 relatif à la nomenclature tarifaire et statistique et au tarif douanier commun (11), à l'exception des produits dont la liste figure à l'annexe I du présent règlement;
9)
«mesures de conservation et de gestion», les mesures visant à préserver et à gérer une ou plusieurs espèces de ressources marines vivantes, et qui sont adoptées et en vigueur conformément aux règles applicables du droit international et/ou du droit communautaire;
10)
«transbordement», le déchargement sur un autre navire d'une partie ou de la totalité des produits de la pêche se trouvant à bord d'un autre navire de pêche;
11)
«importation», l'introduction de produits de la pêche sur le territoire de la Communauté, y compris à des fins de transbordement dans des ports situés sur ce territoire;
12)
«importation indirecte», l'importation provenant du territoire d'un pays tiers autre que l'État de pavillon du navire de pêche responsable de la capture;
13)
«exportation», tout mouvement à destination d'un pays tiers de produits de la pêche capturés par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre, que ce soit au départ du territoire de la Communauté, de pays tiers ou de lieux de pêche;
14)
«réexportation», tout mouvement au départ du territoire de la Communauté de produits de la pêche ayant été précédemment importés sur le territoire de la Communauté;
15)
«organisation régionale de gestion des pêches», une organisation régionale, sous-régionale ou similaire de droit international, compétente pour établir des mesures de conservation et de gestion applicables aux ressources marines vivantes relevant de sa responsabilité en vertu de la convention ou de l'accord l'ayant institué;
16)
«partie contractante», toute partie contractante à la convention ou à l'accord international instituant une organisation régionale de gestion des pêches ainsi que les États, entités de pêche ou autres entités coopérant avec cette organisation et y bénéficiant du statut de partie non contractante coopérant à cette organisation;
17)
«observation», le fait pour l'autorité compétente d'un État membre chargée de l'inspection en mer ou pour le capitaine d'un navire de pêche communautaire ou d'un pays tiers d'observer un navire de pêche susceptible de remplir un ou plusieurs des critères visés à l'article 3, paragraphe 1;
18)
«opération conjointe de pêche», toute opération engageant deux navires de pêche ou plus, dès lors que les captures sont transférées de l'engin de pêche d'un navire de pêche vers un autre ou que la technique utilisée par ces navires de pêche requiert un engin de pêche commun;
19)
«personne morale», toute entité juridique à laquelle le droit national applicable reconnaît ce statut, exception faite des États ou des collectivités exerçant des prérogatives de puissance publique et des organisations publiques;
20)
«risque», la probabilité que survienne, en rapport avec les produits de la pêche importés sur le territoire de la Communauté européenne ou exportés de celui-ci, un événement qui aurait pour conséquence d'entraver l'application correcte du présent règlement ou des mesures de conservation et de gestion;
21)
«gestion du risque», la détection systématique d'un risque et la mise en œuvre de toutes les mesures nécessaires pour limiter l'exposition à ce risque. Sont notamment comprises les activités telles que la collecte de données et d'informations, l'analyse et l'évaluation des risques, la détermination et la mise en œuvre des mesures requises ainsi que le suivi et le réexamen réguliers du processus et des résultats obtenus, sur la base de sources ou de stratégies internationales, communautaires ou nationales;
22)
«haute mer», toutes les parties de la mer telles que définies à l'article 86 de la convention des Nations unies sur le droit de la mer (CNUDM);
23)
«lot», les produits envoyés simultanément par un exportateur à un destinataire ou transportés sous le couvert d'un document de transport unique de l'exportateur au destinataire.
Article 3
Navires de pêche pratiquant la pêche INN
1. Un navire de pêche est présumé pratiquer la pêche INN s'il est démontré qu'il a, en violation des mesures de conservation et de gestion applicables dans la zone d'exercice de ces activités:
a)
pêché sans être titulaire d'une licence, d'une autorisation ou d'un permis en cours de validité, délivré par l'État de son pavillon ou l'État côtier compétent; ou
b)
manqué à ses obligations d'enregistrement et de déclaration des données de capture ou des données connexes, y compris les données à transmettre par système de surveillance des navires par satellite ou les notifications préalables au titre de l'article 6; ou
c)
pêché dans une zone d'interdiction, au cours d'une période de fermeture, en dehors de tout quota ou une fois le quota épuisé, ou au-delà d'une profondeur interdite; ou
d)
exercé une pêche dirigée sur un stock faisant l'objet d'un moratoire ou dont la pêche est interdite; ou
e)
utilisé des engins interdits ou non conformes; ou
f)
falsifié ou dissimulé son marquage, son identité ou son immatriculation; ou
g)
dissimulé, altéré ou fait disparaître des éléments de preuve intéressant une enquête; ou
h)
entravé la mission des agents dans l'exercice de leur mission d'inspection du respect des mesures de conservation et de gestion applicables ou celle des observateurs dans l'exercice de leur mission d'observation du respect des règles communautaires applicables; ou
i)
embarqué, transbordé ou débarqué du poisson n'ayant pas la taille requise, en violation de la législation en vigueur; ou
j)
procédé à des transbordements ou participé à des opérations conjointes de pêche avec des navires de pêche dont il est établi qu'ils ont pratiqué la pêche INN au sens du présent règlement, en particulier ceux figurant sur la liste communautaire des navires INN ou sur la liste des navires INN établie par une organisation régionale de gestion des pêches, ou qu'il a aidé ou ravitaillé ces navires; ou
k)
exercé des activités de pêche dans la zone couverte par une organisation régionale de gestion des pêches d'une manière incompatible avec les mesures de conservation et de gestion de cette organisation ou en violation de ces mesures et bat pavillon d'un État non partie à cette organisation, ou ne coopérant pas avec cette organisation selon les règles établies par celle-ci; ou
l)
qu'il n'a pas de nationalité et est donc un navire apatride, au sens du droit international.
2. Ces activités visées au premier paragraphe sont considérées comme des infractions graves au sens de l'article 42 en fonction de leur gravité, qui est déterminée par l'autorité compétente de l'État membre en tenant compte de critères tels que le dommage causé, sa valeur, l'étendue de l'infraction ou sa répétition.
CHAPITRE II
INSPECTIONS DES NAVIRES DE PÊCHE DE PAYS TIERS DANS LES PORTS DES ÉTATS MEMBRES
SECTION 1
Conditions d'accès au port applicables aux navires de pêche des pays tiers
Article 4
Régime d'inspection au port
1. Afin de prévenir, de décourager et d'éradiquer la pêche INN, un régime efficace d'inspection au port pour les navires de pêche des pays tiers faisant escale dans les ports des États membres est maintenu.
2. Il est interdit aux navires de pêche des pays tiers d'accéder aux ports des États membres, de bénéficier de services portuaires et de mener des opérations de débarquement ou de transbordement dans lesdits ports, à moins qu'ils ne répondent aux exigences énoncées dans le présent règlement, sauf en cas de force majeure ou de détresse au sens de l'article 18 de la CNUDM («force majeure ou détresse») pour bénéficier des services strictement nécessaires pour régler ces situations.
3. Les opérations de transbordement entre navires de pêche de pays tiers ou entre navires de pêche de pays tiers et navires de pêche battant pavillon d'un État membre sont interdites dans les eaux communautaires et ont lieu exclusivement au port, conformément aux dispositions du présent chapitre.
4. Les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne sont pas autorisés à transborder en mer les captures effectuées par des navires de pêche de pays tiers en dehors des eaux communautaires, sauf si ces navires sont enregistrés comme navires transporteurs auprès d'une organisation régionale de gestion des pêches.
Article 5
Ports désignés
1. Les États membres désignent les ports ou les lieux situés à proximité du littoral où les débarquements ou opérations de transbordement de produits de la pêche et les services portuaires visés à l'article 4, paragraphe 2, sont autorisés.
2. Les navires de pêche des pays tiers ne sont autorisés à accéder aux services portuaires et à réaliser des opérations de débarquement ou de transbordement que dans les ports désignés.
3. Les États membres font parvenir à la Commission, au plus tard le 15 janvier de chaque année, la liste des ports désignés. Toute modification ultérieure de cette liste est notifiée à la Commission au moins quinze jours avant son entrée en vigueur.
4. La Commission publie sans délai la liste des ports désignés au Journal officiel de l'Union européenne et sur son site internet.
Article 6
Notification préalable
1. Les capitaines des navires de pêche des pays tiers ou leurs représentants communiquent aux autorités compétentes de l'État membre dont ils désirent utiliser les ports ou les lieux de débarquement désignés, au moins trois jours ouvrables avant l'heure estimée d'arrivée au port, les éléments suivants:
a)
l'identification du navire;
b)
le nom du port désigné de destination et la finalité de l'escale, du débarquement, du transbordement, ou de l'accès aux services;
c)
l'autorisation de pêche ou, s'il y a lieu, l'autorisation de soutenir des opérations de pêche ou de transborder des produits de la pêche;
d)
les dates de la sortie de pêche;
e)
la date et l'heure estimées d'arrivée au port;
f)
les quantités de chaque espèce détenues à bord ou, s'il y a lieu, un rapport négatif;
g)
la ou les zones où est réalisée la pêche ou où est effectué le transbordement, que ce soit dans les eaux communautaires, dans des zones sous juridiction ou souveraineté d'un pays tiers ou en haute mer;
h)
les quantités de chaque espèce à débarquer ou à transborder.
Les capitaines des navires de pêche des pays tiers ou leurs représentants sont exemptés de communiquer les informations visées aux points a), c), d), g) et h) lorsqu'un certificat de capture a été validé conformément au chapitre III pour la totalité de la capture à débarquer ou à transborder sur le territoire de la Communauté.
2. La notification visée au paragraphe 1 est accompagnée d'un certificat de capture validé conformément au chapitre III si le navire de pêche de pays tiers détient à bord des produits de la pêche. Les dispositions prévues à l'article 14 en matière de reconnaissance des documents de capture ou des formulaires relatifs au contrôle par l'État du port établis dans le cadre de systèmes de documentation des captures ou de contrôle au port adoptés par les organisations régionales de gestion des pêches s'appliquent par analogie.
3. La Commission peut, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, exempter certaines catégories de navires de pêche de pays tiers de l'obligation visée au paragraphe 1 pour une période limitée et renouvelable, ou prévoir un autre délai de notification tenant compte, entre autres, du type de produit de la pêche, de la distance entre les lieux de pêche, les lieux de débarquement et les ports dans lesquels les navires en question sont enregistrés ou immatriculés.
4. Le présent article s'applique sans préjudice des dispositions particulières prévues dans les accords de pêche conclus entre la Communauté et les pays tiers.
Article 7
Autorisation
1. Sans préjudice de l'article 37, point 5), un navire de pêche de pays tiers ne reçoit l'autorisation d'accéder au port que si les informations visées à l'article 6, paragraphe 1, sont complètes et, si ledit navire détient à bord des produits de la pêche, sont accompagnées du certificat de capture visé à l'article 6, paragraphe 2.
2. L'octroi d'une autorisation de commencer les opérations de débarquement ou de transbordement au port est subordonné au contrôle du caractère complet des informations présentées en application du paragraphe 1 et, le cas échéant, à une inspection selon les modalités énoncées à la section 2.
3. Par dérogation aux paragraphes 1 et 2 du présent article, l'État membre du port peut autoriser l'accès au port ainsi que tout ou partie d'un débarquement lorsque les informations visées à l'article 6, paragraphe 1, ne sont pas complètes ou que leur contrôle ou vérification est en cours, pour autant, dans ce cas, qu'il conserve les produits de la pêche concernés dans un lieu de stockage placé sous le contrôle des autorités compétentes. Les produits de la pêche ne quittent ce lieu pour être vendus, repris ou transportés qu'une fois que les informations visées à l'article 6, paragraphe 1, ont été reçues ou que le processus de contrôle ou de vérification a été mené à bien. Si ce processus n'est pas achevé dans les quatorze jours suivant le débarquement, l'État membre du port peut saisir ou éliminer les produits de la pêche conformément à la législation nationale. Les frais de stockage sont à la charge des opérateurs.
Article 8
Enregistrement des opérations de débarquement ou de transbordement
1. Les capitaines d'un navire de pêche d'un pays tiers, ou leurs représentants, soumettent, aux autorités compétentes de l'État membre dont il utilise les installations de débarquement ou de transbordement désignées, si possible par voie électronique avant les opérations de débarquement ou de transbordement, une déclaration faisant état, par espèce, des quantités de produits de la pêche à débarquer ou à transborder, ainsi que la date et le lieu de chaque capture. Les capitaines ou leurs représentants sont responsable de l'exactitude de ces déclarations.
2. Les États membres conservent les originaux des déclarations visées au paragraphe 1, ou une copie papier en cas de transmission par voie électronique, pendant trois ans ou plus conformément à la réglementation nationale.
3. Les procédures et les formulaires de déclaration de débarquement ou de transbordement sont définis conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
4. Les États membres communiquent à la Commission par voie informatique, avant la fin du premier mois de chaque trimestre civil, les quantités débarquées et/ou transbordées par les navires de pêche des pays tiers dans leurs ports au cours du trimestre écoulé.
SECTION 2
Inspections au port
Article 9
Principes généraux
1. Les États membres procèdent à l'inspection, dans leurs ports désignés, d'au moins 5 % des opérations de débarquement et de transbordement effectuées par les navires de pêche de pays tiers chaque année, conformément aux critères définis conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, sur la base de la gestion du risque, sans préjudice de seuils supérieurs adoptés par les organisations régionales de gestion des pêches.
2. Les navires de pêche suivants font dans tous les cas l'objet d'une inspection:
a)
les navires de pêche observés conformément à l'article 48;
b)
les navires de pêche signalés dans un avis publié dans le cadre du système d'alerte communautaire conformément au chapitre IV;
c)
les navires de pêche dont la Commission présume, conformément à l'article 25, qu'ils ont pratiqué la pêche INN;
d)
les navires de pêche figurant sur une liste des navires INN, adoptée par une organisation régionale de gestion des pêches et communiquée aux États membres conformément à l'article 30.
Article 10
Procédure d'inspection
1. Les agents chargés des inspections («les agents») sont habilités à examiner toutes les zones, tous les ponts et pièces du navire de pêche, les captures transformées ou non, les filets ou autres engins, les équipements ainsi que tout document qu'ils jugent nécessaire pour vérifier le respect des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables. Les agents peuvent également interroger les personnes supposées détenir des informations sur l'objet de l'inspection.
2. Les inspections comprennent un contrôle de la totalité des opérations de débarquement ou de transbordement ainsi qu'une vérification croisée des quantités par espèce indiquées dans la notification préalable de débarquement et des quantités par espèce débarquées ou transbordées.
3. Les agents signent leur rapport d'inspection en présence du capitaine du navire de pêche, qui a le droit d'y ajouter ou d'y faire ajouter toutes les informations qu'il juge utiles. Les agents indiquent dans le journal de bord qu'une inspection a été réalisée.
4. Une copie du rapport d'inspection est remise au capitaine du navire de pêche, qui peut l'adresser au propriétaire.
5. Le capitaine coopère et apporte une assistance dans le cadre de l'inspection du navire de pêche et il n'empêche pas les agents d'accomplir leur mission, ne cherche pas à les intimider et ne les gêne pas dans l'exercice de leurs fonctions.
Article 11
Procédure applicable en cas d'infractions
1. Si les informations recueillies au cours de l'inspection contiennent des éléments probants permettant à l'agent de croire que le navire de pêche a pratiqué la pêche INN au sens de l'article 3, celui-ci:
a)
consigne l'infraction présumée dans le rapport d'inspection;
b)
prend toutes les mesures nécessaires pour assurer la sécurité des éléments de preuve afférents à l'infraction présumée;
c)
transmet immédiatement le rapport d'inspection à l'autorité compétente.
2. Si les résultats de l'inspection permettent d'établir qu'un navire de pêche de pays tiers a effectivement pratiqué la pêche INN au sens de l'article 3, l'autorité compétente de l'État membre du port n'autorise pas le navire en cause à débarquer ou à transborder ses captures.
3. L'État membre d'inspection notifie immédiatement à la Commission ou à un organisme qu'elle désigne sa décision de ne pas autoriser les opérations de débarquement ou de transbordement, prise conformément au paragraphe 2, en y joignant une copie du rapport d'inspection; la Commission ou l'organisme qu'elle désigne transmet immédiatement le rapport à l'autorité compétente de l'État du pavillon du navire de pêche inspecté, une copie étant adressée à l'État ou aux États du pavillon des navires donneurs dans les cas où le navire de pêche inspecté a procédé à des opérations de transbordement. Le cas échéant, copie de la notification est également transmise au secrétaire exécutif de l'organisation régionale de gestion des pêches compétente pour la zone où ont été réalisées les captures.
4. Lorsque l'infraction présumée a été commise en haute mer, l'État membre du port coopère avec l'État de pavillon à la réalisation d'une enquête et, si nécessaire, applique les sanctions prévues par sa législation, sous réserve que, conformément au droit international, cet État de pavillon ait expressément accepté de transférer sa compétence. De surcroît, lorsque l'infraction présumée a été commise dans les eaux maritimes d'un pays tiers, l'État membre du port coopère également avec l'État côtier à la réalisation d'une enquête et, si nécessaire, applique les sanctions prévues par la législation de cet État membre du port, sous réserve que, conformément au droit international, cet État côtier compétent ait expressément accepté de transférer sa compétence.
CHAPITRE III
SYSTÈME DE CERTIFICATION DES CAPTURES APPLICABLE À L'IMPORTATION ET À L'EXPORTATION DES PRODUITS DE LA PÊCHE
Article 12
Certificats de capture
1. L'importation, dans la Communauté, de produits de la pêche issus de la pêche INN est interdite.
2. En vue d'assurer le respect effectif de l'interdiction établie au paragraphe 1, les produits de la pêche ne sont importés dans la Communauté que lorsqu'ils sont accompagnés d'un certificat de capture conformément au présent règlement.
3. Le certificat de capture visé au paragraphe 2 est validé par l'État du pavillon du navire de pêche ou des navires de pêche ayant réalisé les captures dont sont issus les produits de la pêche. Il est utilisé pour certifier que ces captures ont été effectuées conformément aux lois, aux réglementations et aux mesures internationales de conservation et de gestion applicables.
4. Le certificat de capture contient toutes les informations indiquées dans le modèle figurant à l'annexe II et est validé par une autorité publique de l'État du pavillon disposant des prérogatives nécessaires pour attester l'exactitude des informations. En accord avec les États du pavillon, dans le cadre de la coopération prévue à l'article 20, paragraphe 4, le certificat de capture peut être établi, validé ou soumis par voie électronique ou être remplacé par un système de traçabilité électronique garantissant le même niveau de contrôle par les autorités.
5. La liste des produits exclus du champ d'application du certificat de capture, qui figure à l'annexe I, peut être révisée chaque année sur la base des résultats des informations recueillies en vertu des chapitres II, III, IV, V, VIII, X et XII, et modifiée conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
Article 13
Systèmes de documentation des captures adoptés et appliqués dans le cadre des organisations régionales de gestion des pêches
1. Les documents de capture, ainsi que tous documents connexes, validés conformément aux systèmes de documentation des captures adoptés par les organisations régionales de gestion des pêches, lesquels sont reconnus comme répondant aux exigences énoncées dans le présent règlement, sont acceptés comme certificats de capture pour les produits de la pêche provenant d'espèces auxquelles s'appliquent ces systèmes de documentation; ces documents sont soumis aux exigences de contrôle et de vérification que les articles 16 et 17 imposent à l'État membre d'importation ainsi qu'aux dispositions prévues à l'article 18 en matière de refus d'importation. La liste des systèmes de documentation est établie conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
2. Les dispositions du paragraphe 1 s'appliquent sans préjudice des règlements spécifiques en vigueur par lesquels les systèmes de documentation des captures sont transposés dans la législation communautaire.
Article 14
Importation indirecte de produits de la pêche
1. Afin d'importer des produits de la pêche constituant un seul lot, transportés sous cette forme dans la Communauté en provenance d'un pays tiers autre que l'État du pavillon, l'importateur doit soumettre aux autorités de l'État membre d'importation:
a)
le certificat de capture validé par l'État du pavillon; et
b)
des pièces justificatives attestant que les produits de la pêche n'ont pas subi d'autres opérations que le déchargement, le rechargement ou toute autre opération destinée à assurer leur bonne conservation, et qu'ils sont restés sous la surveillance des autorités compétentes de ce pays tiers.
Les documents suivants constituent des pièces justificatives:
i)
le cas échéant, le document de transport unique délivré pour couvrir la traversée de ce pays tiers au départ du territoire de l'État du pavillon; ou
ii)
un document délivré par les autorités compétentes de ce pays tiers:
-
donnant une description exacte des produits de la pêche, indiquant les dates du déchargement et du rechargement des produits et, le cas échéant, le nom des navires ou des autres moyens de transport utilisés, et
-
indiquant les conditions dans lesquelles les produits de la pêche ont séjourné dans ce pays tiers.
Lorsque les espèces concernées sont soumises à un système de documentation des captures adopté par une organisation régionale de gestion des pêches et reconnu au titre de l'article 13, les documents susvisés peuvent être remplacés par le certificat de réexportation de ce système de documentation des captures, pour autant que le pays tiers ait rempli les exigences de notification en conséquence.
2. Afin d'importer les produits de la pêche constituant un seul lot, et transformés dans un pays tiers autre que l'État du pavillon, l'importateur soumet aux autorités de l'État membre d'importation une déclaration établie par l'usine de transformation dans ce pays tiers et approuvée par ses autorités compétentes conformément au formulaire de l'annexe IV:
a)
donnant une description exacte des produits transformés et non transformés ainsi que leur quantité respective;
b)
indiquant que les produits transformés l'ont été dans ce pays tiers à partir de captures accompagnées d'un certificat de capture validé par l'État du pavillon; et
c)
accompagné:
i)
du ou des certificat(s) de capture original (originaux) lorsque la totalité des captures concernées a été utilisée pour la transformation des produits de la pêche exportés en un seul lot; ou
ii)
d'une copie du ou des certificat(s) de capture original (originaux) lorsqu'une partie des captures concernées a été utilisée pour la transformation des produits de la pêche exportés en un seul lot.
Lorsque les espèces concernées sont soumises à un système de documentation des captures adopté par une organisation régionale de gestion des pêches et reconnu au titre de l'article 13, la déclaration peut être remplacée par le certificat de réexportation de ce système de documentation des captures, pour autant que le pays tiers de transformation ait rempli les exigences de notification en conséquence.
3. Les documents et la déclaration visés au paragraphe 1, point b), et au paragraphe 2 du présent article peuvent respectivement être communiqués par voie électronique dans le cadre de la coopération prévue à l'article 20, paragraphe 4.
Article 15
Exportation de captures effectuées par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre
1. L'exportation de captures effectuées par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre est subordonnée à la validation d'un certificat de capture par les autorités compétentes de l'État membre du pavillon, conformément à l'article 12, paragraphe 4, si cela est exigé dans le cadre de la coopération prévue à l'article 20, paragraphe 4.
2. Les États membres du pavillon communiquent à la Commission quelles sont leurs autorités compétentes pour la validation des certificats de capture visés au paragraphe 1.
Article 16
Présentation et contrôles des certificats de capture
1. Le certificat de capture validé est soumis par l'importateur aux autorités compétentes de l'État membre dans lequel le produit doit être importé, au moins trois jours ouvrables avant l'heure d'arrivée estimée au lieu d'entrée sur le territoire de la Communauté. Le délai de trois jours ouvrables peut être adapté en fonction du type de produit de la pêche, de la distance par rapport au lieu d'entrée sur le territoire de la Communauté ou du moyen de transport utilisé. Ces autorités contrôlent, sur la base de la gestion du risque, le certificat de capture à la lumière des informations figurant dans la notification transmise par l'État du pavillon, conformément aux articles 20 et 22.
2. Par dérogation au paragraphe 1, les importateurs bénéficiant du statut d'«opérateur économique agréé» peuvent conseiller les autorités compétentes de l'État membre à l'arrivée des produits dans le délai fixé au paragraphe 1 et tenir le certificat de capture validé ainsi que les documents connexes visés à l'article 14 à la disposition des autorités aux fins de contrôle, conformément au paragraphe 1 du présent article, ou de vérification conformément à l'article 17.
3. Les critères d'octroi du statut d'«opérateur économique agréé» à un importateur par les autorités compétentes d'un État membre portent sur:
a)
l'établissement de l'importateur sur le territoire de cet État membre;
b)
un nombre et un volume suffisants d'opérations d'importation pour justifier l'application de la procédure visée au paragraphe 2;
c)
l'existence d'antécédents satisfaisants en ce qui concerne le respect des mesures de conservation et de gestion;
d)
l'existence d'un système satisfaisant de gestion des registres commerciaux et, le cas échéant, des registres de transport et de transformation, permettant d'effectuer les contrôles et vérifications nécessaires aux fins du présent règlement;
e)
l'existence de locaux pour la conduite de ces contrôles et vérifications;
f)
l'existence, le cas échéant, de normes pratiques de compétences ou de qualifications professionnelles directement liées aux activités exercées; et
g)
la preuve, le cas échéant, de la solvabilité financière.
Les États membres communiquent à la Commission le nom et l'adresse des «opérateurs économiques agréés» le plus rapidement possible après leur avoir accordé ce statut. La Commission met ces informations à la disposition des États membres par voie électronique.
Les règles relatives au statut d'«opérateur économique agréé» peuvent être déterminées conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
Article 17
Vérifications
1. Les autorités compétentes des États membres peuvent procéder à toutes les vérifications qu'elles jugent nécessaires pour s'assurer que les dispositions du présent règlement sont appliquées correctement.
2. Ces vérifications peuvent notamment consister en l'examen des produits, la vérification des données figurant sur la déclaration ainsi que de l'existence et de l'authenticité des documents, l'analyse des comptes des opérateurs et d'autres documents, l'inspection des moyens de transport, y compris des conteneurs, et des lieux de stockage des produits et la réalisation d'enquêtes officielles et d'autres procédures similaires, indépendamment des inspections au port effectuées conformément au chapitre II.
3. Les vérifications se concentrent sur les risques identifiés sur la base des critères définis aux niveaux national ou communautaire dans le cadre de la gestion du risque. Les États membres communiquent leurs critères nationaux à la Commission dans un délai de trente jours après le 29 octobre 2008 et ils mettent à jour ces informations. Les critères communautaires sont définis conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
4. Il est procédé à des vérifications, dans tous les cas, lorsque:
a)
l'autorité de l'État membre chargée de la vérification a des raisons de douter de l'authenticité du certificat de capture lui-même, du cachet de validation ou de la signature de l'autorité compétente de l'État du pavillon; ou
b)
l'autorité de l'État membre chargée de la vérification dispose d'informations mettant en doute la conformité du navire de pêche avec les lois, les réglementations ou les mesures de conservation et de gestion applicables, ou le respect d'autres exigences prévues au présent règlement; ou
c)
les navires de pêche, les entreprises de pêche ou tout autre opérateur ont été cités dans des affaires de pêche INN présumée, y compris les navires de pêche ayant été signalés à une organisation régionale de gestion des pêches dans le cadre d'un instrument adopté par ladite organisation aux fins de l'établissement d'une liste des navires présumés avoir pratiqué la pêche illicite, non déclarée et non réglementée; ou
d)
les États du pavillon ou les pays réexportateurs ont été signalés à une organisation régionale de gestion des pêches dans le cadre d'un instrument adopté par ladite organisation, aux fins de la mise en œuvre de mesures commerciales à l'égard de certains États du pavillon; ou
e)
un avis d'alerte a été publié conformément à l'article 23, paragraphe 1.
5. Les États membres décident d'effectuer des vérifications de manière aléatoire, en sus des vérifications visées aux paragraphes 3 et 4.
6. Aux fins de la vérification, les autorités compétentes d'un État membre peuvent demander l'assistance des autorités compétentes de l'État du pavillon ou du pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14; dans ce cas:
a)
la demande d'assistance expose les raisons pour lesquelles les autorités compétentes de l'État membre en question ont des doutes fondés quant à la validité du certificat ou des déclarations y figurant et/ou sur la conformité des produits avec les mesures de conservation et de gestion applicables. Une copie du certificat de capture ou tout renseignement ou document donnant à penser que les informations figurant sur le certificat sont inexactes est transmis à l'appui de ladite demande. Cette demande est envoyée sans délai aux autorités compétentes de l'État du pavillon ou du pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14;
b)
la procédure de vérification est accomplie dans un délai de quinze jours à compter de la date de la demande de vérification. Si les autorités compétentes de l'État du pavillon concerné ne sont pas en mesure de respecter ce délai, les autorités de l'État membre chargées de la vérification peuvent, à la demande de l'État du pavillon ou du pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14, accorder une prolongation du délai de réponse, qui n'excède pas quinze jours supplémentaires.
7. La mainlevée des produits en vue de leur mise sur le marché est suspendue dans l'attente des résultats des procédures de vérification visées aux paragraphes 1 à 6. Les frais de stockage sont à la charge des opérateurs.
8. Les États membres indiquent à la Commission quelles sont leurs autorités compétentes pour les contrôles et vérifications des certificats de capture conformément à l'article 16 et aux paragraphes 1 à 6 du présent article.
Article 18
Refus d'importation
1. Les autorités compétentes des États membres refusent, le cas échéant, l'importation de produits de la pêche dans la Communauté sans devoir demander de preuves supplémentaires ou faire une demande d'assistance à l'État du pavillon lorsqu'il est porté à leur connaissance que:
a)
l'importateur n'a pas été en mesure de présenter un certificat de capture pour les produits concernés ou de remplir les obligations qui lui incombent en vertu de l'article 16, paragraphe 1 ou 2;
b)
les produits destinés à l'importation ne sont pas les mêmes que ceux qui sont mentionnés dans le certificat de capture;
c)
le certificat de capture n'est pas validé par les autorités de l'État du pavillon conformément à l'article 12, paragraphe 3;
d)
le certificat de capture ne contient pas toutes les informations requises;
e)
l'importateur n'est pas en mesure de prouver que les produits de la pêche satisfont aux conditions énoncées à l'article 14, paragraphe 1 ou 2;
f)
un navire de pêche mentionné sur le certificat de capture comme étant le navire d'origine des captures figure sur la liste communautaire des navires INN ou sur les listes des navires INN visées à l'article 30;
g)
le certificat de capture a été validé par les autorités d'un État du pavillon reconnu comme État non coopérant conformément à l'article 31.
2. Les autorités compétentes des États membres refusent, le cas échéant, l'importation de tout produit de la pêche dans la Communauté après avoir fait une demande d'assistance conformément à l'article 17, paragraphe 6, dans les cas suivants:
a)
elles ont reçu une réponse indiquant que l'exportateur n'était pas habilité à demander la validation du certificat de capture; ou
b)
elles ont reçu une réponse indiquant que les produits ne sont pas conformes aux mesures de conservation et de gestion, ou que d'autres conditions au titre du présent chapitre ne sont pas remplies; ou
c)
elles n'ont pas reçu de réponse dans le délai imparti; ou
d)
elles ont reçu une réponse n'apportant pas d'explications pertinentes quant aux questions formulées dans la demande.
3. Lorsque l'importation de produits de la pêche est refusée conformément aux paragraphes 1 ou 2, les États membres peuvent saisir et détruire, éliminer ou vendre lesdits produits conformément à leur droit national. Le bénéfice de la vente peut être utilisé à des fins caritatives.
4. Toute personne a le droit de former un recours contre une décision prise par les autorités compétentes en application du paragraphe 1, 2 ou 3 et qui la concerne. Le droit de recours s'exerce conformément aux dispositions en vigueur dans l'État membre concerné.
5. Les autorités compétentes des États membres notifient le refus d'importation à l'État du pavillon et, le cas échéant, au pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14. Une copie de cette notification est transmise à la Commission.
Article 19
Transit et transbordement
1. Lorsque, à leur point d'entrée sur le territoire de la Communauté, les produits de la pêche sont placés sous un régime de transit et transportés dans un autre État membre où ils sont placés sous un autre régime douanier, les dispositions des articles 17 et 18 s'appliquent dans cet État membre.
2. Lorsque, à leur point d'entrée sur le territoire de la Communauté, les produits de la pêche sont placés sous un régime de transit et transportés dans un autre lieu de ce même État membre où ils sont placés sous un autre régime douanier, cet État membre peut appliquer les dispositions des articles 16, 17 et 18 au point d'entrée ou au lieu de destination. Les États membres informent le plus rapidement possible la Commission des mesures adoptées pour la mise en œuvre du présent paragraphe et ils mettent à jour ces informations. La Commission publie ces informations sur son site internet.
3. Lorsque, à leur point d'entrée sur le territoire de la Communauté, les produits sont transbordés et transportés par mer dans un autre État membre, les dispositions des articles 17 et 18 s'appliquent dans cet État membre.
4. Les États membres de transbordement communiquent aux États membres de destination les informations relevées sur le document de transport concernant la nature des produits de la pêche, leur poids, le port de chargement et le chargeur dans le pays tiers, le nom du navire transporteur et le port de transbordement et de destination, dans les meilleurs délais dès que ces informations sont connues et avant la date d'arrivée prévue au port de destination.
Article 20
Notifications de l'État du pavillon et coopération avec les pays tiers
1. L'acceptation de certificats de capture validés par un État du pavillon donné aux fins du présent règlement est subordonnée à la réception, par la Commission, d'une notification de l'État du pavillon concerné dans laquelle celui ci certifie:
a)
qu'il dispose de mécanismes nationaux destinés à la mise en œuvre, au contrôle et à l'application des lois, des réglementations et des mesures de conservation et de gestion auxquelles sont soumis ses navires de pêche;
b)
que ses autorités publiques sont habilitées à attester la véracité des informations contenues dans les certificats de capture et à effectuer la vérification desdits certificats à la demande des États membres. La notification contient également les informations permettant d'identifier ces autorités.
2. Les informations devant apparaître dans la notification visée au paragraphe 1 figurent à l'annexe III.
3. La Commission informe l'État du pavillon de la réception de la notification envoyée en application du paragraphe 1. Si l'ensemble des éléments mentionnés au paragraphe 1 n'est pas fourni à la Commission par l'État du pavillon, celle-ci indique audit État les éléments manquants et lui demande d'effectuer une nouvelle notification.
4. La Commission assure, le cas échéant, une coopération administrative avec les pays tiers dans les domaines relevant de la mise en œuvre des dispositions relatives aux certificats de capture visées dans le présent règlement, y compris l'utilisation de moyens électroniques pour établir, valider ou soumettre les certificats de capture et, s'il y a lieu, les documents visés à l'article 14, paragraphes 1 et 2.
Cette coopération vise:
a)
à garantir que les produits de la pêche importés dans la Communauté proviennent de captures effectuées conformément aux lois, aux réglementations ou aux mesures de conservation et de gestion applicables;
b)
à faciliter l'accomplissement, par les États du pavillon, des formalités liées à l'accès des navires de pêche aux ports, à l'importation de produits de la pêche et aux exigences de vérification des certificats de capture prévues au chapitre II et au présent chapitre;
c)
à prévoir la réalisation d'audits sur place par la Commission ou par un organisme qu'elle désigne afin de vérifier la bonne mise en œuvre des mécanismes de coopération;
d)
à prévoir l'établissement d'un cadre régissant l'échange d'informations entre les deux parties à l'appui de la mise en œuvre des mécanismes de coopération.
5. La coopération prévue au paragraphe 4 ne doit pas être interprétée comme une condition préalable à l'application du présent chapitre aux importations provenant de captures réalisées par les navires de pêche battant pavillon d'un État quel qu'il soit.
Article 21
Réexportation
1. La réexportation de produits importés sous le couvert d'un certificat de capture conformément au présent chapitre est autorisée moyennant validation de la rubrique «réexportation» du certificat de capture par les autorités compétentes de l'État membre au départ duquel la réexportation doit avoir lieu ou d'une copie de celui-ci lorsque les produits de la pêche destinés à la réexportation constituent une partie des produits importés.
2. La procédure définie à l'article 16, paragraphe 2, s'applique mutatis mutandis lorsque les produits de la pêche sont réexportés par un opérateur économique agréé.
3. Les États membres communiquent à la Commission l'identification de leurs autorités compétentes pour la validation et la vérification de la rubrique «réexportation» des certificats de capture, conformément à la procédure définie à l'article 15.
Article 22
Registres et diffusion
1. La Commission tient un registre des États et de leurs autorités compétentes ayant fait l'objet d'une notification conformément au présent chapitre. Figurent dans ce registre:
a)
les États membres ayant communiqué à la Commission leurs autorités compétentes pour la validation, le contrôle et la vérification des certificats de capture et de réexportation en application, respectivement, des articles 15, 16, 17 et 21;
b)
les États du pavillon pour lesquels une notification a été reçue conformément à l'article 20, paragraphe 1, avec une indication des États pour lesquels des mécanismes de coopération avec les pays tiers ont été mis en place en application de l'article 20, paragraphe 4.
2. La Commission publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, la liste des États et des autorités compétentes visés au paragraphe 1 et met régulièrement cette information à jour. La Commission met à la disposition des autorités des États membres chargées de la validation et de la vérification des certificats de capture les coordonnées des autorités des États du pavillon compétentes pour la validation et la vérification desdits certificats, sous forme électronique.
3. La Commission publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, la liste des systèmes de documentation des captures reconnus conformément à l'article 13 et met régulièrement cette information à jour.
4. Les États membres conservent les originaux des certificats de capture présentés pour l'importation, des certificats de capture validés pour l'exportation et des rubriques «réexportation» des certificats de capture validées, pendant trois ans ou plus, conformément à la réglementation nationale.
5. Les opérateurs économiques agréés conservent les originaux des documents visés au paragraphe 4 pendant trois ans ou plus, conformément à la réglementation nationale.
CHAPITRE IV
SYSTÈME D'ALERTE COMMUNAUTAIRE
Article 23
Publication d'avis d'alerte
1. Lorsque les informations obtenues en application du chapitre II, III, V, VI, VII, VIII, X ou XI font apparaître un doute fondé quant à la conformité des navires de pêche ou des produits de la pêche de certains pays tiers avec les lois ou les réglementations, y compris les lois ou réglementations applicables communiquées par des pays tiers dans le cadre de la coopération administrative visée à l'article 20, paragraphe 4, ou avec les mesures internationales de conservation et de gestion applicables, la Commission publie sur son site Internet et au Journal officiel de l'Union européenne (série C) un avis d'alerte destiné à prévenir les opérateurs et à garantir que les États membres prennent les mesures appropriées à l'égard des pays tiers concernés, conformément au présent chapitre.
2. La Commission communique les informations visées au paragraphe 1 sans délai aux autorités des États membres ainsi qu'à l'État du pavillon concerné et, le cas échéant, au pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14.
Article 24
Mesures à prendre en cas d'alerte
1. Dès réception des informations communiquées conformément à l'article 23, paragraphe 2, s'il y a lieu et conformément à la gestion du risque, les États membres:
a)
recensent les lots de produits de la pêche en cours d'importation et entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte et procèdent à la vérification du certificat de capture et, le cas échéant, des documents visés à l'article 14, conformément aux dispositions de l'article 17;
b)
prennent les mesures nécessaires pour que les futurs lots de produits de la pêche destinés à l'importation et entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte soient soumis à la vérification du certificat de capture et, le cas échéant, des documents visés à l'article 14, conformément aux dispositions de l'article 17;
c)
recensent tous les lots antérieurs de produits de la pêche entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte et effectuent les vérifications nécessaires, y compris celle des certificats de capture précédemment soumis;
d)
soumettent les navires de pêche entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte aux enquêtes, aux contrôles ou aux inspections nécessaires, en mer, dans les ports ou dans tout autre lieu de débarquement, conformément aux règles du droit international.
2. Les États membres communiquent dans les meilleurs délais à la Commission les résultats de leurs vérifications et demandes de vérification ainsi que les mesures prises lorsque le non-respect des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables est avéré.
3. Lorsque la Commission conclut, à la lumière des résultats des vérifications effectuées en application du paragraphe 1, que le doute fondé ayant motivé l'avis d'alerte n'existe plus, elle prend sans délai les mesures suivantes:
a)
elle publie sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne un avis annulant l'avis d'alerte précédent;
b)
elle informe de l'annulation l'État du pavillon et, le cas échéant, le pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14; et
c)
elle en avise les États membres, par les canaux appropriés.
4. Lorsque la Commission conclut, à la lumière des résultats des vérifications effectuées en application du paragraphe 1, que le doute fondé qui a donné lieu à l'avis d'alerte subsiste, elle prend sans délai les mesures suivantes:
a)
elle publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, une mise à jour de l'avis d'alerte;
b)
elle en informe l'État du pavillon et, le cas échéant, le pays tiers visé à l'article 14;
c)
elle en avise les États membres, par les canaux appropriés; et
d)
le cas échéant, elle en réfère à l'organisation régionale de gestion des pêches dont les mesures de conservation et de gestion sont susceptibles d'avoir été enfreintes.
5. Lorsque la Commission conclut, à la lumière des résultats des vérifications effectuées en application du paragraphe 1, qu'il existe suffisamment d'éléments permettant de considérer que les faits établis constituent un cas de non-respect des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables, elle prend sans délai les mesures suivantes:
a)
elle publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, un nouvel avis d'alerte à cet effet;
b)
elle en avise l'État du pavillon et entreprend les démarches et procédures appropriées conformément aux chapitres V et VI;
c)
le cas échéant, elle en avise le pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14;
d)
elle en avise les États membres, par les canaux appropriés; et
e)
le cas échéant, elle en réfère à l'organisation régionale de gestion des pêches dont les mesures de conservation et de gestion sont susceptibles d'avoir été enfreintes.
CHAPITRE V
RECENSEMENT DES NAVIRES DE PÊCHE PRATIQUANT LA PÊCHE INN
Article 25
Suspicion de pêche INN
1. La Commission, ou un organisme qu'elle désigne, collecte et analyse:
a)
toutes les informations relatives à la pêche INN obtenues conformément aux chapitres II, III, IV, VIII, X et XI; et/ou
b)
le cas échéant, toute autre information pertinente comme:
i)
les données des captures;
ii)
les informations commerciales provenant des statistiques nationales ou d'autres sources fiables;
iii)
les registres et bases de données de navires;
iv)
les programmes de documentation des captures et de documentation statistique des organisations régionales de gestion des pêches;
v)
les rapports sur les observations ou autres activités menées sur des navires de pêche soupçonnés d'exercer la pêche INN visés à l'article 3, et les listes de navires INN communiquées ou adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches;
vi)
les rapports établis en vertu du règlement (CEE) no 2847/93 sur les navires de pêche présumés pratiquer la pêche INN, visés à l'article 3;
vii)
toute autre information pertinente obtenue, notamment, dans les ports et sur les lieux de pêche.
2. Les États membres peuvent transmettre à tout moment à la Commission toute information supplémentaire pouvant se révéler utile à l'établissement de la liste communautaire des navires INN. La Commission, ou un organisme qu'elle désigne, diffuse l'information, accompagnée de tous les éléments de preuve fournis, auprès des États membres et de l'État du pavillon concerné.
3. La Commission, ou un organisme qu'elle désigne, tient un dossier pour chaque navire de pêche soupçonné de pratiquer la pêche INN; ce dossier est mis à jour à mesure que de nouvelles informations sont obtenues.
Article 26
Présomption de pêche INN
1. La Commission recense les navires de pêche pour lesquels les informations obtenues conformément à l'article 25 suffisent à présumer qu'ils pratiquent la pêche INN justifiant une enquête officielle auprès de l'État du pavillon concerné.
2. La Commission informe les États du pavillon dont certains navires de pêche ont été recensés conformément au paragraphe 1 d'une demande officielle d'enquête sur la pêche INN présumée des navires concernés. Par cet avis, la Commission:
a)
communique toutes les informations qu'elle a recueillies sur la pêche INN présumée;
b)
adresse une demande officielle à l'État du pavillon, l'invitant à prendre toutes les mesures nécessaires afin d'enquêter sur la pêche INN présumée et à lui faire part du résultat de cette enquête en temps opportun;
c)
adresse une demande officielle à l'État du pavillon, l'invitant à prendre des mesures exécutoires immédiates si la présomption pesant sur les navires de pêche concernés se révèle fondée, et à l'informer des mesures prises;
d)
demande à l'État du pavillon d'informer les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche concernés de l'exposé détaillé des raisons motivant le projet d'inscription ainsi que des conséquences, prévues à l'article 37, qui découleraient de l'inclusion de leurs navires de pêche sur la liste communautaire des navires INN. Elle demande également aux États du pavillon de lui transmettre des informations sur les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche, afin de s'assurer que ces personnes puissent être entendues, conformément à l'article 27, paragraphe 2;
e)
informe l'État du pavillon des dispositions des chapitres VI et VII.
3. Les États membres du pavillon dont certains navires ont été recensés conformément au paragraphe 1 reçoivent un avis de la Commission contenant une demande officielle d'enquête sur la pêche INN présumée des navires concernés. Par cet avis, la Commission:
a)
communique toutes les informations qu'elle a recueillies sur la pêche INN présumée;
b)
adresse une demande officielle à l'État membre du pavillon l'invitant à prendre toutes les mesures nécessaires, conformément au règlement (CEE) no 2847/93 afin d'enquêter sur la pêche INN présumée ou, le cas échéant, à rendre compte de toutes les mesures déjà prises pour contrôler ces activités et à partager le résultat de ces enquêtes avec la Commission, en temps opportun;
c)
adresse une demande officielle à l'État membre du pavillon, l'invitant à prendre des mesures exécutoires en temps voulu si la présomption pesant sur les navires de pêche concernés se révèle fondée, et à l'informer des mesures prises;
d)
demande à l'État membre du pavillon d'informer les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche de l'exposé détaillé des raisons motivant le projet d'inscription ainsi que des conséquences, prévues à l'article 37, qui découleraient de l'inclusion de leurs navires sur la liste communautaire des navires INN. Elle demande également aux États membres du pavillon de lui transmettre des informations sur les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche, afin de s'assurer que ces personnes puissent être entendues, conformément à l'article 27, paragraphe 2.
4. La Commission diffuse à tous les États membres les informations sur les navires de pêche dont il est présumé qu'ils pratiquent des activités INN, afin de faciliter la mise en œuvre du règlement (CEE) no 2847/93.
Article 27
Établissement de la liste communautaire des navires INN
1. La Commission établit, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, la liste communautaire des navires INN. La liste regroupe les navires de pêche pour lesquels, à l'issue des mesures prises conformément aux articles 25 et 26, les informations obtenues en vertu du présent règlement permettent d'établir qu'ils pratiquent la pêche INN et dont l'État du pavillon n'a pas donné suite aux demandes officielles visées à l'article 26, paragraphe 2, points b) et c), et à l'article 26, paragraphe 3, points b) et c) pour contrer cette pêche INN.
2. Avant d'inscrire un navire de pêche sur la liste communautaire des navires INN, la Commission fournit au propriétaire et, le cas échéant, à l'exploitant du navire concerné un exposé détaillé des raisons motivant le projet d'inscription sur la liste et l'ensemble des éléments étayant la suspicion de pêche INN. Cette déclaration mentionne le droit de demander ou de fournir des informations complémentaires, et donne au propriétaire et, le cas échéant, à l'exploitant la possibilité d'être entendus et de défendre leur cause, en leur laissant suffisamment de temps et de moyens.
3. Lorsque la décision est prise d'inscrire un navire de pêche sur la liste communautaire des navires INN, la Commission en avise le propriétaire et, le cas échéant, l'exploitant du navire concerné, en précisant les raisons motivant cette décision.
4. Les obligations incombant à la Commission en vertu des paragraphes 2 et 3 s'appliquent sans préjudice de la responsabilité première de l'État du pavillon envers le navire de pêche concerné et uniquement dans la mesure où la Commission dispose des informations lui permettant d'identifier le propriétaire et l'exploitant de ce navire.
5. La Commission notifie à l'État du pavillon l'inscription du navire de pêche sur la liste communautaire des navires INN et lui communique l'exposé détaillé des raisons motivant l'inscription sur la liste.
6. La Commission demande aux États du pavillon dont certains navires figurent sur la liste communautaire des navires INN:
a)
d'informer les propriétaires concernés de l'inclusion de leurs navires de pêche sur la liste communautaire des navires INN, des raisons justifiant cette inclusion et des conséquences, prévues à l'article 36, qui en découlent; et
b)
de prendre toutes les mesures nécessaires pour éradiquer la pêche INN, y compris, le cas échéant, par le retrait de l'immatriculation ou des licences de pêche des navires de pêche concernés, et de l'informer des mesures prises.
7. Le présent article ne s'applique pas aux navires de pêche communautaires si l'État membre du pavillon a pris des mesures conformément au paragraphe 8.
8. Les navires de pêche communautaires ne sont pas inscrits sur la liste communautaire des navires INN si l'État membre du pavillon a, en application du présent règlement et du règlement (CEE) no 2847/93, pris des mesures pour contrer les infractions graves visées à l'article 3, paragraphe 2, sans préjudice des mesures prises par les organisations régionales de gestion des pêches.
Article 28
Retrait d'un navire de pêche de la liste communautaire des navires INN
1. La Commission retire un navire de pêche de la liste communautaire des navires INN, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, si l'État du pavillon du navire de pêche concerné apporte la preuve:
a)
que ce navire n'a pratiqué aucune des activités de pêche INN ayant motivé son inscription sur la liste, ou
b)
que des sanctions proportionnées, dissuasives et efficaces ont été appliquées pour contrer lesdites activités de pêche INN, notamment à l'encontre des navires de pêche battant pavillon d'un État membre, conformément au règlement (CEE) no 2847/93.
2. Le propriétaire ou, le cas échéant, l'exploitant d'un navire de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN peut adresser à la Commission une demande de révision du statut de ce navire en cas d'inaction de l'État du pavillon en application du paragraphe 1.
La Commission n'envisage de retirer le navire de pêche de la liste que si:
a)
le propriétaire ou l'exploitant apporte la preuve que le navire de pêche ne pratique plus la pêche INN; ou
b)
le navire de pêche inscrit sur la liste a coulé ou a été envoyé au déchirage.
3. Dans tous les autres cas, la Commission n'envisage de retirer le navire de pêche de la liste que si les conditions suivantes sont remplies:
a)
au moins deux années se sont écoulées depuis l'inscription du navire de pêche sur la liste, au cours desquelles la Commission n'a reçu aucun nouvel élément, conformément à l'article 25, permettant de présumer que ce navire pratique la pêche INN; ou
b)
le propriétaire fournit des informations sur l'exploitation actuelle du navire de pêche qui apportent la preuve que ce dernier respecte pleinement les lois, les réglementations et/ou les mesures de conservation et de gestion applicables aux activités de pêche auxquelles il participe; ou
c)
le navire de pêche concerné, son propriétaire ou son exploitant n'ont aucun lien opérationnel ou financier, direct ou indirect, avec d'autres navires, propriétaires ou exploitants, dont il est présumé ou confirmé qu'ils pratiquent la pêche INN.
Article 29
Contenu, diffusion et mise à jour de la liste communautaire des navires INN
1. La liste communautaire des navires INN contient, pour chaque navire de pêche, les renseignements suivants:
a)
le nom et, le cas échéant, les noms antérieurs;
b)
le pavillon et, le cas échéant, les pavillons antérieurs;
c)
le propriétaire et, le cas échéant, les propriétaires antérieurs, y compris, le cas échéant, les propriétaires effectifs;
d)
l'exploitant et, le cas échéant, les exploitants antérieurs;
e)
l'indicatif d'appel et, le cas échéant, les indicatifs d'appel antérieurs;
f)
le numéro Lloyd's/OMI, si disponible;
g)
des photographies, si disponibles;
h)
la date de la première inscription sur la liste;
i)
un résumé des activités justifiant l'inscription du navire sur la liste, accompagné de références à l'ensemble des documents signalant et attestant ces activités.
2. La Commission publie la liste communautaire des navires INN au Journal officiel de l'Union européenne et prend toute mesure nécessaire pour assurer sa diffusion, y compris en la publiant sur son site internet.
3. La Commission met à jour la liste communautaire des navires INN tous les trois mois et instaure un système permettant de notifier automatiquement ces mises à jour aux États membres, aux organisations régionales de gestion des pêches ainsi qu'à tout membre de la société civile qui en fait la demande. La Commission transmet en outre la liste à la FAO ainsi qu'aux organisations régionales de gestion des pêches, afin de renforcer la coopération entre la Communauté et ces organisations dans le but de prévenir, de décourager et d'éradiquer la pêche INN.
Article 30
Listes des navires INN adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches
1. Outre les navires de pêche visés à l'article 27, les navires de pêche figurant sur les listes des navires INN adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches sont inscrits sur la liste communautaire des navires INN, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2. Le retrait de ces navires de la liste communautaire des navires INN dépend de la décision prise à leur égard par les organisations régionales de gestion des pêches concernées.
2. Chaque année, lorsqu'elle reçoit des organisations régionales de gestion des pêches les listes des navires de pêche dont il est présumé ou confirmé qu'ils pratiquent des activités de pêche INN, la Commission les notifie aux États membres.
3. La Commission notifie rapidement aux États membres toute adaptation des listes visées au paragraphe 2 du présent article, qu'il s'agisse d'ajouts, de suppressions ou de modifications, et ce au moment où cette adaptation intervient. L'article 37 s'applique aux navires figurant sur les listes INN des organisations régionales de gestion des pêches ainsi adaptées à compter de la notification aux États membres.
CHAPITRE VI
PAYS TIERS NON COOPÉRANTS
Article 31
Recensement des pays tiers non coopérants
1. La Commission recense, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, les pays tiers qu'elle considère comme non coopérants dans le cadre de la lutte contre la pêche INN.
2. Le recensement visé au paragraphe 1 se fonde sur l'examen de toutes les informations obtenues conformément aux chapitres II, III, IV, V, VIII, X et XI ou, le cas échéant, de toute autre information pertinente comme les données des captures, les informations commerciales provenant des statistiques nationales ou d'autres sources fiables, les registres et bases de données de navires, les programmes de documentation des captures et de documentation statistique, les listes de navires INN des organisations régionales de gestion des pêches ou toute autre information pertinente obtenue dans les ports et sur les lieux de pêche.
3. Un pays tiers peut être reconnu comme non coopérant s'il ne s'acquitte pas des obligations relatives aux mesures à prendre pour prévenir, décourager et éradiquer la pêche INN que le droit international lui impose en sa qualité d'État du pavillon, d'État du port, d'État côtier ou d'État de commercialisation.
4. Aux fins du paragraphe 3, la Commission se fonde principalement sur l'examen des mesures prises par le pays tiers considéré en ce qui concerne:
a)
la pêche INN récurrente pour laquelle il a été établi de manière appropriée qu'elle est pratiquée ou facilitée par des navires battant son pavillon ou par certains de ses ressortissants, ou par des navires de pêche opérant dans ses eaux maritimes ou utilisant ses ports; ou
b)
l'accès de produits issus de la pêche INN à son marché.
5. Aux fins du paragraphe 3, la Commission tient compte:
a)
de l'efficacité avec laquelle le pays tiers concerné coopère avec la Communauté, en donnant suite aux demandes de la Commission l'invitant à enquêter sur des cas de pêche INN et d'activités connexes, à fournir des informations complémentaires à leur égard ou à en assurer le suivi;
b)
de l'efficacité des mesures exécutoires prises par le pays tiers concerné envers les opérateurs responsables de la pêche INN et, notamment, de l'application de sanctions d'une sévérité suffisante pour priver les contrevenants des bénéfices découlant de la pêche INN;
c)
de l'historique, de la nature, des circonstances, de l'ampleur et de la gravité des manifestations de la pêche INN considérée;
d)
pour les pays en développement, des capacités existantes des autorités compétentes.
6. Aux fins du paragraphe 3, la Commission prend également en considération:
a)
la ratification, par le pays tiers concerné, d'instruments internationaux dans le domaine de la pêche ou son adhésion à de tels instruments, notamment la CNUDM, l'accord des Nations unies sur les stocks de poissons et l'accord FAO;
b)
le statut de partie contractante du pays tiers concerné auprès des organisations régionales de gestion des pêches, ou l'engagement de ce pays à appliquer les mesures de conservation et de gestion établies par lesdites organisations;
c)
tout acte ou toute omission du pays tiers concerné susceptible d'avoir réduit l'efficacité des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables.
7. Le cas échéant, les difficultés spécifiques des pays en développement, notamment en ce qui concerne le suivi, le contrôle et la surveillance des activités de pêche, sont dûment prises en considération lors de la mise en œuvre du présent article.
Article 32
Démarches envers les pays reconnus comme pays tiers non coopérants
1. La Commission avertit sans délai les pays susceptibles d'être reconnus comme pays tiers non coopérants conformément aux critères établis à l'article 31. Elle inclut dans cette notification:
a)
la ou les raisons de la reconnaissance comme pays non coopérant, accompagnées des informations probantes;
b)
la possibilité de lui répondre par écrit au sujet de la décision de reconnaissance comme pays non coopérant ou de communiquer toute autre information pertinente, par exemple, des éléments de preuve réfutant cette reconnaissance ou, le cas échéant, un plan d'action destiné à améliorer la situation et les mesures prises pour remédier à la situation;
c)
le droit de demander ou de fournir des informations supplémentaires;
d)
les conséquences, prévues à l'article 38, de la reconnaissance comme pays tiers non coopérant.
2. La Commission inclut également dans la notification visée au paragraphe 1 une demande invitant le pays tiers concerné à prendre toutes les mesures nécessaires pour faire cesser les activités de pêche INN en question et prévenir toute activité de ce type à l'avenir, et à remédier à tout acte ou à toute omission visés à l'article 31, paragraphe 6, point c).
3. La Commission recourt à plusieurs moyens de communication pour transmettre sa notification et sa demande au pays tiers concerné. Elle s'assure auprès de ce pays qu'il a effectivement reçu la notification.
4. La Commission accorde au pays tiers concerné le temps suffisant pour répondre à la notification et un délai raisonnable pour remédier à la situation.
Article 33
Établissement d'une liste des pays tiers non coopérants
1. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, décide d'une liste des pays tiers non coopérants.
2. La Commission informe sans délai le pays tiers concerné de sa reconnaissance comme pays tiers non coopérant et des mesures appliquées conformément à l'article 38; elle lui demande en outre de remédier à la situation et de lui faire part des dispositions prises afin de garantir le respect des mesures de conservation et de gestion par ses navires de pêche.
3. À la suite d'une décision prise conformément au paragraphe 1 du présent article, la Commission la notifie sans délai aux États membres et leur demande de veiller à l'application immédiate des mesures prévues à l'article 38. Les États membres communiquent à la Commission toute mesure qu'ils ont prise en réponse à cette demande.
Article 34
Retrait de la liste des pays tiers non coopérants
1. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, retire un pays tiers de la liste des pays tiers non coopérants si le pays tiers concerné apporte la preuve qu'il a remédié à la situation ayant justifié son inscription sur la liste. Une décision de retrait prend également en considération l'adoption, par les pays tiers concernés, de mesures concrètes susceptibles d'entraîner une amélioration durable de la situation.
2. À la suite d'une décision prise conformément au paragraphe 1 du présent article, la Commission informe sans délai les États membres de la levée des mesures visées à l'article 38 en ce qui concerne le pays tiers considéré.
Article 35
Publication de la liste des pays tiers non coopérants
La Commission publie la liste des pays tiers non coopérants au Journal officiel de l'Union européenne et prend toute mesure nécessaire pour assurer la diffusion de cette liste, y compris en la publiant sur son site internet. La Commission procède régulièrement à une mise à jour de cette liste et prévoit un système permettant de notifier automatiquement ces mises à jour aux États membres, aux organisations régionales de gestion des pêches ainsi qu'à tout membre de la société civile qui en fait la demande. La Commission transmet en outre la liste des pays tiers non coopérants à la FAO ainsi qu'aux organisations régionales de gestion des pêches, afin de renforcer la coopération entre la Communauté et ces organisations dans le but de prévenir, de décourager et d'éradiquer la pêche INN.
Article 36
Mesures d'urgence
1. S'il existe des éléments prouvant que les mesures adoptées par un pays tiers compromettent les mesures de gestion et de conservation adoptées par une organisation régionale de gestion des pêches, la Commission est en droit de prendre, dans le respect de ses obligations internationales, des mesures d'urgence pour une durée maximale de six mois. La Commission peut prendre une nouvelle décision pour proroger les mesures d'urgence d'une durée maximale de six mois.
2. Les mesures d'urgence visées au paragraphe 1 peuvent notamment prévoir:
a)
que les navires de pêche autorisés à pêcher et battant pavillon du pays tiers concerné ne sont pas autorisés à accéder aux ports des États membres, sauf en cas de force majeure ou de détresse visé à l'article 4, paragraphe 2, pour bénéficier des services strictement nécessaires pour régler ces situations;
b)
que les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne sont pas autorisés à pratiquer des activités conjointes de pêche avec les navires battant pavillon du pays tiers concerné;
c)
que les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne sont pas autorisés à pêcher dans les eaux maritimes relevant de la juridiction du pays tiers concerné, sans préjudice des dispositions établies dans les accords de pêche bilatéraux;
d)
que la livraison de poissons vivants destinés à l'aquaculture dans les eaux maritimes relevant de la juridiction du pays tiers concerné n'est pas autorisée;
e)
que les poissons vivants capturés par les navires de pêche battant pavillon du pays tiers concerné ne sont pas acceptés à des fins d'aquaculture dans les eaux maritimes relevant de la juridiction d'un État membre.
3. Les mesures d'urgence prennent effet immédiatement. Elles sont notifiées aux États membres et au pays tiers concerné et publiées au Journal officiel de l'Union européenne.
4. Les États membres concernés peuvent saisir le Conseil de la décision de la Commission visée au paragraphe 3 dans un délai de dix jours ouvrables à compter de la réception de la notification.
5. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois à compter de la date à laquelle il a été saisi.
CHAPITRE VII
MESURES À L'ÉGARD DES NAVIRES DE PÊCHE ET ÉTATS IMPLIQUÉS DANS LA PÊCHE INN
Article 37
Mesures à l'égard des navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN
Les mesures prévues ci après s'appliquent aux navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN («les navires de pêche INN»):
1)
les États membres du pavillon ne soumettent à la Commission aucune demande d'autorisation de pêche relative aux navires de pêche INN;
2)
les autorisations de pêche ou les permis de pêche spéciaux délivrés par les États membres du pavillon aux navires de pêche INN sont retirés;
3)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne sont pas autorisés à pêcher dans les eaux communautaires et ne peuvent être affrétés;
4)
les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne réalisent aucune opération de transformation de poisson pour ou avec les navires de pêche INN, pas plus qu'ils ne prennent part à des opérations de transbordement ou à des opérations conjointes de pêche avec lesdits navires;
5)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un État membre sont autorisés à accéder à leur port d'attache uniquement, à l'exclusion de tout autre port communautaire, sauf en cas de force majeure ou de détresse. Les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne sont pas autorisés à accéder aux ports des États membres, sauf en cas de force majeure ou de détresse. Un État membre peut toutefois autoriser un navire de pêche INN à accéder à ses ports, à condition que soient saisies les captures se trouvant à bord ainsi que, le cas échéant, les engins de pêche interdits conformément aux mesures de conservation et de gestion adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches. Les États membres saisissent également les captures ainsi que, le cas échéant, les engins de pêche interdits conformément à ces mesures, se trouvant à bord des navires de pêche INN autorisés à accéder à leurs ports à la suite d'un cas de force majeure ou de détresse;
6)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne peuvent être ravitaillés en provision, en carburant, ni bénéficier d'autres services dans les ports de la Communauté, sauf en cas de force majeure ou de détresse;
7)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne sont pas autorisés à changer d'équipage, si ce n'est dans la mesure nécessaire en cas de force majeure ou de détresse;
8)
les États membres ne délivrent pas de pavillon aux navires de pêche INN;
9)
l'importation de produits de la pêche capturés par les navires de pêche INN est interdite, les certificats de capture accompagnant lesdits produits ne pouvant donc être acceptés ou validés;
10)
l'exportation et la réexportation, en vue de la transformation, de produits de la pêche provenant de navires de pêche INN sont interdites;
11)
les navires de pêche INN n'ayant ni poisson ni équipage à leur bord sont autorisés à accéder à un port aux fins de déchirage, mais ce, sans préjudice des éventuelles poursuites et sanctions dont ces navires et toute personne physique ou morale concernée pourraient faire l'objet.
Article 38
Mesures à l'égard des pays tiers non coopérants
Les mesures prévues ci-après s'appliquent aux pays tiers non coopérants:
1)
l'importation dans la Communauté de produits de la pêche capturés par les navires de pêche battant pavillon de ces pays est interdite, les certificats de capture accompagnant lesdits produits ne pouvant donc être acceptés. Lorsque la reconnaissance d'un pays comme pays tiers non coopérant conformément à l'article 31 se justifie par le fait que ce pays tiers n'a pas adopté de mesures appropriées en ce qui concerne la pêche INN relative à un stock ou à une espèce donnés, l'interdiction d'importation s'applique uniquement audit stock ou à ladite espèce;
2)
l'achat de navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers non coopérant par les opérateurs communautaires est interdit;
3)
le passage d'un navire de pêche battant pavillon d'un État membre sous pavillon d'un pays tiers non coopérant est interdit;
4)
les États membres interdisent aux navires de pêche battant leur pavillon de conclure des accords d'affrètement avec les pays tiers non coopérants;
5)
l'exportation de navires de pêche communautaires vers les pays tiers non coopérants est interdite;
6)
les accords commerciaux privés entre les ressortissants d'un État membre et les pays tiers non coopérants visant à permettre à un navire de pêche battant pavillon de l'État membre considéré d'exploiter les possibilités de pêche de ces pays sont interdits;
7)
les opérations conjointes de pêche associant des navires de pêche battant pavillon d'un État membre et un navire de pêche battant pavillon d'un pays tiers non coopérant sont interdites;
8)
la Commission propose la dénonciation de tout accord de pêche bilatéral existant ou de tout accord de partenariat dans le secteur de la pêche conclu avec un pays tiers non coopérant qui prévoit la cessation de l'accord en cas de non-respect des engagements pris par le pays tiers au regard de la lutte contre la pêche INN;
9)
la Commission ne participe à aucune négociation destinée à conclure un accord de pêche bilatéral ou des accords de partenariat dans le domaine de la pêche avec les pays tiers non coopérants.
CHAPITRE VIII
RESSORTISSANTS
Article 39
Ressortissants pratiquant ou facilitant la pêche INN
1. Les ressortissants relevant de la juridiction des États membres («ressortissants») ne facilitent ni ne pratiquent la pêche INN, que ce soit en acceptant un engagement à bord, en tant qu'exploitants ou propriétaires effectifs des navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN.
2. Sans préjudice de la responsabilité principale de l'État du pavillon, les États membres coopèrent entre eux ainsi qu'avec les pays tiers et prennent toutes les mesures appropriées, conformément à la législation nationale et communautaire, pour identifier les ressortissants qui soutiennent ou pratiquent la pêche INN.
3. Sans préjudice de la responsabilité principale de l'État du pavillon, les États membres prennent toutes les mesures appropriées, sous réserve de leurs lois et réglementations applicables, et en conformité avec elles, à l'égard de leurs ressortissants qui soutiennent ou pratiquent la pêche INN.
4. Chaque État membre communique à la Commission le nom des autorités compétentes chargées de la coordination de la collecte et de la vérification des informations relatives aux activités des ressortissants visés au présent chapitre, ainsi que de la notification à la Commission et de la coopération avec cette dernière.
Article 40
Prévention et sanctions
1. Les États membres encouragent les ressortissants à notifier toute information dont ils ont connaissance concernant des intérêts juridiques, bénéficiaires ou financiers dans des navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers ou concernant un contrôle sur de tels navires, ainsi que le nom des navires concernés.
2. Les ressortissants d'un État membre ne vendent pas de navires de pêche aux opérateurs concernés par l'exploitation, la gestion ou la propriété de navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN, pas plus qu'ils n'en exportent à destination desdits opérateurs.
3. Sans préjudice d'autres dispositions de la législation communautaire en matière de fonds publics, les États membres n'octroient aucune aide publique au titre de régimes nationaux ou communautaires aux opérateurs concernés par l'exploitation, la gestion ou la propriété de navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN.
4. Les États membres s'efforcent d'obtenir des informations sur l'existence d'accords conclus entre les ressortissants et un pays tiers permettant de faire passer des navires de pêche battant leur pavillon sous pavillon dudit pays. Ils en avisent la Commission en lui transmettant une liste des navires de pêche concernés.
CHAPITRE IX
MESURES EXÉCUTOIRES IMMÉDIATES, SANCTIONS ET SANCTIONS ACCESSOIRES
Article 41
Champ d'application
Le présent chapitre s'applique:
1)
aux infractions graves commises sur le territoire des États membres auxquels le traité s'applique ou dans les eaux maritimes relevant de la souveraineté ou de la juridiction des États membres, à l'exception des eaux adjacentes aux territoires visés à l'annexe II du traité;
2)
aux infractions graves commises par des navires de pêche communautaires ou par des ressortissants d'États membres;
3)
aux infractions graves détectées sur le territoire ou dans les eaux visées au point 1 du présent article, mais qui ont été commises en haute mer ou sous la juridiction d'un pays tiers, et qui sont sanctionnées conformément à l'article 11, paragraphe 4.
Article 42
Infractions graves
1. Aux fins du présent règlement, on entend par infractions graves:
a)
les activités considérées comme de la pêche INN conformément aux critères établis à l'article 3;
b)
la réalisation d'opérations économiques concernant directement la pêche INN, y compris l'échange de produits de la pêche INN ou l'importation de ceux-ci;
c)
la falsification de documents visés par le présent règlement ou l'utilisation de ces faux documents ou de documents non valables.
2. La gravité de l'infraction est déterminée par l'autorité compétente d'un État membre en tenant compte des critères énoncés à l'article 3, paragraphe 2.
Article 43
Mesures exécutoires immédiates
1. Lorsqu'une personne physique est suspectée ou prise en flagrant délit d'infraction grave ou lorsqu'une personne morale est suspectée d'être responsable d'une telle infraction, les États membres ouvrent une enquête en bonne et due forme sur l'infraction en question et, conformément à leur droit national et en fonction de la gravité de l'infraction, prennent des mesures exécutoires immédiates comme:
a)
l'arrêt immédiat des activités de pêche;
b)
le rappel au port du navire de pêche;
c)
le rappel du moyen de transport vers un autre lieu en vue d'une inspection;
d)
l'acquittement d'une caution;
e)
la saisie des engins de pêche, des captures ou des produits de la pêche;
f)
l'immobilisation temporaire du navire de pêche ou du moyen de transport concerné;
g)
la suspension de l'autorisation de pêche.
2. Les mesures exécutoires sont de nature à éviter la poursuite de l'infraction grave concernée et à permettre aux autorités compétentes de mener à bien l'enquête sur cette infraction.
Article 44
Sanctions en cas d'infractions graves
1. Les États membres veillent à ce que les personnes physiques ayant commis une infraction grave ou les personnes morales reconnues responsables d'une telle infraction fassent l'objet de sanctions administratives efficaces, proportionnées et dissuasives.
2. Les États membres imposent une sanction maximale d'un montant égal à au moins cinq fois la valeur des produits de la pêche obtenus dans le cadre de ladite infraction.
En cas d'infraction grave répétée au cours d'une période de cinq ans, les États membres imposent une sanction maximale d'un montant égal à au moins huit fois la valeur des produits de la pêche obtenus dans le cadre de ladite infraction.
Lorsqu'ils appliquent ces sanctions, les États membres tiennent également compte de la valeur du préjudice causé aux ressources halieutiques et au milieu marin concernés.
3. Les États membres peuvent également, ou à titre d'alternative, avoir recours à des sanctions pénales efficaces, proportionnées et dissuasives.
Article 45
Sanctions accessoires
Les sanctions prévues au présent chapitre peuvent être assorties d'autres sanctions ou mesures, et notamment:
1)
la mise sous séquestre du navire de pêche impliqué dans l'infraction;
2)
l'immobilisation temporaire du navire de pêche;
3)
la saisie des engins, des captures et des produits de pêche interdits;
4)
la suspension ou le retrait de l'autorisation de pêche;
5)
la réduction ou le retrait des droits de pêche;
6)
l'exclusion temporaire ou permanente du droit à obtention de nouveaux droits de pêche;
7)
l'interdiction temporaire ou permanente de bénéficier de subventions ou d'un soutien publics;
8)
la suspension ou le retrait du statut d'opérateur économique agréé accordé en vertu de l'article 16, paragraphe 3.
Article 46
Niveau global des sanctions et des sanctions accessoires
Le niveau global des sanctions et des sanctions accessoires est calculé de telle manière que les contrevenants soient effectivement privés des avantages économiques découlant des infractions graves qu'ils ont commises sans préjudice du droit légitime à exercer une profession. À cette fin, les mesures exécutoires immédiates adoptées en application de l'article 43 sont également prises en considération.
Article 47
Responsabilité des personnes morales
1. Les personnes morales sont tenues pour responsables d'infractions graves lorsque celles-ci sont commises à leur profit par toute personne physique agissant soit individuellement, soit en tant que membre d'un organe de la personne morale, qui exerce un pouvoir déterminant en son sein, sur l'une des bases suivantes:
a)
un pouvoir de représentation de la personne morale; ou
b)
un pouvoir de prendre des décisions au nom de la personne morale; ou
c)
un pouvoir d'exercer un contrôle au sein de la personne morale.
2. Une personne morale peut être tenue pour responsable lorsqu'un défaut de surveillance ou de contrôle imputable à une personne physique visée au paragraphe 1 a permis que l'infraction grave soit commise au profit de ladite personne morale par une personne physique placée sous son autorité.
3. La responsabilité de la personne morale n'exclut pas les poursuites à l'encontre des personnes physiques auteurs, instigatrices ou complices des infractions concernées.
CHAPITRE X
MISE EN ŒUVRE DES DISPOSITIONS ADOPTÉES DANS LE CADRE DE CERTAINES ORGANISATIONS RÉGIONALES DE GESTION DES PÊCHES EN MATIÈRE D'OBSERVATION DES NAVIRES DE PÊCHE
Article 48
Observation en mer
1. Les dispositions du présent chapitre s'appliquent aux activités de pêche soumises aux règles en matière d'observation en mer adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches, qui ont un caractère contraignant pour la Communauté.
2. Lorsqu'une autorité compétente d'un État membre chargée de l'inspection en mer observe un navire de pêche pratiquant des activités susceptibles de constituer une pêche INN, elle établit immédiatement un rapport relatif à cette observation. Ce rapport et les résultats des enquêtes menées sur ce navire de pêche par cet État membre sont considérés comme des preuves aux fins de la mise en œuvre des systèmes de recensement et d'exécution prévus au présent règlement.
3. Lorsque le capitaine d'un navire de pêche communautaire ou d'un navire de pêche d'un pays tiers observe un navire de pêche pratiquant des activités visées au paragraphe 2, il peut réunir autant d'informations que possible au sujet de cette observation, par exemple:
a)
le nom et la description du navire de pêche;
b)
l'indicatif d'appel du navire de pêche;
c)
le numéro d'immatriculation du navire de pêche et, le cas échéant, son numéro Lloyd's/OMI;
d)
l'État du pavillon du navire de pêche;
e)
la position (latitude, longitude) au moment de la première identification;
f)
la date et l'heure UTC de la première identification;
g)
une ou plusieurs photographies du navire de pêche pour étayer l'observation;
h)
toute autre information pertinente concernant les activités observées du navire de pêche concerné.
4. Les rapports d'observation sont envoyés sans délai à l'autorité compétente de l'État membre du pavillon du navire de pêche effectuant l'observation, laquelle les transmet dans les meilleurs délais à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne avertit alors immédiatement l'État du pavillon du navire de pêche observé. La Commission ou un organisme qu'elle désigne communique ensuite le rapport d'observation à tous les États membres et, le cas échéant, au secrétaire exécutif des organisations régionales de gestion des pêches concernées pour qu'il y soit donné suite conformément aux dispositions adoptées par ces organisations.
5. Un État membre qui reçoit de l'autorité compétente d'une partie contractante d'une organisation régionale de gestion des pêches un rapport d'observation relatif aux activités d'un navire de pêche battant son pavillon transmet dès que possible ce rapport, ainsi que toutes les informations utiles, à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne; la Commission ou l'organisme qu'elle désigne communique alors ces informations au secrétaire exécutif de l'organisation régionale de gestion des pêches concernée pour qu'il y soit donné suite conformément aux dispositions adoptées par cette organisation, le cas échéant.
6. Le présent article s'applique sans préjudice de dispositions plus strictes adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches dont la Communauté est partie contractante.
Article 49
Transmission d'informations concernant les navires de pêche observés
1. Les États membres qui reçoivent des informations suffisamment étayées concernant des navires de pêche observés les transmettent sans délai à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne sous la forme déterminée conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
2. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne examine également les informations suffisamment étayées concernant des navires de pêche observés qui ont été transmises par des citoyens, des organisations issues de la société civile, y compris les organisations environnementales, ainsi que par des représentants des parties prenantes du secteur de la pêche ou du commerce du poisson.
Article 50
Enquêtes sur les navires de pêche observés
1. Les États membres ouvrent, dans les meilleurs délais, une enquête sur les activités des navires de pêche battant leur pavillon observés conformément à l'article 49.
2. Les États membres informent, par voie électronique lorsque c'est possible, la Commission ou l'organisme qu'elle désigne des détails de l'ouverture d'une enquête et de toute mesure prise ou envisagée à l'égard des navires de pêche battant leur pavillon ayant été observés, dès que possible et en tout état cause dans les deux mois suivant la communication du rapport d'observation conformément à l'article 48, paragraphe 4. Des rapports sur l'état d'avancement des enquêtes relatives aux activités des navires de pêche observés sont transmis à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne à intervalles réguliers appropriés. Un rapport final est communiqué, à l'issue des enquêtes, à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne.
3. Les États membres autres que l'État membre du pavillon concerné vérifient, le cas échéant, si les navires de pêche observés ayant été signalés ont mené des activités dans les eaux maritimes relevant de leur juridiction ou si des produits de la pêche provenant de ces navires ont été débarqués ou importés sur leur territoire, et ils examinent les antécédents de ces navires en matière de respect des mesures de conservation et de gestion applicables. Les États membres notifient sans délai à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, ainsi qu'à l'État membre du pavillon concerné, les résultats de leurs vérifications et enquêtes.
4. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne communique à l'ensemble des États membres les informations reçues conformément aux paragraphes 2 et 3.
5. Le présent article s'applique sans préjudice des dispositions du chapitre V du règlement (CE) no 2371/2002 et des dispositions adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches dont la Communauté est partie contractante.
CHAPITRE XI
ASSISTANCE MUTUELLE
Article 51
Assistance mutuelle
1. Les autorités administratives chargées de l'application du présent règlement dans les États membres coopèrent entre elles, ainsi qu'avec les autorités administratives des pays tiers et avec la Commission, afin d'assurer le respect du présent règlement.
2. Aux fins du paragraphe 1, un mécanisme d'assistance mutuelle est établi, lequel comporte un système d'information automatisé, dénommé «système d'information sur la pêche INN», qui est géré par la Commission ou par un organisme qu'elle désigne, en vue d'aider les autorités compétentes à prévenir la pêche INN ainsi qu'à enquêter sur cette dernière et à poursuivre les contrevenants.
3. Les modalités d'application du présent chapitre sont arrêtées conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
CHAPITRE XII
DISPOSITIONS FINALES
Article 52
Mise en œuvre
Les mesures nécessaires à la mise en œuvre du présent règlement sont arrêtées conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
Article 53
Soutien financier
Les États membres peuvent exiger des opérateurs concernés qu'ils contribuent aux coûts liés à la mise en œuvre du présent règlement.
Article 54
Procédure de comité
1. La Commission est assistée par le comité institué en vertu de l'article 30 du règlement (CE) no 2371/2002.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
La période prévue à l'article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à un mois.
Article 55
Obligations en matière de rapports
1. Tous les deux ans, les États membres transmettent à la Commission un rapport sur l'application du présent règlement, au plus tard le 30 avril de l'année civile suivante.
2. Sur la base des rapports des États membres et de ses propres observations, la Commission établit tous les trois ans un rapport qu'elle soumet au Parlement européen et au Conseil.
3. Une évaluation de l'incidence du présent règlement sur la pêche INN est réalisée par la Commission, au plus tard le 29 octobre 2013.
Article 56
Abrogations
L'article 28 ter, paragraphe 2, les articles 28 sexies, 28 septies et 28 octies, et l'article 31, paragraphe 2, point a) du règlement (CEE) no 2847/93, le règlement (CE) no 1093/94, le règlement (CE) no 1447/1999, les articles 8, 19 bis, 19 ter, 19 quater, 21, 21 ter et 21 quater du règlement (CE) no 1936/2001 ainsi que les articles 26 bis, 28, 29, 30 et 31 du règlement (CE) no 601/2004 sont abrogés avec effet au 1er janvier 2010.
Les références aux règlements abrogés s'entendent comme faites au présent règlement.
Article 57
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement s'applique à compter du 1er janvier 2010.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 septembre 2008.