РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1182/2007 НА СЪВЕТА
от 26 септември 2007 година
за определяне на специфични правила по отношение на секторa на плoдoвете и зеленчуците и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взе предвид становището на Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Настоящият режим в сектор плодове и зеленчуци е определен в Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (2), Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (3) и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно въвеждането на режим за помощ от Общността за производители на определени цитрусови плодове (4).
(2)
В светлината на опита е необходимо да се промени режимът за плодовете и зеленчуците, за да се постигнат следните цели: подобряване на конкурентоспособността и пазарната ориентация на сектора за постигане на устойчиво производство, което е конкурентоспособно както на вътрешния, така и на външния пазар, намаляване на колебанията в дохода на производителите в резултат на кризи на пазара, увеличаване на консумацията на плодове и зеленчуци в Общността и продължаване на усилията, положени от сектора за поддържане и опазване на околната среда.
(3)
Тъй като тези цели, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки поради общия характер на пазара на плодове и зеленчуци и поради необходимостта от по-нататъшни общи действия те могат да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(4)
Комисията представи отделно предложение за регламент на Съвета относно установяване на обща организация на земеделските пазари, което би могло първоначално да включи някои разпоредби от хоризонтален характер, които да обхващат сектор плодове и зеленчуци и да се отнасят до набор от други земеделски продукти, а именно тези, подлежащи на управителен комитет. Уместно е тези разпоредби да се оставят в Регламенти (ЕО) № 2200/96 и (ЕО) № 2201/96. Въпреки това тези разпоредби следва да бъдат осъвременени, опростени и рационализирани с цел лесното им включване в регламента относно установяване на обща организация на земеделските пазари.
(5)
По отношение на други разпоредби, специфични за сектор плодове и зеленчуци, обхватът на промените в настоящия режим прави необходимо включването им в отделен регламент с цел по-голяма яснота. В случаите, когато тези разпоредби са до известна степен от хоризонтален характер и се прилагат и за други земеделски продукти, като тези относно стандартите за предлагане на пазара и търговията с трети страни, те също трябва да бъдат осъвременени и опростени, за да се позволи лесното им включване в регламент на Съвета относно установяване на обща организация на земеделските пазари на по-късна дата. Този регламент не следва да отменя или да изменя съществуващи правни инструменти от хоризонтален характер освен в случаите, когато те са остарели или са станали излишни, или поради самото им естество не следва да бъдат разглеждани на равнище Съвет.
(6)
В обхвата на настоящия регламент следва да влязат продукти, които попадат в приложното поле на общите организации на пазарите на плодове и зеленчуци и на преработени плодове и зеленчуци. Въпреки това разпоредбите за организациите на производители и междубраншовите организации и споразумения се прилагат само към продукти, обхванати от общата организация на пазара на плодове и зеленчуци, и това разграничение следва да бъде запазено. Наред с това обхватът на общата организация на пазара на плодове и зеленчуци следва да бъде разширен и в него да бъдат включени някои растения за кулинарни цели с цел да могат да се възползват от режима. Мащерката и шафранът понастоящем са обхванати от Регламент (ЕИО) № 827/68 на Съвета от 28 юни 1968 г. относно общата организация на пазарите на някои продукти, изброени в приложение II от Договора (5), и поради това следва да бъдат извадени оттам.
(7)
Стандартите за предлагане на пазара, по-специално тези, свързани с определение, качество, категоризиране, размер, опаковка, амбалаж, съхранение, транспорт, търговски вид, предлагане на пазара и етикетиране, следва да се прилагат по отношение на някои продукти с цел доставяне на пазара на продукти с еднородно и задоволително качество. Освен това може да е необходимо приемането на специални мерки, особено съвременни методи за анализ и други мерки за определяне на характеристиките на съответните стандарти, с цел да се избегнат злоупотреби по отношение на качеството и автентичността на продуктите, представяни на потребителите, и значителните смущения на пазарите, които те могат да предизвикат.
(8)
Понастоящем, Директива 2001/112/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 г. относно соковете от плодове и някои сходни продукти, предназначени за консумация от човека (6), и Директива 2001/113/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 г. относно плодови конфитюри, желета и мармалади и подсладено пюре от кестени, предназначени за консумация от човека (7), определят специални разпоредби по отношение на производството, състава и етикетирането на тези продукти. Тези правила, обаче, не са напълно осъвременени и не отчитат развитието на съответните международни стандарти, и поради това следва да бъдат изменени, за да стане възможно тяхното осъвременяване.
(9)
Производството и предлагането на пазара на плодове и зеленчуци следва да бъдат изцяло съобразени с екологичните изисквания, включително техники на обработване, управление на отпадъчни материали и изхвърляне на продукти, изтеглени от пазара, особено по отношение съхранение на качеството на водата, запазване на биологичното разнообразие и опазване на селските райони.
(10)
Организациите на производители са основни действащи субекти в режима на плодове и зеленчуци и на своето равнище осигуряват децентрализираното му управление. С оглед на все по-голямото концентриране на търсенето групирането на доставките чрез тези организации продължава да бъде икономическа потребност с цел укрепване на позициите на производителите на пазара. Такова групиране следва да бъде осъществено доброволно и да докаже своята полезност посредством обхвата и ефикасността на услугите, които организациите на производители предлагат на своите членове. Тъй като организациите на производители работят изключително в интересите на своите членове, те следва да се разглеждат като действащи в името на и от страна на своите членове по въпросите от икономически характер.
(11)
Опитът показва, че организациите на производители са подходящо средство за групиране на доставките. Въпреки това, разпределението на организации на производители в различните държави-членки е неравномерно. С цел по-нататъшно подобряване на привлекателността на организациите на производители следва да бъде предвидена разпоредба за по-голяма гъвкавост във функционирането им, където е възможно. Тази гъвкавост следва да се отнася по-специално до набора от продукти на дадена организация на производители, степента на позволени преки продажби, прилагането на правилата спрямо производители, които не са членове, както и разрешаването на асоциации на организации на производители да осъществяват която и да е от дейностите на своите членове и разрешаването на изнасяне на дейности, включително към дъщерни предприятия, което и в двата случая подлежи на необходимите условия.
(12)
Една организация на производители не следва да бъде призната от съответната държава-членка за способна да допринася за постигането на целите на общата организация на пазара, ако нейният устав не налага определени изисквания на нея и на нейните членове. Създаването и правилното функциониране на операционни фондове изискват организациите на производители да отговарят за цялостното производство на плодове и зеленчуци на своите членове.
(13)
На групите производители в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно и желаят да получат статут на организации на производители в съответствие с настоящия регламент, следва да се даде преходен период, през който те могат да получават национална и общностна финансова подкрепа в замяна на изпълнението на определени ангажименти от съответната група производители.
(14)
С цел да се предостави по-голяма отговорност на организациите на производители по отношение на собствените им финансови решения и за насочване на обществените средства, които са им предоставени, към изпълнение на бъдещи изисквания, е необходимо да се определят условия за използването на тези средства. Подходящо решение е съвместното финансиране на операционни фондове, създадени от организации на производители. В някои специални случаи следва да бъде разрешена допълнителна сфера за финансиране. С цел да се осигури контрол върху разходите на Общността следва да се определи горна граница на помощта, отпускана на организации на производители, които създават операционни фондове
(15)
В региони, в които организацията на производството е слаба, следва да се разреши отпускането на допълнителни национални финансови помощи. За държави-членки, които са особено изостанали по отношение на структурите, тези допълнителни помощи следва да се възстановяват от Общността.
(16)
С цел опростяване и намаляване на разходите по схемата би било полезно, по възможност, процедурите и правилата за допустимост на разходите по операционните фондове да се уеднаквят с тези на програмите за развитие на селските райони, като бъде позволено на държавите-членки да установят национална стратегия за операционни програми.
(17)
За още по-голям ефект от организациите и асоциациите на производители и за осигуряване на желаната стабилност на пазара на държавите-членки следва да се разреши при определени условия да разширят обхвата на правилата с цел включване на производители от техния район, които не са членове, по-специално на правилата за производство, предлагане на пазара и опазване на околната среда, приети от организацията или асоциацията за членове му от съответния район. При представяне на подходяща обосновка някои разходи, възникнали от това разширяване на обхвата на правилата, следва да бъдат покрити от съответните производители, предмет на разширяването, тъй като именно те ще се възползват от него. Производителите на биологични продукти следва обаче да не бъдат предмет на това разширяване на обхвата на правилата без съгласието на значителна част от тези производители. Необходимо е разрешаването на бързо разширяване на обхвата на правилата за предотвратяване и управление на кризи с цел своевременното справяне с кризи.
(18)
Няколко разнородни схеми за помощ за някои плодове и зеленчуци са посочени в регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96. Броят и разнообразието на тези схеми ги правят трудни за управление. Тъй като са насочени към някои плодове и зеленчуци, те не могат да вземат изцяло предвид местните условия на производство и не обхващат всички плодове и зеленчуци. Следователно е уместно да се търси друго средство за подкрепа на производителите на плодове и зеленчуци.
(19)
Освен това, схемите за помощи за плодове и зеленчуци не са изцяло включени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (8). Това доведе до известни усложнения и липса на гъвкавост при управлението на тази схема.
(20)
С цел установяване на по-целенасочена, но и гъвкава система за подпомагане на сектор плодове и зеленчуци, и опростяване, е уместно съществуващите схеми за помощ да се премахнат и плодовете и зеленчуци да бъдат включени изцяло в схемата, установена от Регламент (ЕО) № 1782/2003. За тази цел е необходимо да се гарантира, че земеделските производители, които произвеждат плодове и зеленчуци през посочения период, отговарят на изискванията на схемата за единно плащане. Следва да се гарантира също, че държавите-членки ще определят референтни суми и хектари, които отговарят на условията за подпомагане в рамките на схемата за единно плащане въз основа на представителен период, подходящ за пазара на отделните плодове и зеленчуци, и на подходящи цели и критерии за недопускане на дискриминация. Площите, засадени с плодове и зеленчуци, включително трайни плодови и зеленчукови култури, както и разсадниците следва да отговарят на изискванията на схемата за единно плащане. Националните тавани следва да бъдат изменени съответно. С цел да се предостави време на съответните сектори да се адаптират към включването им в схемата за единно плащане, следва да бъдат предвидени преходни периоди. По-специално, следва да бъдат предвидени отделени от производството вноски за плодове и зеленчуци, както и временни, обвързани с производството, помощи за площи, засети с определени продукти, предназначени за преработка, които са отговаряли на условията по съществуващите до този момент схеми, както и за ягоди и малини. За последните продукти може да се предостави национална помощ, която да се добави към помощта от Общността. Следва също да се предвиди приемане от страна на Комисията на подробни правила за прилагане и необходими преходни мерки по отношение на тези правила.
(21)
Производството на плодове и зеленчуци е непредсказуемо, а продуктите са малотрайни. Евентуален излишък на пазара, дори да не е прекалено голям, може да предизвика сериозни пазарни смущения. Бяха установени схеми за изтегляния от пазара, но те се оказаха трудни за управление. Следва да бъдат въведени редица допълнителни мерки за управление на кризи, които да се прилагат по най-лесния възможен начин. Включването на всички тези мерки в операционните програми на организациите на производители изглежда най-добрият подход при тези обстоятелства и следва също така да направи организациите на производители по-привлекателни за производителите. Същевременно, с цел да се позволи обхватът на мерките за управление на кризи да включи и производители, които не са членове на организациите на производители, на държавите-членки следва да се разреши да предоставят в рамките на преходен период държавна помощ в тези случаи. Тази помощ, обаче, следва да бъде по-малка от получаваната от членовете на организациите на производители с цел членството в тези организации да стане привлекателно. Функционирането на тази държавна помощ следва да се преразгледа в края на преходния период.
(22)
Включването на картофите за консумация в схемата, установена в Регламент (ЕО) № 1782/2003, означава, че с цел да се гарантира правилното функциониране на единния пазар въз основа на общи цени, разпоредбите на Договора, които регламентират държавната помощ, следва да се прилагат и за картофите за консумация, което подлежи на преходен период, за да се позволи адаптирането на сектора.
(23)
Регламент (ЕО) № 2826/2000 на Съвета от 19 декември 2000 г. относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар (9) предвижда принос на Общността до 50 % за някои действия за насърчаване. За насърчаване на консумацията на плодове и зеленчуци сред децата в учебните заведения този процент следва да бъде увеличен за поощряване на консумацията на плодове и зеленчуци в този случай.
(24)
Междубраншовите организации, създадени по инициатива на индивидуални или вече групирани оператори, могат, при положение, че включват значителна част от членовете на отделните браншове, свързани със сектор плодове и зеленчуци, да допринесат за възприемане на ориентирано към пазарните реалности поведение и за улесняване на търговски подход, който ще подобри отчетността на производствения процес, по-специално по отношение на организацията на производството, представянето на продуктите и предлагането им на пазара. Тъй като работата на тези организации може като цяло да подпомогне постигането на целите, предвидени в член 33 от Договора, и по-специално на целите, залегнали в настоящия регламент, следва, след определяне на съответните форми на действие, да бъде възможно предоставянето на специално признаване на тези организации, които представят доказателства за достатъчна представителност и осъществяват практически действия по отношение на горепосочените цели. Разпоредбите за разширяване на обхвата на правилата, приети от организациите на производители и техните асоциации, и за поделяне на разходите, възникнали в резултат на това разширяване, следва, поради сходството на поставените цели, да се отнасят и за междубраншовите организации.
(25)
Създаването на единен пазар на Общността предвижда въвеждането на търговска система по външните граници на Общността. Тази търговска система следва да включва вносни мита и по принцип да стабилизира пазара на Общността. Търговската система следва да се основава на поетите задължения съгласно Уругвайския кръг от многостранни търговски преговори.
(26)
Прилагането на система за входни цени за плодове и зеленчуци налага приемането на разпоредби, които да отчитат международните ангажименти на Общността.
(27)
Контролът на обема на търговия със селскостопански продукти с трети страни може по отношение на някои продукти да наложи въвеждането на лицензионни системи за внос и износ, включително внасянето на гаранция, за да се гарантира, че транзакциите, за които са издадени тези лицензии, в действителност са били осъществени. Комисията следва да бъде упълномощена да въведе лицензионни системи по отношение на такива продукти.
(28)
С цел да се предотврати или противодейства на неблагоприятно влияние върху пазара на Общността, което може да е резултат от внос на някои селскостопански продукти, вносът на такива продукти следва да се обвърже с плащане на допълнително мито, ако са изпълнени някои условия.
(29)
Уместно е при определени условия на Комисията да се предостави правото да открива и управлява тарифни квоти, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с Договора, или от други актове на Съвета.
(30)
Митническата система позволява премахването на всички други мерки за защита по външните граници на Общността. При извънредни обстоятелства вътрешният пазар и митническият механизъм могат да се окажат неподходящи. В такива случаи, за да не бъде оставен пазарът на Общността без защита срещу смущенията, които могат да възникнат, Общността следва да е в състояние незабавно да вземе всички необходими мерки. Тези мерки следва да са в съответствие с международните ангажименти на Общността.
(31)
За да се гарантира правилното функциониране на тези търговски мерки, следва да се предвиди регулиране или, когато ситуацията на пазара го изисква, забрана за използване на режим „Активно усъвършенстване“ или „Пасивно усъвършенстване“.
(32)
С цел да се запази правната база за възстановявания за износ на захар, вложена в някои преработени продукти от плодове и зеленчуци, за които са представени доказателства съгласно член 16, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 2201/96, който подлежи на отмяна, списъкът с въпросните продукти следва да бъде добавен към поместения в приложение VII към Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектор захар (10).
(33)
Директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006 следва следователно да бъдат съответно изменени.
(34)
Тъй като общите пазари на селскостопански продукти се развиват непрекъснато, държавите-членки и Комисията следва взаимно да се информират за съответните развития.
(35)
Правилното функциониране на единния пазар на основата на общи цени би било изложено на риск от отпускането на национални помощи. Ето защо разпоредбите на Договора относно държавните помощи следва, като общо правило, да се прилагат за продуктите, включени в настоящия регламент. Същевременно следва да се предвиди отпускането на еднократна държавна помощ за сектора на преработката на домати в Италия и Испания, с цел да се подпомогне неговата адаптация към разпоредбите на настоящия регламент.
(36)
Разходите на държавите-членки в резултат на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, следва да се финансират от Общността в съответствие с Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Cъветa от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (11).
(37)
Режимът на плодове и зеленчуци предвижда съобразяването на някои задължения. С цел да се гарантира съответствие с тези задължения, е необходим контрол и налагане на санкции в случай на неспазване на тези задължения. Ето защо следва Комисията да има правомощието да установява съответните правила, включително тези, които се отнасят до възстановяването на недължими плащания и до задълженията за отчитане на държавите-членки. При новия режим специалното звено от инспектори в сектор плодове и зеленчуци вече няма да бъде необходимо и може да бъде премахнато.
(38)
Схемата за помощ, установена с Регламент (ЕО) № 2202/96, ще бъде премахната. Този регламент вече губи своя смисъл и поради това следва да бъде отменен.
(39)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (12).
(40)
С цел опростяване, отделните комитети по пресни плодове и зеленчуци и по преработени плодове и зеленчуци следва да бъдат премахнати и заменени с един комитет по плодове и зеленчуци, който да бъде създаден с Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета.
(41)
Преминаването от съществуващите разпоредби към тези, предвидени в настоящия регламент, може да доведе до трудности, чието решение не е предвидено в настоящия регламент. За да се справи с тези трудности, Комисията следва да бъде в състояние да приеме преходни мерки. Наред с това, следва да се предвиди продължаване на признаването на организациите на производители и асоциациите на организации на производители, които са били признати съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, и евентуалното продължаване на операционните програми, одобрени съгласно този регламент, като се предвидят подобни разпоредби и за групите производители, признати съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96 и техните планове за признаване.
(42)
Настоящият регламент следва, като общо правило, да се прилага от 1 януари 2008 г. Въпреки това, с цел да се предотврати прекъсване на схемите за помощи за продукти от преработени плодове и зеленчуци и цитрусови плодове по средата на пазарната година, следва да се разреши тези схеми за помощи да се прилагат до края на 2007/2008 пазарна година,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент определя специфични правила, приложими за продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96.
Въпреки това дялове III и IV от настоящия регламент се прилагат единствено по отношение на продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, и/или на такива продукти, предназначени единствено за преработка.
Член 43 се прилага за картофи, пресни или охладени, с код по КН 0701.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
Член 2
Стандарти за предлагане на пазара
1. Продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, които са предназначени за продажба на потребителите в прясно състояние, могат да бъдат предлагани на пазара единствено при положение, че са здрави и в задоволително пазарно качество, и е отбелязана страната на произход.
2. Комисията може да включи разпоредба за стандартите за предлагане на пазара за един или повече от продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96.
3. При това Комисията взема предвид препоръките за стандарти, приети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ/ООН).
4. Стандартите за предлагане на пазара, посочени в параграфи 1 и 2:
а)
се прилагат на всички етапи от предлагането на пазара, включително внос и износ, освен при наличие на други разпоредби на Комисията;
б)
се определят при отчитане по-специално на специфичните качества на продуктите, необходимостта да се гарантират условия за безпроблемно предлагане на тези продукти на пазара, както и интересите на потребителите да получат достатъчна и прозрачна информация за продукта, по-специално по отношение на страната на произход, класа, а, при необходимост, и разновидността (или търговския тип) на продукта;
в)
могат по-специално да се отнасят до качеството, определяне на класове, размера, опаковката, амбалажа, съхранението, транспорта, представянето, предлагането на пазара и етикетирането.
5. Държателят на продуктите, обхванати от приетите стандарти за качество, няма право да излага подобни продукти или да ги предлага за продажба, или да ги доставя или предлага на пазара по какъвто и да било друг начин в рамките на Общността, освен в съответствие с тези стандарти. Държателят на продуктите носи отговорност за спазването на това съответствие.
6. Без да се засягат специфичните разпоредби, които могат да бъдат приети от Комисията в съответствие с член 42, държавите-членки правят избирателни проверки, въз основа на анализ на риска, дали тези продукти съответстват на стандартите за предлагане на пазара. Тези проверки се осъществяват приоритетно преди транспортирането от производствените райони, когато продуктите се опаковат или товарят. За продукти от трети страни проверките се осъществяват преди освобождаването на тези продукти за свободно движение.
7. До приемането на нови стандарти за предлагане на пазара продължават да се прилагат стандартите за предлагане на пазара съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96 и Регламент (ЕО) № 2201/96.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Член 3
Изисквания
1. За целите на настоящия регламент „организация на производители“ означава юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, което изпълнява следните изисквания:
а)
създадено е по инициатива на земеделски производители по смисъла на член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, които произвеждат един или повече от продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и/или на такива продукти, предназначени единствено за преработка;
б)
има за цел насърчаването на екологични практики на култивиране, производствени технологии и управление на отпадъците, по-специално насочени към съхранение на качеството на водата, почвите и ландшафта, както и опазване или увеличаване на биологичното разнообразие;
в)
има една или повече от следните цели:
i)
гарантиране, че производството се планира и адаптира в съответствие с търсенето, особено по отношение на качеството и количеството;
ii)
концентриране на доставките и пускане на пазара на продукцията на неговите членове;
iii)
оптимизиране на производствените разходи и стабилизиране на цените на производителите;
г)
уставът му предвижда специфичните изисквания, посочени в параграф 2; както и
д)
признато е от съответната държава-членка съгласно член 4.
2. Уставът на организацията на производители изисква от производителите, които са нейни членове, по-специално:
а)
да прилагат приетите от организацията на производители правила, свързани с отчитането на произведената продукция, със самото производство, с търговията и с опазването на околната среда;
б)
да принадлежат само към една организация на производители по отношение на производството на дадено стопанство на който и да е продукт, посочен в параграф 1, буква а);
в)
да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производители;
г)
да предоставят информацията, искана от организацията на производители за статистически цели, по-специално информация за засети площи, произведени количества, добиви и директни продажби;
д)
да заплащат предвидените в устава на организацията парични вноски за създаване и попълване на операционния фонд, предвиден в член 8.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2, буква в), в случаите, в които организацията на производители е дала своето разрешение и не е налице нарушение на правилата и условията, установени от организацията на производители, производителите, които са членове, могат:
а)
да продават не повече от определен процент от своята продукция пряко на своите стопанства или извън тях на потребители за техни лични нужди, като тези проценти се определят от държавите-членки на ниво, не по-ниско от 10 %;
б)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо предлаганите на пазара от собствената им организация количества;
в)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, продукти, които поради своите характеристики обичайно не се включват в търговската дейност на съответната организация.
4. Уставът на организацията на производители предвижда също така:
а)
процедури за определяне, приемане и изменение на правилата, посочени в параграф 2;
б)
задължение на членовете да заплащат финансови вноски, необходими за финансирането на организацията на производители;
в)
правила, които позволяват на производителите да контролират по демократичен начин своята организация и вземаните от нея решения;
г)
санкции за нарушаване на задълженията, залегнали в устава, по-специално неплащане на финансови вноски, или за нарушаване на правилата, приети от организацията на производители;
д)
правила за приемане на нови членове, по-специално минимален срок за членство;
е)
счетоводни и бюджетни правила, необходими за работата на организацията.
5. Организациите на производители се разглеждат като действащи в името на и от страна на своите членове по въпросите от икономически характер.
Член 4
Признаване
1. Държавите-членки признават като организации на производители за целите на настоящия регламент всички юридически лица или ясно обособени части от юридически лица, които кандидатстват за такова признаване, при условие че:
а)
изпълняват изискванията, посочени в член 3, и предоставят нужните доказателства за това;
б)
имат минимален брой членове и обхващат минимален обем или стойност от предлагана на пазара продукция, които следва да бъдат определени от държавите-членки, и представят нужните доказателства за това;
в)
налице са достатъчнo данни, че могат да осъществяват дейността си по подходящ начин, както с течение на времето, така и по отношение на ефективността и концентрацията на доставките, като за постигането на тази цел държавите-членки могат да решат кои от продуктите или групите продукти, посочени в член 3, параграф 1, буква а), следва да бъдат обхванати от организацията на производители;
г)
дават реална възможност на членовете си да получават техническа помощ за използване на екологични практики на култивиране;
д)
при необходимост предоставят на членовете си техническите средства за събирането, съхранението, опаковането и предлагането на пазара на продукцията им;
е)
гарантират правилното търговско и счетоводно управление на своята дейност; както и
ж)
не заемат господстващо положение на даден пазар, освен когато това е необходимо за изпълнение на целите на член 33 от Договора.
2. Държавите-членки:
а)
вземат решение дали да признаят съответната организация на производители в срок от три месеца от подаване на заявление, придружено от всички необходими документи;
б)
извършват редовни проверки, за да удостоверят, че организациите на производители спазват изискванията на този дял, при неспазване или нередности, свързани с разпоредбите на настоящия регламент, налагат санкции на тези организации и при необходимост решават да лишат съответната организация от признаване;
в)
веднъж годишно нотифицират Комисията за всяко решение за предоставяне, отказване или оттегляне на признаването.
Член 5
Асоциации на организации на производители
Асоциация на организации на производители се образува по инициатива на признати организации на производители и може да осъществява всяка от дейностите на организация на производители, посочени в настоящия регламент. За тази цел държавите-членки могат да признаят, при поискване, асоциация на организации на производители, когато:
а)
държавата-членка счита, че асоциацията е способна ефективно на осъществява тези дейности; както и
б)
асоциацията не заема господстващо положение на даден пазар, освен когато това е необходимо за изпълнение на целите на член 33 от Договора.
Член 3, параграф 5 се прилага mutatis mutandis към действия на асоциации на организации на производители.
Член 6
Изнасяне на дейности
Държавите-членки могат да разрешат призната организация на производители или признатa асоциация на организации на производители да изнесат някоя от своите дейности, включително към дъщерни предприятия, при условие че те предоставят на държавата-членка достатъчни доказателства, че това е подходящ начин да се постигнат целите на съответната организация на производители или асоциация на организации на производители.
Член 7
Групи производители
1. За целите на настоящия регламент „група производители“ е всяко юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, създадено по инициатива на земеделски производители по смисъла на член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, които произвеждат един или повече от продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и/или на такива продукти, предназначени единствено за преработка, с оглед на признаването му за организация на производители;
На групи производители в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно, или се намират в най-отдалечените региони на Общността, посочени в член 299, параграф 2 от Договора, или в малките острови в Егейско море, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Cъветa (13), може да бъде даден преходен период, през който да изпълнят условията за признаване, посочени в член 4.
За тази цел, групите производители представят на съответната държава-членка поетапен план за признаване, чието приемане поставя началото на посочения във втора алинея петгодишен период и представлява предварително признаване. Преходният период е не по-дълъг от пет години.
2. Преди да приемат плана за признаване, държавите-членки информират Комисията за своите намерения и свързаните с тях вероятни финансови последици.
3. По време на преходния период държавите-членки могат да предоставят на групите производители, посочени в параграф 1:
а)
помощ за насърчаване на тяхното учредяване и улесняване на административната им дейност;
б)
помощ, предоставяна директно или посредством кредитни институции, предназначена да покрие част от инвестициите, необходими за получаването на признаване и изложени в плана за признаване, посочен в трета алинея от параграф 1.
4. Помощта, посочена в параграф 3 се възстановява от Общността в съответствие с правилата, приети съгласно член 42, буква б), ii).
5. Помощта, посочена в параграф 3, буква а), се определя за всяка група производители въз основа на продукцията, предлагана на пазара от нея, и възлиза, за първата, втората, третата, четвъртата и петата година, на:
а)
10 %, 10 %, 8 %, 6 % и 4 % съответно от стойността на предлаганата на пазара продукция в случая на групи производители в държави-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно, и
б)
5 %, 5 %, 4 %, 3 % и 2 % съответно от стойността на предлаганата на пазара продукция в случая на групи производители в най-отдалечените региони на Общността, посочени в член 299, параграф 2 от Договора, или в малките острови в Егейско море, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1405/2006.
Тези проценти могат да бъдат намалени във връзка със стойността на предлаганата на пазара продукция, която превишава даден праг. На помощта, дължима за дадена година на група производители, може да бъде наложена горна граница.
ГЛАВА II
Операционни фондове и операционни програми
Член 8
Операционни фондове
1. Организациите на производители могат да създадат операционен фонд. Фондът се финансира от:
а)
финансовите вноски на членовете или от самата организация на производители;
б)
финансова помощ от Общността, която може да бъде предоставена на организации на производители.
2. Операционните фондове се използват за финансиране на операционни програми, одобрени от държавите-членки в съответствие с член 13.
Член 9
Операционни програми
1. Операционните програми съдържат две или повече от целите, посочени в член 3, параграф 1, буква в), или от следните цели:
а)
планиране на производството;
б)
подобряване на качеството на продуктите;
в)
увеличаване на търговската стойност на продуктите;
г)
насърчаване на продуктите, независимо дали са в пресен или преработен вид;
д)
екологични мерки и методи на производство, които опазват околната среда, включително биологично земеделие;
е)
предотвратяване и управление на кризи.
2. Предотвратяването и управлението на кризи е свързано с избягване на и справяне с кризи на пазарите на плодове и зеленчуци и в този контекст обхваща:
а)
изтегляния от пазара;
б)
бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране;
в)
насърчаване и комуникация;
г)
мерки за обучение;
д)
застраховане на реколтата;
е)
подкрепа за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове.
Предотвратяването и управлението на кризи, включително изплащането на главници и лихви, посочени в трета алинея, не съставляват повече от една трета от разходите по операционната програма.
С цел да финансират предотвратяването и управлението на кризи, организациите на производители могат да изтеглят заеми при търговски условия. В този случай изплащането на главниците и лихвите по тези заеми може да формира част от операционната програма и по този начин може да отговаря на условията за финансова помощ от Общността по член 10. Всяко конкретно действие по предотвратяването и управлението на кризи се финансира или чрез тези заеми, или пряко, но не и по двата начина едновременно.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
операционните програми включват две или повече екологични действия, или
б)
поне 10 % от разходите по операционните програми покриват екологични действия.
Екологичните действия спазват изискванията на плащанията за агроекология, установени в първа алинея от член 39, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Cъвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (14).
Когато поне 80 % от производителите, които са членове на организация на производители, подлежат на поемане на един или повече идентични агроекологични ангажименти по тази разпоредба, всеки един от тези ангажименти се счита за екологично действие, посочено в буква а) от първа алинея.
Подкрепата за екологичните действия, посочени в първа алинея, покрива допълнителните разходи и пропуснатите приходи в резултат на това действие.
4. Параграф 3 се прилага в България и Румъния от 1 януари 2011 г.
5. Инвестиции, които увеличават натиска върху околната среда, се разрешават само в случаите, когато съществуват ефективни предпазни средства за защита на околната среда от този натиск.
Член 10
Финансова помощ от Общността
1. Финансовата помощ от Общността е равна на размера на реално платените финансови вноски, посочени в член 8, параграф 1, буква а), и е ограничена до 50 % от реално направените разходи.
2. Финансовата помощ от Общността е ограничена до 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция на всяка организация на производители.
Същевременно, този процент може да бъде повишен до 4,6 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, при условие че количеството, които превишава тези 4,1 % от стойността на предлаганата на пазара продукция, се използва единствено за предотвратяване и управление на кризи.
3. По искане от страна на организация на производители процентът, предвиден в параграф 1, се определя на 60 %, когато операционната програма или част от операционната програма изпълнява поне едно от следните условия:
а)
представена е от няколко организации на производители в Общността, работещи в различни държави-членки по транснационални схеми;
б)
представена е от една или повече организации на производители, участващи в схеми, управлявани на междубраншова основа;
в)
обхваща единствено специфична подкрепа за производството на биологични продукти, обхванати от Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета (15);
г)
представена е от организация на производители в една от държавите-членки, които са се присъединили към Общността на 1 май 2004 г. или по-късно, и включва мерки, чието изпълнение е до края на 2013 г.;
д)
представлява първата програма, представена от призната организация на производители, която се е сляла с друга призната организация на производители;
е)
представлява първата програма, представена от призната асоциация на организации на производители;
ж)
представена е от организации на производители в държави-членки, в които организациите на производители предлагат на пазара по-малко от 20 % от продукцията на плодове и зеленчуци;
з)
представена е от организация на производители в някой от най-отдалечените региони на Общността;
и)
обхваща единствено специфична помощ за действия, които насърчават консумацията на плодове и зеленчуци и са насочени към децата в учебните заведения.
4. Процентът, предвиден в параграф 1, се определя на 100 % в случай на изтегляния на плодове и зеленчуци от пазара, които не надхвърлят 5 % от количеството на предлаганата на пазара продукция на всяка организация на производители, и след изтеглянето са реализирани чрез:
а)
безплатно разпространение на благотворителни организации и фондации, които са одобрени за целта от държавите-членки, за да бъдат използвани в тяхната дейност за подпомагане на лица, чието право на обществена помощ е признато по националното законодателство, по-специално тъй като тези лица не разполагат с необходимите средства за прехрана;
б)
безплатно разпространение в наказателни институции, училища и обществено-образователни институции и детски ваканционни лагери, както и на болници и старчески домове, определени от държавите-членки, които предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че така разпределените количества са допълнителни спрямо нормално закупуваните от тези заведения.
Член 11
Национална финансова помощ
1. В регионите на държавите-членки, където степента на организираност на производителите е особено ниска, държавите-членки могат да получат от Комисията, след надлежно обосновано искане, разрешение да изплатят на организациите на производители национална финансова помощ, равна на не повече от 80 % от финансовите вноски, посочени в член 8, параграф 1, буква а). Тази помощ е в допълнение към операционния фонд.
В региони на държавите-членки, където по-малко от 15 % от продукцията от плодове и зеленчуци се предлага на пазара от организации на производители и чието производство на плодове и зеленчуци представлява най-малко 15 % от тяхната обща селскостопанска продукция, помощта, посочена в първа алинея, може да бъде възстановена от Общността по искане на съответната държава-членка.
2. Членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат за националната финансова помощ, която е разрешена от Комисията съгласно параграф 1.
Член 12
Национална рамка и национална стратегия за операционни програми
1. Държавите-членки създават национална рамка за определяне на общите условия, свързани с действията, посочени в член 9, параграф 3. Тази рамка предвижда по-специално тези действия да изпълняват съответните изисквания на Регламент (ЕО) № 1698/2005, включително изискванията за допълняемост, съгласуваност и съответствие както са изложени в член 5 от този регламент.
Държавите-членки представят предложената от тях рамка на Комисията, която може да изиска внасянето на изменения в рамките на три месеца, ако счете, че предложението не дава възможност за постигане на целите, заложени в член 174 от Договора и в Шестата програма за действие на Общността за околната среда (16) Инвестициите в отделни стопанства, подкрепени от операционни програми, също спазват тези цели.
2. Държавите-членки създават национална стратегия за устойчиви операционни програми за пазара на плодове и зеленчуци. Стратегията предвижда следните елементи:
а)
анализ на положението по отношение на силните и слабите страни и потенциала за развитие;
б)
обосноваване на избраните приоритети;
в)
цели на операционните програми и инструменти, показатели за постигнатите резултати;
г)
оценка на операционните програми;
д)
задължения за отчитане на организациите на производители.
Стратегията трябва да включва също така националната рамка, посочена в параграф 1.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат в държави-членки, в които няма признати организации на производители.
Член 13
Одобрение на операционни програми
1. Проектите за операционни програми се представят на компетентните национални власти, които ги одобряват или отхвърлят, или изискват внасянето на изменения в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
2. Организациите на производители информират държавата-членка за очаквания размер на операционния фонд за всяка година, като го обосновават със съответните аргументи въз основа на прогнозите в операционната програма, разходите за настоящата година и евентуално за предходни години, а, при необходимост, и въз основа на очакваните количества продукция за следващата година.
3. Държавата-членка уведомява организацията на производители или асоциацията на организации на производители за очаквания размер на финансовата помощ от Общността в съответствие с границите, установени в член 10.
4. Плащанията, свързани с финансовата помощ от Общността, се извършват въз основа на направените разходи във връзка със схемите, обхванати от операционната програма. По отношение на същите схеми могат да се извършват авансови плащания, като за това се изисква представяне на гаранция или обезпечение.
5. Организацията на производители уведомява държавата-членка за окончателния размер на разходите за предходната година, придружен от необходимите подкрепящи документи, което ѝ дава възможност да получи остатъка от финансовата помощ от Общността.
6. Операционните програми и тяхното финансиране от производители и организации на производители, от една страна, и от фондове на Общността, от друга страна, са с минимална продължителност от три години и максимална продължителност от пет години.
ГЛАВА III
Разширяване на обхвата на правилата спрямо производители от икономическа област
Член 14
Разширяване на обхвата на правилата
1. В случаите, когато по отношение на даден продукт дадена организация на производители, работеща в определена икономическа област, е смятана за представителна за производството и за производителите в тази област, съответната държава-членка може, по искане на организацията на производители, да направи следните правила задължителни за производителите в областта, които не членуват в организацията:
а)
правилата, посочени в член 3, параграф 2, буква а);
б)
правилата, необходими за прилагането на мерките, посочени в член 9, параграф 2, буква в).
Първа алинея се прилага, при условие че тези правила:
а)
са били в сила в продължение на поне една пазарна година;
б)
са включени в подробния списък в приложение I;
в)
са задължителни за срок, не по-дълъг от три пазарни години.
Същевременно, условието, посочено в буква а) от втора алинея, не се прилага, ако съответните правила са изброените в точки 1, 3 и 5 на приложение I. В този случай разширяването на обхвата на правилата не може да се прилага за повече от една пазарна година.
2. За целите на настоящата глава „икономическа област“ означава географска зона, съставена от граничещи или съседни райони на производство, в които условията за производство и предлагане на пазара са еднородни.
Държавите-членки нотифицират до Комисията списък на икономическите области.
В срок от един месец след нотификацията Комисията одобрява списъка или, след консултации със съответната държава-членка, взема решение относно измененията в него, които държавата-членка трябва да направи. Комисията прави одобрения списък публично достъпен чрез методите, които смята за уместни.
3. Организация на производители се смята за представителна по смисъла на параграф 1, ако нейните членове представляват поне 50 % от общия брой на производителите в икономическата област, в която тя работи, и ако обхваща поне 60 % от производството в тази област. Без да се засяга параграф 5, при изчислението на тези проценти не се вземат предвид производителите или продукцията на биологични продукти, обхванати от Регламент (ЕИО) № 2092/91.
4. Правилата, които се обявяват за задължителни за всички производители в определена икономическа област:
а)
не причиняват щети на други производители в съответната държава-членка или в Общността;
б)
не се прилагат, освен ако не ги обхващат изрично, за продукти, предназначени за преработка по силата на договор, подписан преди началото на пазарната година, с изключение на посочените в член 3, параграф 2, буква а) правила за отчитане на производството;
в)
не влизат в противоречие с действащите национални правила, както и с тези на Общността.
5. Правилата не може да станат задължителни за производителите на биологични продукти, обхванати от Регламент (ЕИО) № 2092/91, освен ако такава мярка не е била договорена от най-малко 50 % от тези производители в икономическата област, в която работи организацията на производители, и тази организация обхваща най-малко 60 % от това производство в областта.
Член 15
Нотифициране
Държавите-членки нотифицират незабавно Комисията за правилата, които са обявили за задължителни за всички производители в определена икономическа област съгласно член 14, параграф 1. Комисията прави одобрения списък публично достъпен чрез методите, които смята за уместни.
Член 16
Отмяна
Комисията решава, че държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, прието от същата държава-членка съгласно член 14, параграф 1:
а)
ако установи, че съответното разширяване на обхвата на правилата спрямо други производители не допуска конкуренция в значителна част от вътрешния пазар или застрашава свободната търговия или целите на член 33 от Договора;
б)
ако установи, че член 81, параграф 1 от Договора е приложим за правилата, чийто обхват се разширява за други производители. Решението на Комисията по отношение на тези правила се прилага единствено от датата на това установяване;
в)
ако след проверки установи, че не са съобразени изискванията на настоящата глава.
Член 17
Финансови вноски на производители, които не са членове
Когато се прилага член 14, параграф 1, съответната държава-членка може да реши, след внимателно разглеждане на представените документи, че производителите, които не са членове на организацията, дължат на организацията част от плащаните от членуващите производители финансови вноски, доколкото тези средства се използват за покриване на:
а)
административните разходи, произтичащи от прилагане на правилата, посочени в член 14, параграф 1;
б)
разходите, свързани с изследователска дейност, пазарни проучвания и насърчаване на продажбите, предприети от организацията или асоциацията, от които имат изгода всички производители в съответната област.
Член 18
Разширяване на обхвата на правилата на асоциации на организации на производители
За целите на настоящата глава, всяко посочване на организации на производители се тълкува и като посочване на признати асоциации на организации на производители.
ГЛАВА IV
Доклад
Член 19
Доклад
Най-късно до 31 декември 2013 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад за прилагането на настоящия дял по отношение на организациите на производители, операционните фондове и операционните програми.
ДЯЛ IV
МЕЖДУБРАНШОВИ ОРГАНИЗАЦИИ И СПОРАЗУМЕНИЯ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Член 20
Изисквания
За целите на настоящия регламент изразът „междубраншови организации“ означава юридически лица, които:
а)
са съставени от представители на икономически дейности, свързани с производството и/или търговията, и/или преработката на продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96;
б)
са създадени по инициатива на всички или на няколко от организациите или асоциациите, които ги съставляват;
в)
извършват две или повече от следните дейности в един или повече региони на Общността, като отчитат интересите на потребителите:
i)
подобряват познаването и прозрачността на производството и пазара;
ii)
помагат за по-добро координиране на търговията на плодове и зеленчуци, особено посредством научна дейност и пазарни проучвания;
iii)
разработват стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността;
iv)
използват по-пълно потенциала на произведените плодове и зеленчуци;
v)
предоставят необходимата информация и извършват научни изследвания за адаптиране на производството към продукти, които съответстват в по-голяма степен на пазарните изисквания и на вкусовете и очакванията на потребителите, особено по отношение на качеството на продукта и опазването на околната среда;
vi)
търсят начини за ограничаване на използването на фитосанитарни продукти и други материали, като по този начин гарантират качеството на продукта и опазването на почвите и водите;
vii)
развиват методи и средства за подобряване на качеството на продукта;
viii)
използват и защитават потенциала на биологичното земеделие, както и наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания;
ix)
насърчават интегрираното производство или други екологични производствени методи;
(x)
определят правила, свързани с посочените в точки 2 и 3 на приложение I правила за производство и търговия, които са по-строги от тези на Общността или от националните правила;
г)
са признати от съответната държава-членка при условията, установени в член 21.
Член 21
Признаване
1. Ако структурите на съответната държава-членка разрешават това, държавите-членки могат да признаят за междубраншови организации по смисъла на настоящия регламент всички създадени на тяхна територия организации, които са представили подходящо заявление, при условие че:
а)
организациите извършват своята дейност в един или повече региони на съответната държава-членка;
б)
представляват значителен дял от производството и/или търговията, и/или преработката на плодове и зеленчуци и продукти от преработени плодове и зеленчуци във въпросния регион или региони, като, ако действат в повече от един регион, могат да докажат минимално равнище на представителност във всеки регион за всеки един от браншовете, които те включват;
в)
извършват две или повече от дейностите, посочени в член 20, буква в);
г)
самите те не участват в производството или преработката, или предлагането на пазара на плодове и зеленчуци или на продукти от преработени плодове и зеленчуци;
д)
не участват в нито едно от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, посочени в член 22, параграф 4.
2. Преди да признаят междубраншовите организации, държавите-членки нотифицират Комисията относно кандидатстващите за признаване организации, като предоставят цялата необходима информация за тяхната представителност и различните им дейности заедно с цялата останала информация, необходима за изготвяне на оценка.
Комисията може да оспори признаването в срок от два месеца след нотифицирането.
3. Държавите-членки:
а)
вземат решение дали да предоставят признаване в рамките на три месеца от подаване на заявлението и всички съответни документи в негова подкрепа;
б)
извършват редовни проверки, за да удостоверят, че междубраншовите организации спазват реда и условията за признаване, при неспазване или нередности, свързани с разпоредбите на настоящия регламент, налагат санкции на тези организации и при необходимост решават да оттеглят даденото от тях признаване;
в)
оттеглят признаването, ако:
i)
установените в настоящата глава изисквания и условия за признаване вече не се изпълняват;
ii)
междубраншовата организация участва в някое от споразуменията, решенията и съгласуваните действия, посочени в член 22, параграф 3, без да се засягат другите санкции, които могат да бъдат наложени съгласно националното законодателство;
iii)
междубраншовата организация не изпълни задължението за уведомяване, посочено в член 22, параграф 2;
г)
в срок от два месеца нотифицират Комисията относно всяко решение за предоставяне, отказ или оттегляне на признаване.
4. Редът, условията и честотата, при които държавите-членки докладват на Комисията за дейностите на междубраншовите организации, се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
След извършени проверки Комисията може да поиска от държава-членка да оттегли признаването.
5. Признаването представлява разрешение за осъществяване на дейностите, изброени в член 20, буква в), съобразено с условията на настоящия регламент.
6. Комисията предоставя публичен достъп до списъка на признатите междубраншови организации чрез методите, които смята за уместни, като посочва икономическата сфера или областта на техните дейности, и дейностите, извършвани по смисъла на член 23. Оттеглянията на признаване също са публично достъпни.
ГЛАВА II
Правила за конкуренция
Член 22
Прилагане на правилата за конкуренция
1. Независимо от разпоредбите на член 1 от Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета (17), член 81, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията, решенията и съгласуваните практики на признатите междубраншови организации, свързани с изпълнение на дейностите, посочени в член 20, буква в) от настоящия регламент.
2. Параграф 1 се прилага само при условие, че:
а)
Комисията е нотифицирана за споразуменията, решенията и съгласуваните практики;
б)
в срок от два месеца след получаване на цялата информация Комисията не е установила, че съответните споразумения, решения и съгласувани практики са несъвместими с правилата на Общността.
3. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики не могат да влизат в сила преди изтичането на срока, посочен в параграф 2, буква б).
4. Следните споразумения, решения и съгласувани практики се обявяват за несъвместими с правилата на Общността при всички случаи:
а)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да доведат до разделяне под каквато и да е форма на пазарите в Общността;
б)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да засегнат стабилното функциониране на организацията на пазара;
в)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да предизвикат изкривяване на конкуренцията и не са от съществено значение за постигане на целите на Общата селскостопанска политика, които се преследват с дейността на междубраншовите организации;
г)
споразумения, решения и съгласувани практики, които водят до определяне на цени, без да се засягат извършваните от междубраншовите организации дейности при прилагане на специални разпоредби от правила на Общността;
д)
споразумения, решения и съгласувани практики, които могат да породят дискриминация или да премахнат конкуренцията по отношение на значителен дял от съответните продукти.
5. Ако след изтичане на двумесечния срок, посочен в параграф 2, буква б), Комисията установи, че не са изпълнени условията за прилагане на параграф 1, тя взема решение, по силата на което член 81, параграф 1 от Договора се прилага към въпросното споразумение, решение или съгласувана практика.
Това решение на Комисията не се прилага преди датата на неговото съобщаване на съответната междубраншова организация, освен ако тази междубраншова организация не е дала невярна информация или е злоупотребила с предвиденото в параграф 1 освобождаване.
6. В случай на многогодишни споразумения, уведомяването за първата година е валидно и за следващите години на споразумението. Същевременно, в този случай Комисията може, по собствена инициатива или по искане на друга държава-членка, да констатира несъвместимост по всяко време.
ГЛАВА III
Разширяване на обхвата на правилата
Член 23
Разширяване на обхвата на правилата
1. В случай че междубраншова организация, работеща в конкретен регион или региони на държава-членка, се счита за представителна по отношение на производството или търговията, или преработката на даден продукт, съответната държава-членка може, по искане на тази междубраншова организация, да обяви някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, договорени в рамките на въпросната организация, за задължителни за ограничен период за други оператори, работещи във въпросния регион или региони и които не членуват в организацията, независимо дали става въпрос за физически лица или групи.
2. Междубраншова организация се счита за представителна по смисъла на параграф 1, ако тя представлява поне две трети от производството или търговията, или преработката на съответния продукт или продукти в съответния регион или региони на дадена държава-членка. Ако заявлението за разширяване на обхвата на правилата спрямо други оператори обхваща повече от един регион, междубраншовата организация трябва да докаже минимално равнище на представителност за всеки един от браншовете, които обхваща, във всеки един от съответните региони.
3. Правилата, за които може да се иска разширяване на обхвата спрямо други оператори:
а)
имат една от следните цели:
i)
предоставяне на сведения за производството и пазарите;
ii)
приемане на по-строги правила за производство от тези на Общността или от националните правила;
iii)
изготвяне на стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността;
iv)
приемане на правила за предлагането на пазара;
v)
приемане на правила за опазване на околната среда;
vi)
предприемане на мерки за насърчаване и използване на потенциала на продуктите;
vii)
предприемане на мерки за защита на биологичното земеделие, както и на наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания;
б)
са били в сила в продължение на поне една пазарна година,
в)
могат да бъдат обявени за задължителни за не повече от три пазарни години;
г)
не причиняват никаква вреда на останалите оператори в съответната държава-членка или в Общността.
Същевременно, условието, посочено в буква б) от първа алинея, не се прилага, ако съответните правила са изброените в точки 1, 3 и 5 от приложение I. В този случай разширяването на обхвата на правилата не може да се прилага за повече от една пазарна година.
4. Правилата, предвидени в параграф 3, буква а), ii), iv) и v), не трябва да бъдат различни от посочените в приложение I. Правилата, посочени в параграф 3, буква а), ii), не се прилагат за продукти, произведени извън конкретния регион или региони, отбелязани в параграф 1.
Член 24
Нотифициране и отмяна
1. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията за правилата, които са обявили за задължителни за всички оператори в един или повече конкретни региони съгласно член 23, параграф 1. Комисията прави тези правила публично достъпни чрез методите, които смята за уместни.
2. Преди тези правила да станат публично достъпни, Комисията информира комитета, създаден съгласно член 46, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2200/96, за всяко уведомяване относно разширяването на обхвата на междубраншовите споразумения.
3. Комисията решава, че държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, което тази държава-членка е приела, в случаите, посочени в член 16.
Член 25
Финансови вноски на оператори, които не са членове
В случаите, в които обхватът на правилата за един или повече продукти е разширен, и когато една или повече от дейностите, посочени в член 23, параграф 3, буква a), се извършват от призната междубраншова организация и са от общ икономически интерес за тези лица, чиято дейност е свързана с един или повече от съответните продукти, държавата-членка, признала организацията, може да вземе решение физически лица или групи, които не членуват в организацията, но имат изгода от тези дейности, да плащат на организацията наложените на членовете финансови вноски в пълен или частичен размер дотолкова, доколкото тези вноски са предназначени за покриване на разходите, направени пряко в резултат на упражняването на въпросните дейности.
ДЯЛ V
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 26
Общи принципи
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент или в разпоредбите, приети съгласно него, в търговията с трети страни се забранява следното:
а)
налагането на каквато и да е такса, имаща равностоен на мито ефект;
б)
налагането на каквито и да било количествени ограничения или мерки, които имат равностоен ефект.
Член 27
Комбинирана номенклатура
Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура и специалните правила за нейното прилагане се прилагат за тарифната класификация на продуктите, обхванати от настоящия дял. Тарифната номенклатура, произтичаща от прилагането на настоящия регламент, се включва в Общата митническа тарифа.
ГЛАВА II
Внос
Раздел I
Лицензии зa внос
Член 28
Избирателни системи за лицензии зa внос
Комисията може да реши, че при внос в Общността на един или няколко продукта, които попадат в обхвата на настоящия регламент, трябва да се представи лицензия зa внос.
Член 29
Издаване на лицензии
Лицензиитe зa внос се издават от държавите-членки на всеки заявител, независимо от мястото му на установяване в Общността, освен ако не е предвидено друго в регламент на Съвета или в друг акт на Съвета, и без да се засягат мерките, взети за приложението на настоящата глава.
Член 30
Валидност
Лицензиитe зa внос са валидни в цялата Общност.
Член 31
Гаранция
1. Освен в случаите, когато е предвидено друго в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, лицензиите се издават срещу представена гаранция, че продуктите се внасят по време на срока на валидност на лицензията.
2. Освен в случаи на непреодолима сила, гаранцията се задържа в пълен размер или частично, ако вносът не бъде осъществен или се осъществи само частично в срока на валидност на лиценза.
Член 32
Правила за прилагане
Подробните правила за прилагане на настоящия раздел, включително срокът на валидност на лицензиите и размерът на гаранцията, се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
Раздел II
Вносни мита и система на входни цени
Член 33
Вносни мита
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, ставката на вносното мито в Общата митническа тарифа се прилага за продукти, които попадат в обсега на настоящия регламент.
Член 34
Система на входни цени
1. Ако прилагането на митническата ставка от Общата митническа тарифа зависи от входната цена на внасяната партида, достоверността на тази цена се проверява, като се използва фиксирана стойност на вноса, изчислена от Комисията по продукти и по произход въз основа на среднопретеглена цена за съответния продукт на представителни вносни пазари на държавите-членки или, при необходимост, на други пазари.
Въпреки това може да бъдат приети конкретни разпоредби за проверка на входните цени на продуктите, внасяни предимно за преработка, в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
2. Когато декларираната входна цена на въпросната партида е по-висока от фиксираната стойност на вноса, увеличена с маржа, определен в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, който не може да надхвърля фиксираната стойност на вноса с повече от 10 %, се изисква внасяне на гаранция, равна на вносното мито, определено на базата на фиксираната стойност на вноса.
3. Когато входната цена на въпросната партида не е декларирана по време на митническото освобождаване, прилаганата митническа ставка по Общата митническа тарифа зависи от фиксираната стойност на вноса или се изчислява посредством прилагане на съответните разпоредби от митническото законодателство при условия, които се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
4. Подробните правила за прилагане на параграфи 1, 2 и 3 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
Член 35
Допълнителни вносни мита
1. Допълнително вносно мито се прилага със ставката на митото, установена в членове 33 и 34, при внос на един или повече продукти, попадащи в обхвата на настоящия регламент, с цел да се предотврати или противодейства на неблагоприятния ефект върху пазара на Общността, който можe да бъдe предизвикан от този внос, ако:
а)
вносът е направен на цена под равнището, което Общността е съобщила на Световната търговска организация („критична цена“); или
б)
обемът на вноса през някоя година превишава определено ниво („критичен обем“).
Критичният обем се определя въз основа на възможностите за достъп до пазара, определени като внос, като процент от съответното вътрешно потребление през предходните три години.
2. Допълнителни вносни мита не се налагат, когато е малко вероятно вносът да предизвика смущения на пазара на Общността или когато ефектът от тях би бил несъразмерен с поставената цел.
3. За целите на параграф 1, буква а) вносните цени се определят въз основа на вносните цени CIF на съответната партида.
Вносните цени CIF се проверяват въз основа на представителните цени за продукта на световния пазар или на пазара на внос на Общността за този продукт.
4. Подробните правила за прилагане на параграфи 1, 2 и 3 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96. Тези подробни правила по-специално уточняват:
а)
продуктите, за които се прилагат допълнителни вносни мита;
б)
другите критерии, необходими за осигуряване на прилагането на параграф 1 от този член.
Раздел III
Управление на квотите за внос
Член 36
Тарифни квоти
1. Тарифните квоти за внос на продукти, попадащи в обхвата на настоящия регламент в резултат на споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора, или в резултат на друг акт на Съвета, се откриват и управляват от Комисията съгласно подробни правила, приети в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
2. Тарифните квоти се управляват по начин, който предотвратява дискриминация между засегнатите оператори чрез прилагане на един от следните методи или комбинация от тях, или чрез друг подходящ метод:
а)
метод, основан на хронологичния ред на внасяне на заявленията (принципът „пръв пристигнал, пръв обслужен“);
б)
метод на пропорционално разпределение на заявените количества след внасяне на заявленията (използване на „метода на едновременно разглеждане“);
в)
метод, основан на отчитане на традиционни търговски модели (използване на „метода традиционни/новопристигнали“).
3. Когато е уместно, приетият метод на управление взема под внимание изискванията за доставки на пазара на Общността и необходимостта от запазване на равновесието на този пазар.
Член 37
Откриване на тарифни квоти
Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, предвижда годишни тарифни квоти, при необходимост подходящо разпределени през годината, и определя метода на управление, който да бъде използван.
Подробните правила за прилагане на настоящия раздел се приемат в съответствие със същата процедура, по-специално по отношение на:
а)
гаранциите за естеството, източника и произхода на продукта;
б)
признаването на документа, използван за проверка на гаранциите, посочени в буква а);
в)
условията, при които се издават лицензии зa внос, и техния срок на валидност.
Раздел IV
Предпазни мерки и режим „Активно усъвършенстване“
Член 38
Предпазни мерки
1. Предпазни мерки срещу внос в Общността се предприемат от Комисията при условията на параграф 3 от настоящия член в съответствие с регламенти (ЕО) № 519/94 (18) и (ЕО) № 3285/94 (19) на Съвета.
2. Освен ако не е предвидено друго съгласно друг акт на Съвета, предпазните мерки срещу внос в Общността, предвидени в международни споразумения, сключени в съответствие с член 300 от Договора, се предприемат от Комисията в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
3. Мерките, посочени в параграфи 1 и 2, могат се предприемат от Комисията по искане на държава-членка или по нейна собствена инициатива. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.
Държавите-членки се уведомяват относно тези мерки, които влизат в сила незабавно.
Решенията, взети от Комисията съгласно параграфи 1 и 2, могат да бъдат отнесени до Съвета от всяка държава-членка в срок от пет работни дни от датата на уведомяването. Съветът се събира незабавно. Той може с квалифицирано мнозинство да измени или отмени въпросните решения в срок от един месец от датата, на която те са били отнесени до Съвета.
4. Когато Комисията прецени, че предпазните мерки, предприети в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да бъдат отменени или изменени, тя процедира, както следва:
а)
ако мярката е била постановена от Съвета, Комисията предлага на Съвета тя да бъде отменена или изменена. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство;
б)
във всички останали случаи предпазните мерки се отменят или изменят от Комисията.
Член 39
Временно преустановяване на режим „Активно усъвършенстване“
1. Ако са настъпили смущения на пазара на Общността или такива смущения са вероятни поради режим „Активно усъвършенстване“, Комисията може временно да преустанови по искане на държава-членка или по своя собствена инициатива, изцяло или частично използването на режим „Активно усъвършенстване“ за продуктите, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.
Държавите-членки се уведомяват относно тези мерки, които влизат в сила незабавно.
Мерките, предприети от Комисията в съответствие с първа алинея, могат да бъдат отнесени до Съвета от всяка държава-членка в срок от пет работни дни след датата на уведомяването. Съветът се събира незабавно. Той може с квалифицирано мнозинство да измени или отмени въпросните мерки в срок от един месец от датата, на която те са били отнесени до Съвета.
2. В степента, необходима за правилното функциониране на общата организация на пазара на продукти, обхванати от настоящия регламент, използването на режим „Активно усъвършенстване“ по отношение на продуктите, посочени в параграф 1, може да бъде изцяло или частично забранено от Съвета в съответствие с процедурата, установена в член 37, параграф 2 от Договора.
ГЛАВА III
Износ
Раздел I
Лицензии зa износ
Член 40
Избирателни системи за лицензии зa износ
1. Комисията може да реши, че при износ от Общността на продукти, попадащи в обхвата на настоящия регламент, трябва да се представи лицензия за изнoc.
2. Членове 29, 30 и 31 се прилагат mutatis mutandis.
3. Подробните правила за прилагане на параграфи 1 и 2, включително срокът на валидност на лицензиите и размерът на гаранцията, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.
Раздел II
Временно преустановяване на режим „Пасивно усъвършенстване“
Член 41
Временно преустановяване на режим „Пасивно усъвършенстване“
1. Ако са настъпили смущения на пазара на Общността или такива смущения са вероятни поради режим „Пасивно усъвършенстване“, Комисията може временно да преустанови по искане на държава-членка или по своя собствена инициатива, изцяло или частично използването на режим „Пасивно усъвършенстване“ за продуктите, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Ако Комисията получи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от пет работни дни след получаването на искането.
Държавите-членки се уведомяват относно тези мерки, които влизат в сила незабавно.
Мерките, предприети от Комисията съгласно първа алинея, могат да бъдат отнесени до Съвета от всяка държава-членка в срок от пет работни дни след датата на уведомяването. Съветът се събира незабавно. Той може с квалифицирано мнозинство да измени или отмени въпросните мерки в срок от един месец от датата, на която те са били отнесени до Съвета.
2. В степента, необходима за правилното функциониране на общата организация на пазара на продукти, обхванати от настоящия регламент, използването на режим пасивно усъвършенстване по отношение на продуктите, посочени в параграф 1, може да бъде изцяло или частично забранено от Съвета в съответствие с процедурата, установена в член 37, параграф 2 от Договора.
ДЯЛ VI
РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРИЛАГАНЕ, ИЗМЕНЯЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Разпоредби за прилагане
Член 42
Подробни правила за прилагане
Подробните правила за прилагане на настоящия регламент могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96. Тези правила могат да включват по-специално:
а)
правила за прилагане на дял II, които могат по-специално да включват:
i)
продуктите, предоставени за стандартизация, и разпоредбата за стандартите за предлагане на пазара, посочени в член 2, по-специално с цел да се определи какво представлява продукт, който е здрав и в задоволително пазарно качество;
ii)
правила относно проверки на спазването на стандартите, по-специално относно последователното им прилагане в държавите-членки;
iii)
правила относно дерогации и освобождавания от прилагането на стандартите за предлагане на пазара;
iv)
правила относно представянето, предлагането на пазара и етикетирането;
v)
правила за прилагане на стандартите за предлагане на пазара на продукти, внасяни в Общността, и продукти, изнасяни от Общността;
б)
правила за прилагане на дял III, включително:
i)
такива относно транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители, включително административна помощ от съответните компетентни власти в случай на транснационално коопериране;
ii)
такива относно финансирането на мерките, посочени в член 7; включително за праговете и горните граници за помощта и степента на съфинансиране на тази помощ от страна на Общността;
iii)
дела и подробни правила относно финансовото възстановяване на мерките, посочени в член 11, параграф 1;
iv)
такива относно инвестициите в отделни стопанства;
v)
датите за съобщенията и нотификациите, посочени в член 13;
vi)
разпоредба за частични плащания на финансовата помощ от общността, посочена в член 13;
в)
правила за прилагане на дял IV;
г)
правила относно административния и физически контрол, който държавите-членки трябва да извършват по отношение на спазване на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент;
д)
система за прилагане на административни наказания, когато е установено неспазване на някое от задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент. Административните наказания се степенуват в зависимост от сериозността, степента, постоянството и повторяемостта на установеното неспазване;
е)
правила относно възстановяването на неправомерно изплатени суми, произтичащи от прилагането на настоящия регламент;
ж)
правилата относно отчета на проведените проверки, както и за резултатите от тях;
з)
правила за прилагане на дял V, включително мерките, изрично посочени в този дял;
и)
правила за определяне на това каква информация е необходима за целите на прилагане на член 44, както и правила относно неговата форма, съдържание, синхронизиране и срокове и относно разпоредбите за предаване и предоставяне на информация и документи;
й)
мерки, необходими за улесняване на преминаването от мерките, предвидени в регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96, към тези в настоящия регламент, включително тези за прилагането на член 55.
ГЛАВА II
Изменения, отмяна и заключителни разпоредби
Член 43
Държавни помощи
Освен в случаите, когато е предвидено друго от настоящия регламент, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат за производството на и търговията с продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96 и картофите, пресни или охладени, с код по КН 0701.
Чрез дерогация от първа алинея:
а)
Държавите-членки могат да продължат да плащат държавни помощи по всички съществуващи схеми по отношение на производството на и търговията с картофи, пресни и охладени, с код по КН 0701 до 31 декември 2011 г.
б)
Испания и Италия могат да плащат по време на пазарната 2007/2008 година държавна помощ в размер до 15 милиона еуро с цел да подкрепят адаптацията на сектора за преработка на домати към разпоредбите, изложени в настоящия регламент.
в)
Държавите-членки могат да плащат държавна помощ до 31 декември 2010 г. при следните условия:
i)
държавната помощ се плаща само на производители на плодове и зеленчуци, които не са членове на призната организация на производители, но подпишат договор с призната организация на производители, чрез който приемат да прилагат мерките за предотвратяване и управление на кризи на съответната организация на производители;
ii)
размерът на държавната помощ, плащана на тези производители, не надхвърля 75 % от помощта от Общността, получавана от членовете на съответната организация на производители; както и
iii)
съответната държава-членка представи доклад на Комисията най-късно до 31 декември 2010 г. за ефикасността и ефективността от държавната помощ, по-специално като анализира до каква степен тя е подпомогнала организацията на сектора. Комисията разглежда доклада и решава дали да отправи подходящи предложения.
Член 44
Комуникации
Държавите-членки и Комисията взаимно си предоставят необходимата информация за прилагане на настоящия регламент, за мониторинг и анализ на пазара и за спазване на международните задължения относно продуктите, обхванати от настоящия регламент.
Член 45
Разходи
Разходите по силата на настоящия регламент се смятат за интервенционни мерки за регулиране на земеделските пазари, както е посочено в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета.
Член 46
Изменения на Регламент (ЕО) № 827/68
В приложението към Регламент (ЕО) № 827/68 код по КН 0910 се заменя със следното:
„ex 0910
Джинджифил, куркума, дафинови листа, къри и други подправки с изключение на мащерка и шафран“
Член 47
Изменения на Регламент (ЕО) № 2200/96
С настоящото Регламент (ЕО) № 2200/96 се изменя, както следва:
1.
В член 1, параграф 2 таблицата се заменя със следното:
„Код по КН
Описание
0702 00 00
Домати, пресни или охладени
0703
Лук, шалот, чесън, праз и други лукови зеленчуци, пресни или охладени
0704
Зеле, карфиол, алабаш, къдраво зеле и подобни годни за консумация зеленчуци от вида Вrassica, пресни или охладени
0705
Марули (Lactuca sativa) и цикория (Cichorium spp.), пресни или охладени
0706
Моркови, репи, салатно цвекло, козя брада, целина с едри глави, репички и подобни кореноплодни, годни за консумация, пресни или охладени
0707 00
Краставици и корнишони, пресни или охладени
0708
Бобови зеленчуци, със или без шушулките, пресни или охладени
ex 0709
Други зеленчуци, пресни или охладени, с изключение на зеленчуците от подпозиции 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 и 0709 90 60
ex 0802
Други черупкови плодове, пресни или сушени, със или без черупките им или обелени, с изключение на орехи от арека (или бетел) и от кола в рамките на подпозиция 0802 90 20
0803 00 11
Пресни хлебни банани
ex 0803 00 90
Сушени хлебни банани
0804 20 10
Смокини, пресни
0804 30 00
Ананаси
0804 40 00
Авокадо
0804 50 00
Гуаяви, манго и мангустани
0805
Цитрусови плодове, пресни или сушени
0806 10 10
Прясно трапезно грозде
0807
Пъпеши (в това число и дини) и папая, пресни
0808
Ябълки, круши и дюли, пресни
0809
Кайсии, череши, праскови (включително праскови без мъх), сливи и трънки, пресни
0810
Други плодове, пресни
0813 50 31
0813 50 39
Смеси, изключително от черупкови плодове с кодове по КН 0801 и 0802
0910 20
Шафран
ex 0910 99
Мащерка, прясна или охладена
ex 1211 90 85
Босилек, маточина, мента, origanum vulgare (див риган), розмарин, градински чай, пресни или охладени
1212 99 30
Рожкови“
2.
Заличават се дялове I, II, III, IV, V и VI, членове 43 и 44, членове 47-57 и приложения I-V;
3.
Член 46 се заменя, както следва:
„Член 46
1. Комисията се подпомага от Управителен комитет по плодове и зеленчуци (наричан по-дoлy „комитетa“).
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.“
Член 48
Изменения на Регламент (ЕО) № 2201/96
С настоящото Регламент (ЕО) № 2201/96 се изменя, както следва:
1.
Параграф 3 от член 1 се заменя, както следва:
„3. Пазарните години за продуктите, посочени в параграф 2, се фиксират, при необходимост, в съответствие с процедурата, установена в член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96.“;
2.
Заличават се дялове I и II, членове 23-32 и приложения I-III.
Член 49
Изменения на Регламент (ЕО) № 2826/2000
С настоящото Регламент (ЕО) № 2826/2000 се изменя, както следва:
1.
В член 5, параграф 3 се добавя следната алинея:
„Във връзка с популяризирането на пресните плодове и зеленчуци се поставя специално ударение върху популяризирането им сред децата в учебните заведения.“
2.
В член 9, параграф 2 се добавя следната алинея:
„Процентът, посочен в първа алинея, е 60 % в случаите на популяризиране на плодове и зеленчуци, насочено само към децата в учебните заведения.“
Член 50
Изменение на Директива 2001/112/ЕО
Към член 7 от Директива 2001/112/ЕО се добавя следното тире:
„-
при необходимост, привеждане на настоящата директива в съответствие с развитието на имащите отношение международни стандарти.“
Член 51
Изменение на Директива 2001/113/ЕО
Към член 5 от Директива 2001/113/ЕО се добавя следното тире:
„-
при необходимост, привеждане на настоящата директива в съответствие с развитието на имащите отношение международни стандарти.“
Член 52
Изменения на Регламент (ЕО) № 1782/2003
С настоящото Регламент (ЕО) № 1782/2003 се изменя, както следва:
1.
В член 33, параграф 1, буква а) се заменя със следния текст:
„а)
предоставя им се плащане през референтния период, посочен в член 38, поне по една от схемите за помощи, посочени в приложение VI, или, за маслиново масло, през пазарните години, посочени във втора алинея от член 37, параграф 1, или, за захарно цвекло, тръстика и цикория, ако са получили пазарна подкрепа за представителния период, посочен в буква К от приложение VII, или, за банани, ако са получили компенсация за загуба на доход през представителния период, посочен в буква Л от приложение VII, или, за плодове и зеленчуци, картофи за консумация или разсадници, ако са били производители на плодове и зеленчуци, картофи за консумация или разсадници през референтния период, прилаган от държавите-членки за тези продукти съгласно буква М от приложение VII;“.
2.
Към член 37, параграф 1 се добавя следната алинея:
„За плодове и зеленчуци, картофи за консумация и разсадници, референтното количество се изчислява и коригира в съответствие с буква М от приложение VII.“
3.
В член 40, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Ако целият референтен период е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, държавата-членка изчислява референтното количество въз основа на периода от 1997 г. до 1999 г.
За захарно цвекло, тръстика и цикория референтното количество се изчислява въз основа на най-близката пазарна година преди представителния период, избран в съответствие с буква К от приложение VII. За банани то се изчислява въз основа на най-близката пазарна година преди представителния период, избран в съответствие с буква Л от приложение VII. За плодове и зеленчуци, картофи за консумация и разсадници, то се изчислява въз основа на най-близката пазарна година преди референтния период, избран в съответствие с буква М от приложение VII. В тези случаи параграф 1 се прилага mutatis mutandis.“
4.
В член 42, параграф 8, се добавя следната алинея:
„Същевременно, при прилагане на параграф 5, държавите-членки могат да решат, за 2007 г., неизползваните права за плащания, съответстващи на равностоен брой хектари, обявени от земеделски производител и използвани за картофи за консумация или за плодове и зеленчуци, да не се връщат в националния резерв“.
5.
В член 43, параграф 2, буква а) се заменя със следния текст:
„а)
за помощи за нишесте от картофи, сухи фуражи, семена, маслинени насаждения и тютюн, изброени в приложение VII, броят на хектарите, за чиято продукция е била дадена помощ през референтния период, както е изчислено в букви Б, Г, Е, З и И от приложение VII;
aa)
за захарно цвекло, тръстика и цикория броят на хектарите, както е изчислено в съответствие с точка 4 от буква К от приложение VII;
aб)
за банани броят на хектарите, както е изчислено в съответствие с буква Л от приложение VII;
aв)
за плодове и зеленчуци, картофи за консумация и разсадници, броят на хектарите, както е изчислено в съответствие с буква М от приложение VII;“.
6.
В член 44, параграф 2, първа алинея се заменя със следния текст:
„„Хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ означава също така едно от следните:
а)
площи, които са засадени с хмел или са обект на задължение за временна почивка;
б)
площи, засадени с маслинови дръвчета;
в)
площи, засадени с банани;
г)
площи с трайни плодови и зеленчукови култури;
д)
разсадници.“
7.
Към член 45 се добавя следният параграф 3:
„3. Същевременно, за 2007 г., в държавите-членки, които не са се възползвали от възможността по член 71 и не се възползват от възможността съгласно втора алинея от член 51, неизползваните права за плащания, съответстващи на равностоен брой хектари, обявени от земеделски производител и използвани за картофи за консумация или за плодове и зеленчуци, не се връщат в националния резерв.“
8.
Член 51 се заменя със следния текст:
„Член 51
Използване на земя за селскостопански цели
Земеделските производители могат да използват парцелите, декларирани в съответствие с член 44, параграф 3, за всякаква селскостопанска дейност с изключение на отглеждане на трайни култури. Въпреки това земеделските производители могат да използват парцелите за следните трайни култури:
а)
хмел,
б)
маслинови дръвчета,
в)
банани,
г)
трайни плодови и зеленчукови култури;
д)
разсадници.
Чрез дерогация от първа алинея, държавите-членки могат да вземат решение не по-късно от 1 ноември 2007 г., съгласно което до дата, която предстои да бъде определена от държавата-членка, но не по късна от 31 декември 2010 г., парцелите в един или повече региони на държавата-членка, могат да продължат да не се използват за:
а)
производството на един или повече от продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96. В този случай обаче държавите-членки могат да разрешат отглеждането на вторични култури върху отговарящите на условията площи за срок, не по-дълъг от три месеца, чиято продължителност започва всяка година на 15 август; същевременно, при искане от държава-членка, тази дата се променя в съответствие с процедурата, установена в член 144, параграф 2 за региони, в които обикновено зърнените култури се прибират по-рано поради климатични причини; и/или
б)
производството на картофи за консумация; и/или
в)
разсадници.“
9.
В член 60, параграф 8 се заменя със следния текст:
„8. Когато държава-членка реши да използва дерогацията съгласно втора алинея от член 51, тя може също така да реши до 1 ноември 2007 г. да приложи параграфи 1-7 от настоящия член за същия период. Параграфи 1-7 от настоящия член не се прилагат в други случаи.“
10.
Към член 63, параграф 3 се добавя следната алинея:
„По отношение на включването на плащанията за плодове и зеленчуци, картофи за консумация и разсадници в схемата за единно плащане държавите-членки могат да решат до 1 април 2008 г. да приложат дерогацията, предвидена в първа алинея.“
11.
Първите две алинеи от член 64, параграф 2 се заменят със следното:
„2. В зависимост от избора, направен от всяка държава-членка, Комисията фиксира, в съответствие с процедурата, установена в член 144, параграф 2, таван за всяко от преките плащания, посочени съответно в членове 66 до 69.
Този таван се равнява на дела на всеки вид пряко плащане в националния таван, посочен в член 41, умножен по процента на намалениe, прилаган от държавите-членки, в съответствие с членове 66 до 69.
Сборът от фиксирани тавани се приспада от националния таван, посочен в член 41, в съответствие с процедурата, посочена в член 144, параграф 2.“
12.
В член 65, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. За права за плащания, които следва да се разпределят на земеделските производители, след евентуални намалявания съгласно член 41, делът от референтното количество, който произтича от всяко от посочените преки плащания, съответно съгласно членове 66 до 69, се намалява с процента, фиксиран от държавите-членки в рамките на границата, определена в членове 66 до 69, а за преките плащания, посочени в член 68б, в рамките на срока, определен от държавите-членки в съответствие с този член.“
13.
След член 68а се добавя следният член:
„Член 68б
Преходни плащания за плодове и зеленчуци
1. Държавите-членки могат да решат до 1 ноември 2007 г. да задържат до 31 декември 2011 г. до 50 % от дела от националните тавани, посочени в член 41, съответстващ на домати, които са били доставени за преработка и са отговаряли на условията по схемата за помощи, установена в Регламент (ЕО) № 2201/96.
В този случай и в рамките на ограничението на тавана, фиксиран в съответствие с член 64, параграф 2, съответната държава-членка отпуска на земеделските производители допълнително плащане на ежегоден принцип.
Допълнителното плащане се отпуска на земеделски производители, които произвеждат домати съгласно условията, предвидени в глава 10ж от дял IV.
2. Държавите-членки могат да решат до 1 ноември 2007 г. да задържат:
а)
до 31 декември 2010 г. до 100 % от дела от националните тавани, посочени в член 41, съответстващи на плодови и зеленчукови култури, различни от едногодишните култури, изброени в трета алинея oт наcтоящия пapaгpaф, които се доставят за преработка и са отговаряли на условията по схемите за помощи, установени в регламенти (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96; както и
б)
от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г. до 75 % от дела от националните тавани, посочени в член 41, съответстващ на плодови и зеленчукови култури, различни от едногодишните култури, изброени в трета алинея oт наcтоящия пapaгpaф, които се доставят за преработка и са отговаряли на условията по схемите за помощи, установени в регламенти (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96.
В този случай и в рамките на ограничението на тавана, фиксиран в съответствие с член 64, параграф 2, съответната държава-членка отпуска на земеделските производители допълнително плащане на ежегоден принцип.
Допълнителното плащане се предоставя на земеделски производители, които произвеждат един или повече видове от плодовете и зеленчуците, които се доставят за преработка и са отговаряли на условията по схемите за помощи, установени в регламенти (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96, определени от съответните държави-членки, при условията, предвидени в глава 10ж от дял IV:
а)
смокини, пресни;
б)
цитрусови плодове, пресни;
в)
трапезно грозде;
г)
круши;
д)
праскови и праскови без мъх; както и
е)
някои сортове сливи, получени от сорта „d'Ente“.
3. Делът от националните тавани, посочен в параграф 1, съответстващ на доматите, е както следва:
Държава-членка
Сума
(в милиони еуро за календарна година)
България
5,394
Чешка република
0,414
Гърция
35,733
Испания
56,233
Франция
8,033
Италия
183,967
Кипър
0,274
Малта
0,932
Унгария
4,512
Румъния
1,738
Полша
6,715
Португалия
33,333
Словакия
1,018
4. Делът от националните тавани, посочен в параграф 2, съответстващ на плодови и зеленчукови култури, различни от едногодишните култури, е както следва:
Държава-членка
Сума
(в милиони еуро за календарна година)
България
0,851
Чешка република
0,063
Гърция
153,833
Испания
110,633
Франция
44,033
Италия
131,700
Кипър
За 2008 г.: 4,793
За 2009 г.: 4,856
За 2010 г.: 4,919
За 2011 г.: 4,982
За 2012 г.: 5,045
Унгария
0,244
Румъния
0,025
Португалия
2,900
Словакия
0,007“
14.
Член 71ж се заличава.
15.
Към член 71к, параграф 2, се добавя следната алинея:
„Въпреки това, по отношение на включването на плащанията за плодове и зеленчуци в схемата за единно плащане, новите държави-членки могат да решат до 1 април 2008 г. или до 1 август на годината, предхождаща първата година на прилагане на схемата за единно плащане, да приложат дерогацията, предвидена в първа алинея.“
16.
Следните глави се добавят към дял IV след глава 10е:
„ГЛАВА 10ж
ПРЕХОДНИ ПЛАЩАНИЯ ЗА ПЛОДОВЕ И ЗЕЛЕНЧИЦИ
Член 110у
Преходни помощи за площи
1. В случай на прилагане на член 68б, параграф 1 или член 143бв, параграф 1 по време на срока, посочен в тези разпоредби, може да бъде предоставена преходна помощ за площи, при условията, установени в настоящата глава, на земеделски производители, които произвеждат сортове домати, определени от държавите-членки и доставяни за преработка.
2. В случай на прилагане на член 68б, параграф 2 или член 143бв, параграф 2 по време на срока, посочен в тези разпоредби, може да бъде предоставена преходна помощ за площи, при условията, установени в настоящата глава, на земеделски производители, които произвеждат някои продукти от плодове и зеленчуци, изброени в трета алинея от член 68б, параграф 2, определени от държавите-членки и доставяни за преработка.
Член 110ф
Размер на помощта и допустимост
1. Държавите-членки определят помощта за хектар, върху който се отглеждат домати и всеки от продуктите от плодове и зеленчуци, изброени в трета алинея от член 68б, параграф 2, въз основа на обективни и недопускащи дискриминация критерии.
2. Общият размер на плащанията в никакъв случай не превишава тавана, фиксиран в съответствие с член 64, параграф 2 или член 143бв.
3. Помощта се предоставя единствено по отношение на площи, чиято продукция се включва в договор за преработка в един от продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/1996.
4. Държавите-членки могат да обвържат предоставянето на помощ от Общността с допълнителни обективни и недопускащи дискриминация критерии, включително поставяне на условието земеделските производители да членуват в организация на производители или група производители, признати съответно съгласно членове 4 или 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 нa Cъвeтa от 26 септември 2007 г. относно специалните правила по отношение на сектор плодове и зеленчуци (20).
5. Държавите-членки нотифицират Комисията за решението си да приложат член 68б или член 143бв, за количеството, задържано съгласно член 68б или член 143бв, и за критериите, посочени в параграф 1, не по късно от 1 ноември 2007 г.
ГЛАВА 10з
ПРЕХОДНИ ПЛАЩАНИЯ ЗА МЕКИ ПЛОДОВЕ
Член 110х
Плащания за меки плодове
1. Преходни помощи за площи се прилагат по време на периода, който приключва на 31 декември 2012 г., по отношение на ягодите с код по КН 0810 10 00 и малините с код по КН 0810 20 10, които се доставят за преработка.
2. Помощта се предоставя единствено по отношение на площи, чиято продукция се включва в договор за преработка в един от продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/1996.
3. Изплащаната помощ от Общността се определя на 230 EUR/ha.
4. Държавите-членки могат да плащат национална помощ в допълнение към помощта от Общността. Общият размер на помощта от Общността и националната помощ не превишава 400 EUR/ha.
5. Помощта се плаща единствено по отношение на максимални национално гарантирани площи, които се разпределят между държавите-членки, както следва:
Държава-членка
Национални гарантирани площи
(в хектари)
България
2 400
Унгария
1 700
Латвия
400
Литва
600
Полша
48 000
Ако площите, които отговарят на условията в дадена държава-членка и за дадена година, превишават максималните национални гарантирани площи, размерът на помощта, посочен в параграф 3, се намалява пропорционално на размера на площите, който превишава максималните национално гарантирани площи.
6. Членове 143а и 143в не се прилагат към преходните плащания за меки плодове.
17.
Член 143б, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Новите държави-членки могат да решат не по-късно от датата на присъединяването си да заменят преките плащания, с изключение на помощта за енергийни култури, установена в глава 5 от дял IV, и на преходните плащания за меки плодове, установени в глава 10з от дял IV, за срока на прилагане, посочен в параграф 9, с единно плащане на площ, което се изчислява в съответствие с параграф 2.“
18.
В член 143б, параграф 3, третото тире се заменя със следния текст:
„-
се коригира, като се използва съответният процент, определен в член 143а, за постепенното въвеждане на преки плащания, с изключение на наличните количества в съответствие с точка 2 от буква К от приложение VII или в съответствие с разликата между тези количества и действително приложените такива, както се посочва в член 143ба, параграф 4, и с изключение на количествата, съответстващи на сектор плодове и зеленчуци в съответствие с параграфи 3 и 4 от член 68б, или в съответствие с разликата между тези количества и действително приложените такива, както се посочва в членове 143бб, параграф 4 и 143бв, параграф 3.“
19.
След член 143ба се добавя следният текст:
„Член 143бб
Отделни плащания за плодове и зеленчуци
1. Чрез дерогация от член 143б, новите държави-членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ, могат да решат до 1 ноември 2007 г. да предоставят отделно плащане за плодове и зеленчуци на земеделски производители, които отговарят на условията по схемата за единно плащане на площ. То се предоставя въз основа на обективни и недопускащи дискриминация критерии като тези, установени в първия параграф от буква М от приложение VII, и по отношение на представителния период, установен в този параграф.
2. Отделното плащане за плодове и зеленчуци се предоставя в рамките на границите за дела от националния таван, посочен в член 71в, който съответства на плодове и зеленчуци.
3. Чрез дерогация от параграф 2, всяка нова държава-членка може да реши до 1 ноември 2007 г. въз основа на обективни критерии да приложи за отделното плащане за плодове и зеленчуци по-нисък таван от установения в този параграф.
4. Наличните средства за предоставяне на отделното плащане за плодове и зеленчуци в съответствие с параграфи 1, 2 и 3 не се включват в ежегодния финансов пакет, посочен в член 143б, параграф 3.
5. Членове 143а и 143в не се прилагат към отделните плащания за плодове и зеленчуци.
6. В случаите на действително или очаквано наследяване, отделното плащане за плодове и зеленчуци се предоставя на земеделския производител, който е наследил стопанството, при условие че този производител отговаря на условията по схемата за единно плащане на площ.
Член 143бв
Преходни плащания за плодове и зеленчуци
1. Чрез дерогация от член 143б, новите държави-членки, които прилагат единни плащания на площ, могат да решат до 1 ноември 2007 г. да задържат до 31 декември 2011 г. до 50 % от дела от националните тавани, посочен в член 41 и съответстващ на доматите с код по КН 0702 00 00.
В този случай и в рамките на ограничението на тавана, фиксиран в съответствие с процедурата, посочена в член 144, параграф 2, съответната държава-членка отпуска на земеделските производители допълнително плащане на ежегоден принцип.
Допълнителното плащане се отпуска на земеделски производители, които произвеждат домати съгласно условията, предвидени в глава 10ж от дял IV.
2. Чрез дерогация от член 143б, новите държави-членки, които прилагат схемата за единни плащания на площ, решават до 1 ноември 2007 г. да задържат:
а)
до 31 декември 2010 г., до 100 % от дела от националните тавани, посочен в член 71в и съответстващ на плодовите и зеленчукови култури, различни от едногодишните култури, изброени в трета алинея oт член 68б, пapaгpaф 2;
б)
от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г., до 75 % от дела от националните тавани, посочен в член 71в и съответстващ на плодовите и зеленчукови култури, различни от едногодишните култури, изброени в трета алинея oт член 68б, пapaгpaф 2;
В този случай и в рамките на ограничението на тавана, фиксиран в съответствие с процедурата, посочена в член 144, параграф 2, съответната държава-членка отпуска на земеделските производители допълнително плащане на ежегоден принцип.
Допълнителното плащане се предоставя на земеделски производители, които произвеждат един или повече от продуктите от плодове и зеленчуци, определени от съответната държава-членка, изброени в трета алинея от член 68б, параграф 2.
3. Наличните средства за предоставяне на преходното плащане за плодове и зеленчуци в съответствие с параграфи 1 и 2 не се включват в ежегодния финансов пакет, посочен в член 143б, параграф 3.
4. Членове 143а и 143в не се прилагат към преходното плащане за плодове и зеленчуци.“
20.
В член 145, след буква гв) се добавя следната буква:
„гг)
подробни правила за прилагане по отношение на включването на помощ за плодове и зеленчуци, картофи за консумация и разсадници в схемата за единно плащане и по отношение на плащанията, посочени в глава 10ж и глава 10з.“
21.
Член 155 се заменя от следния текст:
„Член 155
Други преходни правила
В съответствие с процедурата, посочена в член 144, параграф 2 от настоящия регламент, могат да бъдат приети по-нататъшни мерки, необходими за улесняване на преминаването от разпоредбите, предвидени в регламентите, посочени в членове 152 и 153, и в регламенти (ЕИО) № 404/93, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2202/96 и (ЕО) № 1260/2001, към тези на настоящия регламент, по-специално тези, свързани с прилагането на членове 4 и 5 и на приложението към Регламент (ЕО) № 1259/1999, и на член 6 от Регламент (ЕО) № 1251/1999, и преминаването от разпоредбите, свързани с плановете за подобряване, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1035/72, към тези, посочени в членове от 83 до 87 от настоящия регламент. Регламентите и членовете, посочени в членове 152 и 153, продължават да се прилагат за целите на установяването на референтните количества, посочени в приложение VII.“;
22.
Приложенията се изменят в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 53
Изменения на Регламент (ЕО) № 318/2006
Регламент (ЕО) № 318/2006 се изменя, както следва:
1.
В параграфи 1, 2 и 4 от член 32, думите „или приложение VIII“ се добавят след „приложение VII“.
2.
Следното приложение се добавя след приложение VII:
„ ПРИЛОЖЕНИЕ VIII
Продукти от преработени плодове и зеленчуци
Продуктите, изброени в член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (21).
“
Член 54
Отмяна
Регламент (EО) № 2202/96 се отменя.
Член 55
Преходни разпоредби
1. Схемите за помощ, установени в регламенти (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 2202/96 и премахнати с настоящия регламент, остават приложими за всеки от съответните продукти за пазарната година за този продукт, която приключва през 2008 г.
2. Организации на производители и асоциации на организации на производители, които вече са били признати съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96 преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, продължават да бъдат признавани съгласно настоящия регламент. При необходимост, те се адаптират към изискванията на настоящия регламент до 31 декември 2010 г.
3. По искане на организация на производители, операционните програми, одобрени съгласно Регламент № 2200/96 преди датата на влизане в сила на настоящия регламент:
а)
могат да продължат действието си до своя край, или
б)
да бъдат променени, за да отговорят на изискванията на настоящия регламент, или
в)
да бъдат заменени от нови операционни програми, одобрени съгласно настоящия регламент.
Букви д) и е) от член 10, параграф 3 се прилагат към операционните програми, които са били подадени през 2007 г., но все още не са получили одобрение към датата на прилагане на настоящия регламент, но които отговарят на критериите по тези букви.
4. Групи производители, на които е било предоставено предварително признаване съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, продължават да се ползват от това предварително признаване съгласно настоящия регламент. Планове за признаване, които са били одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, продължават да се ползват от това предварително признаване съгласно настоящия регламент. Въпреки това, при необходимост плановете се изменят, за да позволят на групата производители да изпълни критериите за признаване като организация на производители, установени в член 4 от настоящия регламент. По отношение на групи производители в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или след това, размерът на помощта, определен в член 7, параграф 4, буква а), се прилага към планове за признаване от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
5. Договорите, посочени в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2202/96, които обхващат повече от една пазарна година от схемата за помощи за преработка на цитрусови плодове, които имат отношение към пазарната година с начало 1 октомври 2008 г. или следващи пазарни години, могат, със съгласието на двете страни, да бъдат изменени или прекратени, с цел да бъде отчетена отмяната на този регламент и последващото от нея премахване на помощта. При такова изменение или прекратяване на двете страни не се налагат санкции съгласно този регламент или неговите правила за прилагане.
6. Когато държава-членка се възползва от преходната разпоредба по член 68б или член 143бв от Регламент (ЕО) № 1782/2003, правилата, приети съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 2201/96 или член 6 от Регламент (ЕО) № 2202/96 относно минималните характеристики на суровината, доставена за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти остават в сила по отношение на суровината, добита на нейна територия.
Член 56
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 26 септември 2007 гoдинa.
RÈGLEMENT (CE) N o 1182/2007 DU CONSEIL
du 26 septembre 2007
établissant des règles spécifiques pour le secteur des fruits et légumes, modifiant les directives 2001/112/CE et 2001/113/CE ainsi que les règlements (CEE) no 827/68, (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96, (CE) no 2826/2000, (CE) no 1782/2003 et (CE) no 318/2006, et abrogeant le règlement (CE) no 2202/96
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment ses articles 36 et 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis du Parlement européen,
vu l'avis du Comité économique et social européen (1),
vu l'avis du Comité des régions,
considérant ce qui suit:
(1)
Le régime actuel pour le secteur des fruits et légumes est établi par les règlements (CE) no 2200/96 du Conseil du 28 octobre 1996 portant organisation commune des marchés dans le secteur des fruits et légumes (2), (CE) no 2201/96 du Conseil du 28 octobre 1996 portant organisation commune des marchés dans le secteur des produits transformés à base de fruits et légumes (3) et (CE) no 2202/96 du Conseil du 28 octobre 1996 instituant un régime d'aide aux producteurs de certains agrumes (4).
(2)
À la lumière de l'expérience acquise, il est nécessaire de modifier le régime applicable au secteur fruits et légumes afin de réaliser les objectifs suivants: améliorer la compétitivité de ce secteur et son orientation vers le marché pour contribuer à la mise en place d'une production durable, qui soit compétitive tant sur le marché intérieur que sur le marché extérieur, réduire les variations de revenus des producteurs provoquées par les crises du marché, augmenter la consommation de fruits et de légumes dans la Communauté et poursuivre les efforts entrepris par le secteur pour préserver et protéger l'environnement.
(3)
Étant donné que ces objectifs ne peuvent pas être réalisés de manière suffisante par les États membres du fait de la nature commune du marché des fruits et légumes, et peuvent donc, en raison de la nécessité de nouvelles actions communes, être mieux réalisés au niveau communautaire, la Communauté peut arrêter des mesures, conformément au principe de subsidiarité énoncé à l'article 5 du traité. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, le présent règlement n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs.
(4)
La Commission a présenté une proposition distincte de règlement du Conseil portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole qui pourrait initialement intégrer certaines dispositions de nature horizontale concernant le secteur des fruits et légumes et s'appliquant à plusieurs autres produits agricoles, notamment les dispositions relatives à un comité de gestion. Il convient de conserver ces dispositions dans les règlements (CE) no 2200/96 et (CE) no 2201/96. Elles devraient toutefois, être mises à jour, simplifiées et rationalisées pour pouvoir être facilement intégrées dans le règlement portant organisation commune des marchés agricoles.
(5)
En ce qui concerne les autres dispositions propres au secteur des fruits et légumes, le champ d'application des modifications apportées au régime actuel requiert, dans un souci de clarté, l'intégration de toutes ces dispositions dans un règlement distinct. Lorsque ces dispositions sont, dans une certaine mesure, également de nature horizontale et s'appliquent à un certain nombre d'autres produits agricoles, comme c'est le cas pour les dispositions relatives aux normes de commercialisation et aux échanges avec les pays tiers, elles devraient aussi être mises à jour et simplifiées pour faciliter leur intégration, à une date ultérieure, dans le règlement susmentionné portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole. Le présent règlement ne devrait, dès lors, pas abroger ou modifier les instruments de nature horizontale existants, à moins qu'ils ne soient devenus obsolètes ou caducs ou qu'ils ne relèvent pas, de par leur nature, du Conseil.
(6)
Le champ d'application du présent règlement devrait porter sur les produits couverts par les organisations communes des marchés dans les secteurs des fruits et légumes et des produits transformés à base de fruits et légumes. Toutefois, les dispositions relatives aux organisations de producteurs et aux organisations interprofessionnelles s'appliquent uniquement aux produits couverts par l'organisation commune des marchés dans le secteur des fruits et légumes et il y a lieu de maintenir cette distinction. Il convient que le champ d'application de l'organisation commune des marchés pour les fruits et légumes soit également étendu à certaines herbes culinaires pour qu'elles puissent bénéficier de ce régime. Le thym et le safran relèvent actuellement du règlement (CEE) no 827/68 du Conseil du 28 juin 1968 portant organisation commune du marché pour certains produits énumérés à l'annexe II du traité (5), et ils devraient donc en être retirés.
(7)
Il convient que les normes de commercialisation, portant notamment sur la définition, la qualité, le classement en catégories, la taille, le conditionnement, l'emballage, le stockage, le transport, la présentation, la commercialisation et l'étiquetage, s'appliquent à certains produits afin de permettre l'approvisionnement du marché en produits de qualité homogène et satisfaisante. En outre, il peut être nécessaire d'adopter des mesures spéciales, notamment des méthodes actualisées d'analyse et d'autres mesures permettant de déterminer les caractéristiques des normes concernées, afin d'empêcher les abus liés à la qualité et à l'authenticité des produits offerts aux consommateurs et d'éviter les perturbations significatives auxquelles ces abus peuvent donner lieu sur les marchés.
(8)
Actuellement, la directive 2001/112/CE du Conseil du 20 décembre 2001 relative aux jus de fruit et à certains produits similaires destinés à l'alimentation humaine (6) et la directive 2001/113/CE du Conseil du 20 décembre 2001 relative aux confitures, gelées et marmelades, ainsi qu'à la crème de marrons, destinées à l'alimentation humaine (7) prévoient des dispositions spécifiques en ce qui concerne la production, la composition et l'étiquetage de ces produits. Toutefois, ces règles ne sont pas entièrement mises à jour pour pouvoir tenir compte de l'évolution des normes internationales en la matière et elles devraient donc être modifiées de façon à permettre cette mise à jour.
(9)
La production et la commercialisation des fruits et légumes devraient intégrer pleinement les préoccupations d'ordre environnemental, tant au niveau des pratiques culturales qu'à celui de la gestion des matériels usagés et de l'écoulement des produits retirés du marché, notamment en ce qui concerne la protection de la qualité des eaux, le maintien de la biodiversité et l'entretien du paysage.
(10)
Les organisations de producteurs sont les principaux acteurs du régime des fruits et légumes dont elles assurent, à leur niveau, le fonctionnement décentralisé. Face à une demande sans cesse plus concentrée, le regroupement de l'offre au sein de ces organisations reste une nécessité économique afin de renforcer la position des producteurs sur le marché. Ce regroupement devrait être effectué sur une base volontaire et devrait prouver son utilité par l'ampleur et l'efficacité des services que peut rendre une organisation de producteurs à ses membres. Comme les organisations de producteurs agissent exclusivement dans l'intérêt de leurs membres, elles devraient être considérées comme agissant en leur nom, pour les questions d'ordre économique, et pour leur compte.
(11)
L'expérience a montré que les organisations de producteurs constituent l'outil approprié pour parvenir au regroupement de l'offre. La répartition des organisations de producteurs dans les différents États membres a été toutefois inégale. Afin de rendre les organisations de producteurs plus attrayantes, il convient d'adopter des dispositions visant à rendre leur fonctionnement plus souple dans la mesure du possible. Cette souplesse devrait notamment concerner la gamme de produits de l'organisation de producteurs, les ventes directes autorisées et l'extension des règles aux non-membres, autoriser les associations d'organisations de producteurs à exercer l'une ou l'autre activité de leurs membres, et permettre l'externalisation des activités, notamment vers les filiales, dans chaque cas sous réserve des conditions nécessaires.
(12)
Une organisation de producteurs ne devrait être reconnue par l'État membre où elle est située comme propre à contribuer à la réalisation des objectifs de l'organisation commune des marchés que si ses statuts lui imposent ainsi qu'à ses membres un certain nombre d'obligations. Leur mise en place et le bon fonctionnement des fonds opérationnels exigent en général la prise en charge par les organisations de producteurs de l'ensemble de la production de fruits et légumes concernée de leurs membres.
(13)
Les groupements de producteurs qui sont établis dans les États membres ayant adhéré à l'Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date et qui souhaitent acquérir le statut d'organisations de producteurs conformément au présent règlement devraient être autorisés à bénéficier d'une période transitoire au cours de laquelle un soutien financier national et communautaire peut être accordé dès lors que ces groupements de producteurs prennent et respectent certains engagements.
(14)
Afin de rendre les organisations de producteurs davantage responsables de leurs décisions financières, et d'orienter vers des perspectives d'avenir l'affectation des ressources publiques qui leur sont allouées, il convient d'établir les conditions dans lesquelles ces ressources peuvent être utilisées. Le cofinancement de fonds opérationnels mis en place par les organisations de producteurs est une solution appropriée. Il y a lieu d'autoriser dans des cas particuliers des possibilités de financement supplémentaires. Pour maîtriser les dépenses communautaires, l'aide accordée aux organisations de producteurs qui constituent un fonds opérationnel devrait être plafonnée.
(15)
Dans le cas des régions où l'organisation de la production est faible, il convient de permettre l'octroi de contributions financières complémentaires à caractère national. Dans le cas des États membres qui sont particulièrement désavantagés sur le plan structurel, ces contributions devraient pouvoir être remboursées par la Communauté.
(16)
Aux fins de la simplification et de la réduction des coûts du régime, il pourrait être utile d'harmoniser, dans la mesure du possible, les procédures et les règles d'admissibilité des dépenses dans le cadre des fonds opérationnels avec celles des programmes de développement rural en exigent des États membres qu'ils établissent une stratégie nationale pour les programmes opérationnels.
(17)
Afin de renforcer encore plus l'action des organisations de producteurs ou de leurs associations et d'assurer au marché toute la stabilité souhaitable, il convient de permettre aux États membres, sous certaines conditions, d'étendre à l'ensemble des producteurs non membres d'une région les règles applicables notamment en matière de production, de mise sur le marché et de protection de l'environnement, adoptées pour ses membres par l'organisation ou l'association de la région considérée. Sur justification, certains frais consécutifs à l'extension des règles devraient pouvoir être imputés aux producteurs concernés dès lors qu'ils bénéficieront de ses effets. Il convient cependant de n'appliquer cette extension des règles aux producteurs de l'agriculture biologique qu'avec le consentement d'un grand nombre d'entre eux. Il est nécessaire de permettre l'extension rapide de ces règles en vue de l'adoption de mesures de prévention et de gestion des crises destinées à y faire face rapidement.
(18)
Un certain nombre de régimes d'aide hétérogènes ont été établis pour certains fruits et légumes par les règlements (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96. Le nombre et la diversité de ces régimes ont rendu leur gestion complexe. Ces régimes étant ciblés sur certains fruits et légumes spécifiques, ils ne pouvaient prendre pleinement en compte les conditions régionales de production et n'ont pas couvert tous les fruits et légumes. Il convient donc d'envisager un outil différent pour soutenir les producteurs de fruits et légumes.
(19)
En outre, les régimes d'aide pour les fruits et légumes n'étaient pas totalement intégrés dans le règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 établissant des règles communes pour les régimes de soutien direct dans le cadre de la politique agricole commune et établissant certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs (8). Il en a résulté certaines difficultés et rigidités dans la gestion de ce régime.
(20)
En vue d'obtenir un système plus ciblé, mais néanmoins flexible, de soutien au secteur des fruits et légumes et dans un souci de simplification, il convient, dès lors, de supprimer les régimes d'aide existants et d'inclure intégralement les fruits et légumes dans le régime établi par le règlement (CE) no 1782/2003. À cette fin, il est nécessaire de prévoir que les agriculteurs ayant produit des fruits et légumes durant la période de référence peuvent bénéficier du régime de paiement unique. Il convient également de permettre aux États membres de déterminer les montants de référence et les hectares admissibles au bénéfice de l'aide dans le cadre du régime de paiement unique, sur la base d'une période représentative appropriée pour le marché de chacun des fruits et légumes et de critères objectifs et non discriminatoires adéquats. Les superficies plantées en fruits et légumes, y compris les cultures permanentes de fruits et légumes, ainsi que les pépinières, devraient être admissibles au régime de paiement unique. Il convient de modifier les plafonds nationaux en conséquence. Afin de donner aux secteurs concernés le temps de s'adapter à leur intégration au régime de paiement unique, il y a lieu de prévoir des périodes de transition. Il convient notamment de prévoir des paiements découplés pour les fruits et légumes et des aides couplées à la superficie accordées à titre temporaire pour certains produits destinés à la transformation, qui étaient admissibles au bénéfice de l'aide dans le cadre des régimes d'aide existants, ainsi que pour les fraises et les framboises. Pour celles-ci, une aide nationale pourrait également être accordée en complément de l'aide communautaire. Il y a également lieu de prévoir que la Commission peut arrêter les modalités d'application et toutes les mesures transitoires nécessaires à cet effet.
(21)
La production des fruits et légumes est imprévisible et les produits sont périssables. La présence d'excédents, même s'ils ne sont pas excessifs, peut significativement perturber le marché. Plusieurs régimes de retrait du marché ont été mis en œuvre, mais ils se sont révélés difficiles à gérer. Il convient donc d'introduire des mesures supplémentaires de gestion des crises, dont l'application sera aussi aisée que possible. L'intégration de toutes ces mesures dans les programmes opérationnels des organisations de producteurs apparaît comme la meilleure approche possible dans ces conditions et devrait également permettre de rendre les organisations plus attrayantes aux yeux des producteurs. Afin que les mesures de gestion des crises puissent être étendues aux non-membres des organisations de producteurs, les États membres devraient néanmoins être autorisés, pendant une période de transition, à accorder une aide d'État dans ces cas. Cette aide devrait, toutefois, être moins élevée que celle perçue par les membres des organisations de producteurs afin de rendre l'adhésion à ces organisations attrayante. Son fonctionnement devrait être revu à la fin de la période de transition.
(22)
L'intégration des pommes de terre de conservation dans le régime établi par le règlement (CE) no 1782/2003 implique que, pour préserver le bon fonctionnement du marché unique fondé sur des prix communs, les dispositions du traité régissant les aides d'État devraient également s'appliquer aux pommes de terre de conservation, à condition de prévoir une période de transition pour permettre au secteur de s'adapter.
(23)
Le règlement (CE) no 2826/2000 du Conseil du 19 décembre 2000 relatif à des actions d'information et de promotion en faveur des produits agricoles sur le marché intérieur (9) prévoit une contribution communautaire pouvant atteindre 50 % pour certaines actions de promotion. Afin de promouvoir la consommation de fruits et de légumes chez les enfants dans les établissements scolaires, il convient d'augmenter ce pourcentage en l'occurrence pour les actions de promotion des fruits et légumes.
(24)
Les organisations interprofessionnelles constituées à l'initiative d'opérateurs individuels ou déjà regroupés sont susceptibles, si elles représentent une partie significative des différentes catégories professionnelles du secteur des fruits et légumes, de contribuer à une meilleure prise en compte des réalités du marché, et de faciliter l'évolution des comportements économiques en vue d'améliorer la connaissance en particulier en ce qui concerne l'organisation de la production, la présentation et la commercialisation des produits. Dès lors que ces organisations peuvent par leur action contribuer d'une manière générale à la réalisation des objectifs de l'article 33 du traité, et en particulier de ceux du présent règlement, il convient, après avoir défini les types d'actions concernés, d'accorder aux États membres la faculté de reconnaissance spécifique de celles de ces organisations qui apportent la preuve d'une représentativité certaine et mènent des actions positives au regard de ces objectifs. Les dispositions prévues en ce qui concerne l'extension des règles adoptées par les organisations ou les associations de producteurs et le partage des frais consécutifs à cette extension devraient, étant donné la similitude des objectifs poursuivis, également s'appliquer dans le cadre interprofessionnel.
(25)
La création d'un marché unique communautaire requiert l'établissement d'un régime d'échange aux frontières extérieures de la Communauté. Ce régime d'échange, qui comporterait des droits à l'importation, devrait, en principe, stabiliser le marché communautaire. Il convient que ce régime soit fondé sur les engagements pris dans le cadre des négociations commerciales multilatérales du cycle de l'Uruguay.
(26)
L'application du système des prix d'entrée pour les fruits et légumes nécessite l'adoption de dispositions spécifiques pour tenir compte des engagements internationaux de la Communauté.
(27)
La surveillance du volume des échanges de produits agricoles avec les pays tiers peut, pour certains produits, nécessiter l'introduction de systèmes de certificats d'importation et d'exportation comportant la constitution d'une garantie assurant la réalisation des opérations pour lesquelles ces certificats ont été délivrés. Il convient donc que la Commission soit habilitée à introduire des systèmes de certificats pour les produits concernés.
(28)
Pour éviter ou contrer les effets préjudiciables sur le marché communautaire qui pourraient résulter des importations de certains produits agricoles, l'importation de ces produits devrait être soumise au paiement d'un droit additionnel, si certaines conditions sont réunies.
(29)
Il convient, dans certaines conditions, de conférer à la Commission le pouvoir d'ouvrir et de gérer les contingents tarifaires découlant d'accords internationaux conclus en vertu du traité ou résultant d'autres actes du Conseil.
(30)
Le régime des droits de douane permet de renoncer à toute autre mesure de protection aux frontières extérieures de la Communauté. Le marché intérieur et le mécanisme tarifaire pourraient, dans des circonstances exceptionnelles, se révéler insuffisants. En pareil cas, pour ne pas laisser le marché communautaire sans défense face aux perturbations qui pourraient en résulter, la Communauté devrait pouvoir prendre rapidement toutes les mesures nécessaires. Ces mesures devraient être conformes aux obligations internationales de la Communauté.
(31)
Pour garantir le bon fonctionnement de ce régime d'échange, il convient de prévoir des dispositions visant à réglementer ou, lorsque la situation du marché l'exige, à interdire le recours au régime de perfectionnement actif ou passif.
(32)
Pour continuer à fournir une base juridique aux restitutions à l'exportation pour les exportations de sucre incorporé dans certains fruits et légumes transformés tels que visés à l'article 16, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 2201/96, la liste des produits concernés devrait être ajoutée à la liste figurant à l'annexe VII du règlement (CE) no 318/2006 du Conseil du 20 février 2006 portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre (10).
(33)
Les directives 2001/112/CE et 2001/113/CE et les règlements (CEE) no 827/68, (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96, (CE) no 2826/2000, (CE) no 1782/2003 et (CE) no 318/2006 devraient être modifiés en conséquence.
(34)
En raison de l'évolution constante du marché commun des produits agricoles, les États membres et la Commission devraient se communiquer réciproquement toute information utile.
(35)
L'octroi d'aides nationales empêcherait le bon fonctionnement d'un marché unique reposant sur un système de prix communs. C'est pourquoi il importe que les dispositions du traité régissant les aides d'État s'appliquent d'une manière générale aux produits couverts par le présent règlement. Il conviendrait néanmoins de prévoir une aide d'État unique pour le secteur de la transformation des tomates en Italie et en Espagne afin de faciliter son adaptation aux dispositions du présent règlement.
(36)
Il convient que les dépenses supportées par les États membres au titre des obligations qui leur incombent en vertu du présent règlement soient financées par la Communauté conformément au règlement (CE) no 1290/2005 du Conseil du 21 juin 2005 relatif au financement de la politique agricole commune (11).
(37)
Le régime des fruits et légumes établit certaines obligations auxquelles il y a lieu de se conformer. Afin de garantir le respect de ces obligations, il est nécessaire de prévoir des contrôles et l'application de sanctions en cas d'infraction. Il convient donc de conférer à la Commission le pouvoir d'introduire les règles applicables à cet égard, notamment en ce qui concerne le recouvrement des sommes indûment payées et les obligations d'information des États membres. Le corps de contrôleurs spécifiques aux marchés des fruits et légumes n'aura plus d'utilité dans le cadre du nouveau régime et devrait donc être dissout.
(38)
Il y a lieu de supprimer le régime d'aide établi par le règlement (CE) no 2202/96. Ce règlement est devenu sans objet et devrait donc être abrogé.
(39)
Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre du présent règlement conformément à la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (12).
(40)
Dans un souci de simplification, il convient de supprimer les comités distincts de gestion des fruits et légumes frais et des produits transformés à base de fruits et légumes et de les remplacer par un comité unique de gestion des fruits et légumes établi par le règlement (CE) no 2200/96.
(41)
Le passage des dispositions existantes à celles contenues dans le présent règlement est susceptible de créer des difficultés qui n'ont pas été envisagées dans le présent règlement. Afin de parer à ces difficultés, la Commission devrait être habilitée à adopter des mesures transitoires. Par ailleurs, il convient de prévoir le maintien de la reconnaissance des organisations de producteurs et des associations d'organisations de producteurs reconnues conformément au règlement (CE) no 2200/96 et la possibilité de poursuivre les programmes opérationnels approuvés dans le cadre de ce règlement, ainsi que des dispositions analogues pour les groupes de producteurs reconnus conformément au règlement (CE) no 2200/96 et pour leurs plans de reconnaissance.
(42)
Il convient, d'une manière générale, que le présent règlement entre en vigueur le 1er janvier 2008. Toutefois, pour éviter d'interrompre les régimes d'aide en faveur des produits transformés à base de fruits et légumes et des agrumes au cours d'une campagne de commercialisation, ces régimes devraient pouvoir continuer à fonctionner jusqu'à la fin de la campagne de commercialisation 2007/2008,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
DISPOSITIONS PRÉLIMINAIRES
Article premier
Champ d'application
Le présent règlement établit des règles spécifiques applicables aux produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2201/96.
Toutefois, les titres III et IV du présent règlement ne s'appliquent qu'aux produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et/ou à ces produits lorsqu'ils sont destinés uniquement à la transformation.
L'article 43 s'applique également aux pommes de terre, à l'état frais ou réfrigéré, relevant du code NC 0701.
TITRE II
CLASSEMENT DES PRODUITS
Article 2
Normes de commercialisation
1. Les produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96, qui sont destinés à être vendus à l'état frais au consommateur, ne peuvent être commercialisés que s'ils sont de qualité saine, loyale et marchande et si le pays d'origine est indiqué.
2. Des dispositions peuvent être adoptées par la Commission en ce qui concerne les normes de commercialisation pour un ou plusieurs produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2201/96.
3. À cette fin, la Commission tient compte des recommandations relatives aux normes arrêtées dans le cadre la Commission économique des Nations unies pour l'Europe (CEE-ONU).
4. Les normes de commercialisation visées aux paragraphes 1 et 2:
a)
sont applicables à tous les stades de commercialisation y compris aux stades de l'importation et de l'exportation, sauf dispositions contraires arrêtées par la Commission;
b)
sont établies compte tenu, notamment, des spécificités des produits concernés, de la nécessité de garantir des conditions permettant le bon écoulement de ces produits sur le marché et de l'intérêt des consommateurs à recevoir une information ciblée et transparente concernant le pays d'origine, la catégorie et, le cas échéant, la variété (ou le type commercial) du produit;
c)
peuvent porter notamment sur la qualité, le classement en catégories, la taille, le conditionnement, l'emballage, le stockage, le transport, la présentation, la commercialisation et l'étiquetage.
5. Le détenteur des produits pour lesquels des normes de commercialisation sont adoptées ne peut exposer ces produits, les mettre en vente, les livrer ou les commercialiser à l'intérieur de la Communauté d'une manière qui ne soit pas conforme à ces normes. Il est responsable du respect de cette conformité.
6. Sans préjudice de dispositions spécifiques que pourrait adopter la Commission en application de l'article 42, les États membres vérifient sélectivement, sur la base d'une analyse des risques, la conformité des produits concernés avec les normes de commercialisation. Ce contrôle doit s'effectuer essentiellement au stade qui précède le moment où la marchandise est expédiée des régions de production, lors de son conditionnement ou de son chargement. Les produits en provenance de pays tiers font l'objet d'un contrôle avant leur mise en libre pratique.
7. Jusqu'à l'adoption de nouvelles normes, les normes de commercialisation définies en application du règlement (CE) no 2200/96 et du règlement (CE) no 2201/96 restent d'application.
TITRE III
ORGANISATIONS DE PRODUCTEURS
CHAPITRE I
Conditions et reconnaissance
Article 3
Conditions
1. Aux fins du présent règlement, on entend par «organisation de producteurs», toute entité juridique (personne morale) ou toute partie clairement définie d'une entité juridique qui répond aux critères suivants:
a)
elle est constituée à l'initiative des producteurs au sens de l'article 2, point a), du règlement (CE) no 1782/2003, qui cultivent un ou plusieurs des produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et/ou de ces produits, lorsqu'ils sont destinés uniquement à la transformation;
b)
elle a pour objectif l'emploi de pratiques culturales, de techniques de production et de gestion des déchets respectueuses de l'environnement, notamment pour protéger la qualité des eaux, du sol, du paysage et pour préserver ou promouvoir la biodiversité;
c)
elle a un ou plusieurs des objectifs suivants:
i)
assurer la programmation de la production et son adaptation à la demande, notamment en quantité et en qualité;
ii)
concentrer l'offre et mettre sur le marché la production de ses membres;
iii)
optimiser les coûts de production et régulariser les prix à la production;
d)
ses statuts prévoient les conditions particulières visées au paragraphe 2, et
e)
elle a été reconnue par l'État membre concerné dans les conditions énoncées à l'article 4.
2. Les statuts d'une organisation de producteurs doivent obliger les producteurs associés, notamment à:
a)
appliquer, en matière de connaissance de la production, de production, de commercialisation et de protection de l'environnement, les règles adoptées par l'organisation de producteurs;
b)
n'être membres, au titre de la production d'un des produits visés au paragraphe 1, point a), d'une exploitation donnée, que d'une seule organisation de producteurs;
c)
vendre par l'intermédiaire de l'organisation de producteurs la totalité de leur production concernée;
d)
fournir les renseignements qui sont demandés par l'organisation de producteurs à des fins statistiques et qui concernent notamment les superficies, les récoltes, les rendements et les ventes directes;
e)
régler les contributions financières prévues par les statuts pour la mise en place et l'approvisionnement du fonds opérationnel prévu à l'article 8.
3. Nonobstant le paragraphe 2, point c), si l'organisation de producteurs l'autorise et si cela est conforme aux conditions qu'elle détermine, les producteurs associés peuvent:
a)
vendre au consommateur pour ses besoins personnels leur production et/ou leurs produits directement sur le lieu et/ou en dehors de leur exploitation, dans les limites d'un pourcentage fixé par les États membres à un niveau ne pouvant être inférieur à 10 %;
b)
commercialiser, eux-mêmes ou par l'intermédiaire d'une autre organisation de producteurs désignée par leur propre organisation, les produits qui représentent un volume marginal par rapport au volume de production commercialisable de cette dernière;
c)
commercialiser, eux-mêmes ou par l'intermédiaire d'une autre organisation de producteurs désignée par leur propre organisation, les produits qui, du fait de leurs caractéristiques, ne relèvent pas, a priori, des activités commerciales de l'organisation de producteurs concernée.
4. Les statuts d'une organisation de producteurs prévoient également:
a)
les modalités de détermination, d'adoption et de modification des règles visées au paragraphe 2;
b)
l'imposition aux membres de contributions financières nécessaires au financement de l'organisation de producteurs;
c)
les règles assurant, de façon démocratique, aux producteurs associés le contrôle de leur organisation et la maîtrise de ses décisions;
d)
les sanctions pour la violation des obligations statutaires, et notamment le non-paiement des contributions financières, ou des règles établies par l'organisation de producteurs;
e)
les règles relatives à l'admission de nouveaux membres, et notamment une période minimale d'adhésion;
f)
les règles comptables et budgétaires nécessaires pour le fonctionnement de l'organisation.
5. Les organisations de producteurs sont considérées comme agissant au nom de leurs membres pour les questions économiques, et pour leur compte.
Article 4
Reconnaissance
1. Les États membres reconnaissent les organisations de producteurs au sens de l'article 3, paragraphe 1, qui en font la demande, à condition qu'elles:
a)
répondent aux exigences visées à l'article 3 et apportent à cette fin la preuve correspondante;
b)
réunissent un nombre minimal de membres et couvrent un volume ou une valeur minimale de production commercialisable à déterminer par les États membres et apportent à cette fin la preuve correspondante;
c)
offrent la garantie suffisante de pouvoir réaliser leurs activités convenablement dans la durée qu'en termes d'efficacité et de concentration de l'offre. À cette fin, les États membres peuvent décider quels sont les produits ou groupes de produits visés à l'article 3, paragraphe 1, point a), qui devraient être couverts par l'organisation de producteurs;
d)
mettent effectivement leurs membres en mesure d'obtenir l'assistance technique nécessaire pour la mise en œuvre de pratiques culturales respectueuses de l'environnement;
e)
mettent effectivement à la disposition de leurs membres, le cas échéant, les moyens techniques nécessaires pour la collecte, le stockage, le conditionnement et la commercialisation des produits;
f)
assurent une gestion commerciale et comptable appropriée de leurs activités, et
g)
ne détiennent pas une position dominante sur un marché déterminé, à moins que cela ne soit nécessaire à la poursuite des objectifs visés à l'article 33 du traité.
2. Les États membres:
a)
décident de l'octroi de la reconnaissance à une organisation de producteurs dans un délai de trois mois à compter de l'introduction de la demande accompagnée de toutes les pièces justificatives;
b)
effectuent à intervalles réguliers des contrôles pour s'assurer que les organisations de producteurs respectent les dispositions du présent titre, infligent en cas de non-respect ou d'irrégularités concernant les mesures prévues dans le présent règlement les sanctions applicables à ces organisations et décident, si nécessaire, du retrait de leur reconnaissance;
c)
communiquent à la Commission, une fois par an, toute décision d'octroi, de refus ou de retrait de la reconnaissance.
Article 5
Associations d'organisations de producteurs
Une association d'organisations de producteurs est constituée à l'initiative d'organisations de producteurs reconnues et elle peut exercer toute activité d'une organisation de producteurs. À cette fin, les États membres peuvent reconnaître, sur demande, une association d'organisations de producteurs:
a)
si l'État membre estime que l'association est capable d'exercer effectivement ces activités, et
b)
si l'association ne détient pas une position dominante sur un marché déterminé, à moins que cela ne soit nécessaire à la poursuite des objectifs visés à l'article 33 du traité.
L'article 3, paragraphe 5, s'appliquent, mutatis mutandis, aux activités des associations d'organisations de producteurs.
Article 6
Externalisation
Les États membres peuvent autoriser une organisation de producteurs reconnue ou une association reconnue d'organisations de producteurs à externaliser n'importe laquelle de ses activités, y compris à des filiales, à condition qu'elle fournisse à l'État membre des preuves suffisantes que cette solution est appropriée pour atteindre les objectifs de l'organisation de producteurs ou de l'association d'organisations de producteurs concernée.
Article 7
Groupements de producteurs
1. Aux fins du présent règlement, on entend par «groupement de producteurs», toute entité juridique (personne morale) ou toute partie clairement définie d'une entité juridique constituée à l'initiative d'agriculteurs au sens de l'article 2, point a) du règlement (CE) no 1782/2003, qui cultivent un ou plusieurs des produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et/ou de ces produits, lorsqu'ils sont destinés uniquement à la transformation, en vue d'être reconnue comme organisation de producteurs.
Les groupements de producteurs dans les États membres qui ont adhéré à l'Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date, ou dans les régions ultrapériphériques de la Communauté visées à l'article 299, paragraphe 2, du traité, ou dans les petites îles de la mer Égée visées à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1405/2006 du Conseil (13), peuvent bénéficier d'une période transitoire pour répondre aux conditions de reconnaissance prévues à l'article 4.
À cette fin, ces groupements de producteurs présentent à l'État membre un plan de reconnaissance échelonné, dont l'acceptation fait courir la période transitoire visée au second alinéa et équivaut à une préreconnaissance. La période transitoire ne peut être supérieure à cinq ans.
2. Avant d'accepter le plan de reconnaissance, l'État membre informe la Commission de ses intentions et des conséquences financières probables de celles-ci.
3. Au cours de la période transitoire, les États membres peuvent accorder aux groupements de producteurs des aides:
a)
destinées à favoriser leur constitution et à faciliter leur fonctionnement administratif;
b)
octroyées directement ou par l'intermédiaire d'établissements de crédit, destinées à couvrir une partie des investissements nécessaires à la reconnaissance et figurant à ce titre dans le plan de reconnaissance visé au paragraphe 1, troisième alinéa.
4. Les aides visées au paragraphe 3 sont remboursées par la Communauté conformément aux règles adoptées en vertu de l'article 42, point b), sous ii).
5. Les aides visées au paragraphe 3, point a), sont définies pour chaque groupement de producteurs sur la base de leur production commercialisée et s'élèvent, pour la première, la deuxième, la troisième, la quatrième et la cinquième année:
a)
à 10 %, 10 %, 8 %, 6 % et 4 % respectivement, de la valeur de la production commercialisée par les groupement de producteurs des États membres qui ont adhéré à l'Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date; et
b)
à 5 %, 5 %, 4 %, 3 % et 2 %, respectivement, de la valeur de la production commercialisée par les groupement de producteurs dans les régions ultrapériphériques de la Communauté visées à l'article 299, paragraphe 2, du traité ou dans les petites îles de la mer Égée visées à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1405/2006.
Ces taux peuvent être réduits en fonction de la valeur de la production commercialisée dépassant un certain seuil. Pour chaque année, l'aide à verser à un groupement de producteurs peut être plafonnée.
CHAPITRE II
Fonds opérationnels et programmes opérationnels
Article 8
Fonds opérationnels
1. Les organisations de producteurs peuvent constituer un fonds opérationnel. Le fonds est financé par:
a)
les contributions financières versées par les membres ou l'organisation de producteurs elle-même;
b)
l'aide financière communautaire qui peut être octroyée aux organisations de producteurs.
2. Les fonds opérationnels sont utilisés aux seules fins du financement des programmes opérationnels approuvés par les États membres conformément à l'article 13.
Article 9
Programmes opérationnels
1. Les programmes opérationnels visent deux ou plusieurs des objectifs définis à l'article 3, paragraphe 1, point c), ou des objectifs suivants:
a)
la planification de la production;
b)
l'amélioration de la qualité des produits;
c)
le développement de leur mise en valeur commerciale;
d)
la promotion des produits, qu'ils soient frais ou transformés;
e)
les mesures en faveur de l'environnement et les méthodes de production respectant l'environnement, notamment l'agriculture biologique;
f)
la prévention et la gestion des crises.
2. La prévention et la gestion des crises ont pour objectif d'éviter et de régler les crises sur les marchés des fruits et légumes, et couvrent dans ce contexte:
a)
les retraits du marché;
b)
la récolte en vert ou la non-récolte des fruits et légumes;
c)
la promotion et la communication;
d)
les actions de formation;
e)
l'assurance des récoltes;
f)
la participation aux frais administratifs pour la constitution de fonds de mutualisation.
Les mesures de prévention et de gestion des crises, y compris le remboursement du capital et des intérêts visé au troisième alinéa, ne représentent pas plus d'un tiers des dépenses engagées dans le cadre du programme opérationnel.
Afin de financer les mesures de prévention et de gestion des crises, les organisations de producteurs peuvent contracter des emprunts commerciaux. Dans ce cas, le remboursement du capital et des intérêts de l'emprunt peut s'inscrire dans le cadre du programme opérationnel et il peut, à ce titre, bénéficier de l'aide financière de la Communauté visée à l'article 10. Toute action spécifique relevant de la prévention et de la gestion des crises est financée soit par ce type d'emprunts, soit directement, mais pas par les deux à la fois.
3. Les États membres disposent que:
a)
les programmes opérationnels comprennent deux ou plusieurs actions en faveur de l'environnement; ou
b)
au moins 10 % des dépenses engagées au titre des programmes opérationnels concernent des actions en faveur de l'environnement.
Les actions en faveur de l'environnement respectent les exigences relatives aux paiements agroenvironnementaux visées à l'article 39, paragraphe 3, premier alinéa, du règlement (CE) no 1698/2005 du Conseil du 20 septembre 2005 concernant le soutien au développement rural par le Fonds européen agricole pour le développement rural (FEADER) (14).
Lorsque 80 % au moins des membres d'une organisation de producteurs font l'objet d'un ou plusieurs engagements agroenvironnementaux identiques en vertu de cette disposition, chacun de ces engagements compte comme une action en faveur de l'environnement telle que visée au point a), premier alinéa.
Le financement des actions en faveur de l'environnement visé au premier alinéa couvre les surcoûts et les pertes de revenus découlant de l'action.
4. Le paragraphe 3 ne s'applique en Bulgarie et en Roumanie qu'à partir du 1er janvier 2011.
5. Les investissements qui ont pour effet d'intensifier la pression sur l'environnement ne sont autorisés que dans les cas où des mesures de protection efficaces de l'environnement contre ces pressions sont en place.
Article 10
Aide financière communautaire
1. L'aide financière communautaire est égale au montant des contributions financières visées à l'article 8, paragraphe 1, point a), effectivement versées et est limitée à 50 % du montant des dépenses réelles effectuées.
2. L'aide financière communautaire est plafonnée à 4,1 % de la valeur de la production commercialisée de chaque organisation de producteurs.
Ce pourcentage peut toutefois être porté à 4,6 % de la valeur de la production commercialisée à condition que le montant qui excède 4,1 % de la valeur de la production commercialisée soit uniquement destiné à des mesures de prévention et de gestion des crises.
3. À la demande d'une organisation de producteurs, le pourcentage visé au paragraphe 1 est porté à 60 % pour un programme ou une partie de programme opérationnel si celui-ci répond au moins à l'une des conditions suivantes:
a)
le programme est présenté par plusieurs organisations de producteurs de la Communauté opérant dans des États membres distincts pour des actions transnationales;
b)
le programme est présenté par une ou plusieurs organisations de producteurs engagées dans des dispositifs interprofessionnels;
c)
le programme couvre uniquement un soutien spécifique à la production de produits biologiques relevant du règlement (CEE) no 2092/91 du Conseil du 24 juin 1991 concernant le mode de production biologique de produits agricoles et sa présentation sur les produits agricoles et les denrées alimentaires (15);
d)
le programme est présenté par une organisation de producteurs de l'un des États membres qui ont adhéré à l'Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date et concerne des mesures exécutées avant la fin de l'année 2013;
e)
il s'agit du premier programme présenté par une organisation de producteurs reconnue ayant fusionné avec une autre organisation de producteurs reconnue;
f)
il s'agit du premier programme présenté par une association d'organisations de producteurs reconnue;
g)
le programme est présenté par des organisations de producteurs dans des États membres dont moins de 20 % de la production de fruits et légumes est commercialisée par des organisations de producteurs;
h)
le programme est présenté par une organisation de producteurs dans l'une des régions ultrapériphériques de la Communauté;
i)
il couvre uniquement le soutien spécifique d'actions visant à promouvoir la consommation de fruits et légumes chez les enfants dans les établissements scolaires.
4. Le pourcentage prévu au paragraphe 1 est de 100 % dans le cas de retraits du marché de fruits et légumes, qui n'excèdent pas 5 % du volume de la production commercialisée de chaque organisation de producteurs et qui sont écoulés par les moyens suivants:
a)
distribution gratuite à des œuvres de bienfaisance ou fondations charitables, agréées à cet effet par les États membres, pour leurs activités à l'égard des personnes reconnues par leur législation nationale comme ayant droit à des secours publics en raison notamment de l'insuffisance des ressources nécessaires à leur subsistance;
b)
distribution gratuite aux institutions pénitentiaires, aux écoles et établissements d'enseignement public, et aux colonies de vacances ainsi qu'aux hôpitaux et aux hospices pour vieillards désignés par les États membres, ceux-ci prenant toutes les mesures nécessaires pour que les quantités distribuées à ce titre s'ajoutent à celles achetées normalement par ces établissements.
Article 11
Aide financière nationale
1. Dans les régions des États membres où le degré d'organisation des producteurs est particulièrement faible, les États membres peuvent être autorisés par la Commission, sur demande dûment justifiée, à verser aux organisations de producteurs une aide financière nationale égale au maximum à 80 % des contributions financières visées à l'article 8, paragraphe 1, point a). Cette aide s'ajoute au fonds opérationnel.
Dans les régions des États membres dont moins de 15 % de la valeur de la production de fruits et légumes est commercialisée par des organisations de producteurs et dont la production de fruits et légumes représente au moins 15 % de la production agricole totale, l'aide visée au premier alinéa peut être remboursée par la Communauté à la demande de l'État membre concerné.
2. Les articles 87, 88 et 89 du traité ne s'appliquent pas à l'aide financière nationale autorisée en vertu du paragraphe 1.
Article 12
Cadre national et stratégie nationale applicables aux programmes opérationnels
1. Les États membres établissent un cadre national pour l'élaboration de cahiers des charges concernant les mesures visées à l'article 9, paragraphe 3. Ce cadre prévoit notamment que ces actions doivent satisfaire aux exigences du règlement (CE) no 1698/2005, notamment aux exigences de son article 5 en matière de complémentarité, de cohérence et de conformité.
Les États membres transmettent le projet d'un tel cadre à la Commission, qui peut en exiger la modification dans un délai de trois mois si elle constate que ce projet ne permet pas d'atteindre les objectifs fixés à l'article 174 du traité et dans le sixième programme communautaire d'action en matière d'environnement (16). Les investissements concernant des exploitations individuelles soutenus dans le cadre des programmes opérationnels respectent également ces objectifs.
2. Les États membres établissent une stratégie nationale en matière de programmes opérationnels à caractère durable dans le secteur des fruits et légumes. Une telle stratégie comporte les éléments suivants:
a)
une analyse de la situation en termes de forces et faiblesses et du potentiel de développement;
b)
la justification des priorités retenues;
c)
les objectifs des programmes opérationnels, ainsi que les instruments et les indicateurs de performance;
d)
l'évaluation des programmes opérationnels;
e)
les obligations en matière de compte rendu pour les organisations de producteurs.
La stratégie nationale intègre également le projet de cadre national visé au paragraphe 1.
3. Les paragraphes 1 et 2 ne s'appliquent pas aux États membres qui n'ont pas d'organisations de producteurs reconnues.
Article 13
Approbation des programmes opérationnels
1. Le projet de programme opérationnel est présenté aux autorités nationales compétentes, qui l'approuvent, le refusent ou en demandent la modification, dans le respect des dispositions du présent chapitre.
2. Les organisations de producteurs communiquent à l'État membre le montant prévisionnel du fonds opérationnel pour chaque année et présentent à cet effet des justifications appropriées fondées sur les prévisions du programme opérationnel, les dépenses de l'année en cours et éventuellement les dépenses des années précédentes, ainsi que, le cas échéant, sur les estimations des quantités de la production de l'année suivante.
3. L'État membre signifie à l'organisation de producteurs ou à l'association d'organisations de producteurs le montant prévisionnel de l'aide financière communautaire, selon les limites fixées à l'article 10.
4. Les versements de l'aide financière communautaire sont effectués en fonction des dépenses supportées pour les actions visées par le programme opérationnel. Pour les mêmes actions, des avances peuvent être réalisées sous dépôt de garantie ou de caution.
5. L'organisation de producteurs communique à l'État membre le montant définitif des dépenses de l'année précédente, accompagné des pièces justificatives nécessaires, afin de recevoir le solde de l'aide financière communautaire.
6. Le programme opérationnel et son financement par les producteurs et les organisations de producteurs, d'une part, et par des fonds communautaires, d'autre part, ont une durée minimale de trois ans et une durée maximale de cinq ans.
CHAPITRE III
Extension des règles aux producteurs d'une circonscription économique
Article 14
Extension des règles
1. Dans le cas où une organisation de producteurs opérant dans une circonscription économique déterminée est considérée, pour un produit donné, comme représentative de la production et des producteurs de cette circonscription, l'État membre concerné peut, à la demande de l'organisation de producteurs, rendre obligatoires pour les producteurs établis dans cette circonscription économique et non membres de l'organisation de producteurs:
a)
les règles visées à l'article 3, paragraphe 2, point a);
b)
les règles nécessaires à la mise en œuvre des mesures visées à l'article 9, paragraphe 2, point c).
Le premier alinéa s'applique à condition que ces règles:
a)
soient d'application depuis au moins une campagne de commercialisation;
b)
figurent sur la liste limitative établie à l'annexe I;
c)
soient rendues obligatoires pour une période maximale de trois campagnes de commercialisation.
Toutefois, les conditions visées au deuxième alinéa, point a), ne s'appliquent pas si les règles concernées sont celles qui sont énumérées à l'annexe I, points 1, 3 et 5. Dans ce cas, l'extension des règles ne peut pas s'appliquer pendant plus d'une campagne de commercialisation.
2. Aux fins du présent chapitre, on entend par «circonscription économique», une zone géographique constituée par des régions de production limitrophes ou avoisinantes dans lesquelles les conditions de production et de commercialisation sont homogènes.
Les États membres communiquent à la Commission la liste des circonscriptions économiques.
Dans un délai d'un mois à compter de cette communication, la Commission approuve la liste ou décide, après consultation de l'État membre concerné, les modifications que celui-ci doit y apporter. La Commission assure la publicité de la liste approuvée par les moyens qu'elle juge appropriés.
3. Une organisation de producteurs est considérée comme représentative au sens du paragraphe 1, lorsqu'elle regroupe au moins 50 % des producteurs de la circonscription économique dans laquelle elle opère et couvre au moins 60 % du volume de production de cette circonscription. Sans préjudice du paragraphe 5, pour le calcul de ces pourcentages, il n'est pas tenu compte des producteurs ou de la production des produits biologiques visés par le règlement (CEE) no 2092/91.
4. Les règles qui sont rendues obligatoires pour l'ensemble des producteurs d'une circonscription économique déterminée:
a)
ne doivent pas porter préjudice aux autres producteurs de l'État membre concerné ou de la Communauté;
b)
ne sont pas applicables, sauf si elles les visent spécifiquement, aux produits livrés à la transformation dans le cadre d'un contrat signé avant le début de la campagne de commercialisation, à l'exception des règles de connaissance de la production visées à l'article 3, paragraphe 2, point a);
c)
ne sont pas contraires à la réglementation communautaire et nationale en vigueur.
5. Les règles ne peuvent être rendues obligatoires pour les producteurs de produits biologiques visés par le règlement (CEE) no 2092/91, à moins qu'une telle mesure ait été acceptée par au moins 50 % desdits producteurs de la circonscription économique dans laquelle l'organisation de producteurs exerce ses activités et que l'organisation couvre au moins 60 % de la production concernée de cette circonscription.
Article 15
Notification
Les États membres communiquent sans délai à la Commission les règles qu'ils ont rendues obligatoires pour l'ensemble des producteurs d'une circonscription économique déterminée conformément à l'article 14, paragraphe 1. La Commission assure la publicité de ces règles par les moyens qu'elle juge appropriés.
Article 16
Abrogation
La Commission décide qu'un État membre doit retirer l'extension des règles qu'il a décidée en vertu de l'article 14, paragraphe 1:
a)
lorsqu'elle constate que, par l'extension en cause, la concurrence dans une partie substantielle du marché intérieur est exclue ou qu'il est porté atteinte à la liberté des échanges ou que les objectifs de l'article 33 du traité sont mis en péril;
b)
lorsqu'elle constate que l'article 81, paragraphe 1, du traité est applicable aux règles étendues aux autres producteurs. La décision de la Commission prise à l'égard de ces règles ne s'applique qu'à partir de la date de constatation;
c)
lorsqu'elle constate après vérification que les dispositions du présent chapitre n'ont pas été respectées.
Article 17
Contributions financières des producteurs non membres
Lorsque l'article 14, paragraphe 1 est appliqué, l'État membre concerné peut décider, sur présentation des pièces justificatives, que les producteurs non membres sont redevables à l'organisation de producteurs de la partie des contributions financières versées par les producteurs membres, dans la mesure où elles sont destinées à couvrir:
a)
les frais administratifs résultant de l'application du régime visé à l'article 14, paragraphe 1;
b)
les frais résultant des actions de recherche, d'étude de marché et de promotion des ventes entreprises par l'organisation ou l'association et bénéficiant à l'ensemble des producteurs de la circonscription.
Article 18
Extension des règles des associations d'organisations de producteurs
Aux fins du présent chapitre, toute référence aux organisations de producteurs s'entend également comme faite aux associations d'organisations de producteurs reconnues.
CHAPITRE IV
Rapports
Article 19
Rapports
Au plus tard le 31 décembre 2013, la Commission présente au Parlement européen et au Conseil, un rapport sur la mise en œuvre du présent titre en ce qui concerne les organisations de producteurs, les fonds opérationnels et les programmes opérationnels.
TITRE IV
ORGANISATIONS ET ACCORDS INTERPROFESSIONNELS
CHAPITRE I
Conditions et reconnaissance
Article 20
Conditions
Aux fins du présent règlement, on entend par «organisation interprofessionnelle», toute entité juridique:
a)
qui rassemble des représentants des activités économiques liées à la production et/ou au commerce et/ou à la transformation des produits visés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96;
b)
qui a été constituée à l'initiative de la totalité ou d'une partie des organisations ou associations qui la composent;
c)
qui mène, dans une ou plusieurs régions de la Communauté, deux ou plusieurs des activités suivantes, en prenant en compte les intérêts des consommateurs:
i)
amélioration de la connaissance et de la transparence de la production et du marché;
ii)
contribution à une meilleure coordination de la mise sur le marché des fruits et légumes, notamment par des recherches ou des études de marché;
iii)
élaboration de contrats types compatibles avec la réglementation communautaire;
iv)
développement plus poussé de la mise en valeur des fruits et légumes;
v)
informations et recherches nécessaires à l'orientation de la production vers des produits plus adaptés aux besoins du marché et aux goûts et aspirations des consommateurs, notamment en matière de qualité des produits et de protection de l'environnement;
vi)
recherche de méthodes permettant la limitation de l'usage des produits phytosanitaires et d'autres intrants et garantissant la qualité des produits ainsi que la préservation des sols et des eaux;
vii)
mise au point de méthodes et d'instruments pour améliorer la qualité des produits;
viii)
mise en valeur et protection de l'agriculture biologique et des appellations d'origine, labels de qualité et indications géographiques;
ix)
promotion de la production intégrée ou autres méthodes de production respectueuses de l'environnement;
x)
définition, en ce qui concerne les règles de production et de commercialisation énumérées à l'annexe I, points 2 et 3, de règles plus strictes que les dispositions des réglementations communautaires ou nationales;
d)
qui a été reconnue par l'État membre concerné dans les conditions énoncées à l'article 21.
Article 21
Reconnaissance
1. Si les structures de l'État membre le justifient, les États membres peuvent reconnaître comme organisations interprofessionnelles, toutes les organisations établies sur leur territoire qui en font la demande, à condition qu'elles:
a)
exercent leur activité dans une ou plusieurs régions à l'intérieur de l'État membre concerné;
b)
représentent une part significative de la production et/ou du commerce et/ou de la transformation des fruits et légumes et des produits transformés à base de fruits et légumes dans la ou les régions considérées et, dans le cas où elles concernent plusieurs régions, qu'elles justifient d'une représentativité minimale, pour chacune des branches regroupées, dans chacune des régions concernées;
c)
mènent deux ou plusieurs des activités mentionnées à l'article 20, point c);
d)
n'accomplissent pas elles-mêmes d'activités ni de production ni de transformation ni de commercialisation de fruits et légumes ou de produits transformés à base de fruits et légumes;
e)
ne soient pas elles-mêmes engagées dans l'un des accords, décisions et pratiques concertées visés à l'article 22, paragraphe 4.
2. Avant la reconnaissance, les États membres notifient à la Commission les organisations interprofessionnelles qui ont présenté une demande de reconnaissance, avec toutes les informations utiles relatives à la représentativité de ces organisations et aux différentes activités qu'elles poursuivent, ainsi que tous les autres éléments d'appréciation nécessaires.
La Commission peut s'opposer à la reconnaissance dans un délai de deux mois à compter de la notification.
3. Les États membres:
a)
décident de l'octroi de la reconnaissance dans un délai de trois mois à compter de l'introduction de la demande accompagnée de toutes les pièces justificatives;
b)
effectuent à intervalles réguliers des contrôles pour s'assurer que les organisations interprofessionnelles respectent les conditions de la reconnaissance, infligent les sanctions applicables à ces organisations en cas de non-respect ou d'irrégularités concernant les mesures prévues par le présent règlement et décident, si nécessaire, du retrait de leur reconnaissance;
c)
retirent la reconnaissance si:
i)
les conditions prévues par le présent chapitre pour la reconnaissance ne sont plus remplies;
ii)
l'organisation interprofessionnelle est engagée dans l'un des accords, décisions et pratiques concertées visés à l'article 22, paragraphe 3, sans préjudice de toute autre sanction infligée en application de la législation nationale;
iii)
l'organisation interprofessionnelle manque à l'obligation de notification visée à l'article 22, paragraphe 2;
d)
communiquent à la Commission, dans un délai de deux mois, toute décision d'octroi, de refus ou de retrait de la reconnaissance.
4. Les conditions et la fréquence selon lesquelles les États membres font rapport à la Commission sur les activités des organisations interprofessionnelles sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96.
La Commission peut, à la suite de contrôles, demander à un État membre de retirer la reconnaissance qu'il a accordée.
5. La reconnaissance vaut autorisation de poursuivre les activités définies à l'article 20, point c), sous réserve des autres dispositions du présent règlement.
6. La Commission assure la publicité d'une liste des organisations interprofessionnelles reconnues, par les moyens qu'elle juge appropriés, avec l'indication de la circonscription économique ou de la zone de leurs activités, ainsi que des actions menées au sens de l'article 23. Les retraits de reconnaissance sont également rendus publics.
CHAPITRE II
Règles de concurrence
Article 22
Application des règles de concurrence
1. Par dérogation à l'article 1er du règlement (CE) no 1184/2006 du Conseil du 24 juillet 2006 portant application de certaines règles de concurrence à la production et au commerce des produits agricoles (version codifiée) (17), l'article 81, paragraphe 1, du traité ne s'applique pas aux accords, aux décisions et aux pratiques concertées des organisations interprofessionnelles reconnues, lorsque l'objet est l'exercice des activités visées à l'article 20, point c), du présent règlement.
2. Le paragraphe 1 ne s'applique que:
a)
si les accords, les décisions et les pratiques concertées ont été notifiés à la Commission;
b)
si cette dernière, dans un délai de deux mois à compter de la communication de tous les éléments d'appréciation nécessaires, n'a pas déclaré l'incompatibilité de ces accords, de ces décisions ou de ces pratiques concertées avec la réglementation communautaire.
3. Les accords, décisions et pratiques concertées ne peuvent entrer en vigueur avant que le délai prévu au paragraphe 2, point b), ne soit écoulé.
4. Les accords, décisions et pratiques concertées ci-après sont considérés, en tout état de cause, incompatibles avec la réglementation communautaire:
a)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent entraîner toute forme de cloisonnement des marchés à l'intérieur de la Communauté;
b)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent nuire au bon fonctionnement de l'organisation des marchés;
c)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent créer des distorsions de concurrence et qui ne sont pas indispensables pour atteindre les objectifs de la politique agricole commune poursuivis par l'activité de l'organisation interprofessionnelle;
d)
les accords, décisions et pratiques concertées qui comportent la fixation de prix, sans préjudice des activités exercées par les organisations interprofessionnelles dans le cadre de l'application de dispositions spécifiques de la réglementation communautaire;
e)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent créer des discriminations ou éliminer la concurrence pour une partie substantielle des produits en question.
5. Si la Commission constate, après l'expiration du délai de deux mois visé au paragraphe 2, point b), que les conditions d'application du paragraphe 1 ne sont pas remplies, elle prend une décision déclarant l'article 81, paragraphe 1, du traité applicable à l'accord, à la décision ou à la pratique concertée en cause.
La décision de la Commission ne peut être appliquée antérieurement au jour de sa notification à l'organisation interprofessionnelle concernée, sauf si cette dernière a donné des indications inexactes ou a abusé de l'exemption prévue au paragraphe 1.
6. Dans le cas d'accords pluriannuels, la notification de la première année est valable pour les années suivantes de l'accord. Toutefois, dans ce cas, la Commission peut, de sa propre initiative ou à la demande d'un État membre, à tout moment déclarer qu'il y a incompatibilité.
CHAPITRE III
Extension des règles
Article 23
Extension des règles
1. Dans le cas où une organisation interprofessionnelle opérant dans une ou plusieurs régions déterminées d'un État membre est considérée, pour un produit déterminé, comme représentative de la production ou du commerce ou de la transformation de ce produit, l'État membre concerné peut, à la demande de cette organisation interprofessionnelle, rendre obligatoires, pour une période de temps limitée et pour d'autres opérateurs, individuels ou non, opérant dans la ou les régions en question et non membres de cette organisation, certains accords, certaines décisions ou certaines pratiques concertées arrêtés dans le cadre de cette organisation.
2. Une organisation interprofessionnelle est considérée comme représentative au sens du paragraphe 1 lorsqu'elle regroupe au moins les deux tiers de la production ou du commerce ou de la transformation du produit ou des produits concernés dans la ou les régions considérées d'un État membre. Dans le cas où la demande d'extension des règles couvre plusieurs régions, l'organisation interprofessionnelle justifie d'une représentativité minimale pour chacune des branches regroupées, dans chacune des régions considérées.
3. Les règles dont l'extension peut être demandée:
a)
portent sur l'un des objets suivants:
i)
connaissance de la production et du marché;
ii)
règles de production plus strictes que les dispositions édictées par les réglementations communautaire ou nationales;
iii)
élaboration de contrats types compatibles avec la réglementation communautaire;
iv)
règles de commercialisation;
v)
règles de protection de l'environnement;
vi)
actions de promotion et de mise en valeur de la production;
vii)
actions de protection de l'agriculture biologique et des appellations d'origine, labels de qualité et indications géographiques;
b)
sont d'application depuis au moins une campagne de commercialisation;
c)
ne peuvent être rendues obligatoires que pour une période maximale de trois campagnes de commercialisation;
d)
ne portent pas préjudice aux autres opérateurs de l'État membre concerné ou de la Communauté.
Toutefois, les conditions visées au point b) du premier alinéa ne s'appliquent pas si les règles concernées sont celles qui sont énumérées à l'annexe I, points 1, 3 et 5. Dans ce cas, l'extension des règles ne peut pas s'appliquer pendant plus d'une campagne de commercialisation.
4. Les règles visées au paragraphe 3, point a), sous ii), iv) et v), ne sont pas autres que celles qui figurent à l'annexe I. Les règles visées au paragraphe 3, point a), sous ii), ne s'appliquent pas aux produits dont le lieu de production est situé en dehors de la ou des régions déterminées visées au paragraphe 1.
Article 24
Notification et abrogation
1. Les États membres communiquent sans délai à la Commission les règles qu'ils ont rendues obligatoires pour l'ensemble des opérateurs d'une ou de plusieurs régions déterminées conformément à l'article 23, paragraphe 1. La Commission assure la publicité de ces règles par les moyens qu'elle juge appropriés.
2. Avant que les règles soient rendues publiques, la Commission informe le comité prévu à l'article 46, paragraphe 1, du règlement (CE) no 2200/96 de toute notification d'extension d'accords interprofessionnels.
3. La Commission décide qu'un État membre doit retirer l'extension des règles qu'il a décidée, dans les cas visés à l'article 16.
Article 25
Contributions financières des non-membres
Dans le cas d'extension de règles pour un ou plusieurs produits et lorsqu'une ou plusieurs actions, mentionnées à l'article 23, paragraphe 3, point a), poursuivies par une organisation interprofessionnelle reconnue présentent un intérêt économique général pour les personnes dont les activités sont liées à ce ou ces produits, l'État membre qui a accordé la reconnaissance peut décider que les personnes ou les groupes non membres de l'organisation interprofessionnelle qui bénéficient de ces actions sont redevables auprès de l'organisation d'un montant égal à tout ou partie des contributions financières versées par les membres, dans la mesure où ces dernières sont destinées à couvrir les frais résultant directement de la conduite des actions en question.
TITRE V
ÉCHANGES AVEC LES PAYS TIERS
CHAPITRE I
Dispositions générales
Article 26
Principes généraux
Sauf dispositions contraires prévues par le présent règlement ou adoptées en vertu de celui-ci, sont interdites dans les échanges avec les pays tiers:
a)
la perception de toute taxe d'effet équivalant à un droit de douane;
b)
l'application de toute restriction quantitative ou mesure d'effet équivalent.
Article 27
Nomenclature combinée
Les règles générales d'interprétation de la nomenclature combinée et les règles particulières relatives à son application s'appliquent aux fins du classement tarifaire des produits relevant du présent titre. La nomenclature tarifaire résultant de l'application du présent règlement est reprise dans le tarif douanier commun.
CHAPITRE II
Importations
Section I
Certificats d'importation
Article 28
Systèmes facultatifs de certification à l'importation
La Commission peut subordonner les importations dans la Communauté d'un ou de plusieurs des produits relevant du présent règlement à la présentation d'un certificat d'importation.
Article 29
Délivrance des certificats
Les certificats d'importation sont délivrés par les États membres à tout intéressé qui en fait la demande, quel que soit son lieu d'établissement dans la Communauté, sauf disposition contraire établie par le Conseil, et sans préjudice des dispositions prises aux fins du présent chapitre.
Article 30
Validité
Les certificats d'importation sont valables dans toute la Communauté.
Article 31
Garantie
1. Sauf dispositions contraires prévues conformément à la procédure visée à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96, la délivrance des certificats est subordonnée au dépôt d'une garantie assurant la réalisation des importations pendant la durée de validité des certificats.
2. Sauf cas de force majeure, la garantie reste acquise en tout ou en partie si l'importation n'est pas réalisée ou n'est réalisée que partiellement dans ce délai.
Article 32
Modalités d'application
Les modalités d'application de la présente section, y compris la durée de validité des certificats et le montant de la garantie, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96.
Section II
Droits à l'importation et système des prix d'entrée
Article 33
Droits à l'importation
Sauf dispositions contraires prévues par le présent règlement, les taux des droits à l'importation du tarif douanier commun s'appliquent aux produits relevant du présent règlement.
Article 34
Système des prix d'entrée
1. Dans la mesure où l'application des droits du tarif douanier commun dépend du prix d'entrée du lot importé, la réalité de ce prix est vérifiée à l'aide d'une valeur forfaitaire à l'importation, calculée par la Commission, par origine et par produit, sur la base de la moyenne pondérée des cours des produits concernés sur les marchés d'importation représentatifs des États membres ou, le cas échéant, sur d'autres marchés.
Toutefois, des dispositions spécifiques peuvent être arrêtées, selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96, pour la vérification du prix d'entrée des importations de produits essentiellement destinés à la transformation.
2. Dans le cas où le prix d'entrée déclaré du lot concerné est supérieur à la valeur forfaitaire à l'importation, augmentée d'une marge qui est arrêtée conformément à la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et qui ne peut pas dépasser la valeur forfaitaire de plus de 10 %, le dépôt d'une garantie égale aux droits à l'importation, déterminée sur la base de la valeur forfaitaire à l'importation, est requis.
3. Dans la mesure où le prix d'entrée du lot concerné n'est pas déclaré au moment du passage en douane, l'application des droits du tarif douanier commun dépend de la valeur forfaitaire à l'importation ou de l'application, dans des conditions à déterminer conformément à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96, des dispositions pertinentes de la législation douanière.
4. Les modalités d'application du présent article sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96.
Article 35
Droits à l'importation additionnels
1. Un droit à l'importation additionnel est appliqué aux importations, effectuées aux taux de droit établis aux articles 33 et 34, d'un ou de plusieurs produits relevant du présent règlement afin d'éviter ou de neutraliser les effets préjudiciables sur le marché communautaire qui pourraient résulter de ces importations:
a)
si les importations sont effectuées à un prix inférieur au niveau notifié par la Communauté à l'Organisation mondiale du commerce («prix de déclenchement»), ou
b)
si le volume des importations d'une année donnée dépasse un certain niveau («volume de déclenchement»).
Le volume de déclenchement est fixé sur la base des possibilités d'accès au marché définies comme étant les importations en pourcentage de la consommation intérieure correspondante pendant les trois années précédentes.
2. Le droit à l'importation additionnel n'est pas exigé lorsque les importations ne risquent pas de perturber le marché communautaire ou que les effets seraient disproportionnés par rapport à l'objectif recherché.
3. Aux fins du paragraphe 1, point a), les prix à l'importation sont déterminés sur la base des prix à l'importation CAF de l'expédition considérée.
Les prix à l'importation CAF sont vérifiés au regard des prix représentatifs du produit concerné sur le marché mondial ou sur le marché d'importation communautaire dudit produit.
4. Les modalités d'application du présent article sont arrêtées conformément à la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96. Ces modalités portent notamment sur:
a)
les produits auxquels des droits à l'importation additionnels sont appliqués;
b)
les autres critères nécessaires pour assurer l'application du paragraphe 1 du présent article.
Section III
Gestion des contingents d'importation
Article 36
Contingents tarifaires
1. Les contingents tarifaires à l'importation pour les produits relevant du présent règlement, découlant des accords conclus conformément à l'article 300 du traité ou de tout acte du Conseil, sont ouverts et administrés par la Commission conformément aux modalités arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96.
2. Les contingents tarifaires sont administrés de manière à éviter toute discrimination entre les opérateurs concernés, au moyen d'une des méthodes suivantes ou d'une combinaison de ces méthodes, ou encore d'une autre méthode appropriée:
a)
méthode fondée sur l'ordre chronologique d'introduction des demandes (selon le principe du «premier arrivé, premier servi»);
b)
méthode de répartition en proportion des quantités demandées lors de l'introduction des demandes (méthode dite de «l'examen simultané»);
c)
méthode fondée sur la prise en compte des courants d'échanges traditionnels (méthode dite des «opérateurs traditionnels/nouveaux venus»).
3. La méthode d'administration adoptée tient dûment compte, le cas échéant, des besoins d'approvisionnement du marché communautaire et de la nécessité de préserver l'équilibre de ce marché.
Article 37
Ouverture des contingents tarifaires
La Commission prévoit, conformément à la procédure visée à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96, l'ouverture de contingents tarifaires annuels, si nécessaire selon un échelonnement approprié sur l'année, et détermine la méthode d'administration à appliquer.
Les modalités d'application de la présente section sont arrêtées selon la même procédure, notamment en ce qui concerne:
a)
les garanties quant à la nature, à la provenance et à l'origine du produit;
b)
la reconnaissance du document permettant de vérifier les garanties visées au point a);
c)
les conditions de délivrance et la durée de validité des certificats d'importation.
Section IV
Mesures de sauvegarde et perfectionnement actif
Article 38
Mesures de sauvegarde
1. Des mesures de sauvegarde à l'égard des importations dans la Communauté sont prises par la Commission, sous réserve des dispositions du paragraphe 3 du présent article, conformément aux règlements (CE) no 519/94 (18) et (CE) no 3285/94 (19) du Conseil.
2. À moins que le Conseil n'en dispose autrement, des mesures de sauvegarde à l'égard des importations dans la Communauté prévues dans le cadre des accords internationaux conclus conformément à l'article 300 du traité sont prises par la Commission conformément au paragraphe 3 du présent article.
3. Les mesures de sauvegarde visées aux paragraphes 1 et 2 peuvent être prises par la Commission à la demande d'un État membre ou bien de sa propre initiative. Si la Commission est saisie d'une demande par un État membre, elle prend une décision dans les cinq jours ouvrables qui suivent la réception de cette demande.
Ces mesures de sauvegarde sont notifiées aux États membres et sont immédiatement applicables.
Tout État membre peut déférer au Conseil les décisions prises par la Commission en vertu des paragraphes 1 et 2 dans un délai de cinq jours ouvrables à compter du jour de leur notification. Le Conseil se réunit sans délai. Il peut, à la majorité qualifiée, modifier ou annuler les décisions en cause dans un délai d'un mois à compter du jour où elles lui ont été déférées.
4. Lorsque la Commission estime que l'abrogation ou la modification des mesures de sauvegarde prises en vertu des paragraphes 1 ou 2 s'impose, elle procède comme suit:
a)
si le Conseil a statué sur ces mesures, elle lui propose leur abrogation ou leur modification. Le Conseil statue à la majorité qualifiée;
b)
dans tous les autres cas, elle abroge ou modifie les mesures de sauvegarde communautaires.
Article 39
Suspension du régime de perfectionnement actif
1. Lorsque le marché communautaire est perturbé ou risque d'être perturbé en raison de l'application du régime de perfectionnement actif, la Commission peut, à la demande d'un État membre ou de sa propre initiative, suspendre totalement ou partiellement le recours à ce régime pour les produits qui relèvent du présent règlement. Si la Commission est saisie d'une demande par un État membre, elle prend une décision dans les cinq jours ouvrables qui suivent la réception de cette demande.
Les mesures sont notifiées aux États membres et sont immédiatement applicables.
Tout État membre peut déférer au Conseil les mesures prises par la Commission au titre du premier alinéa dans un délai de cinq jours ouvrables à compter du jour de leur notification. Le Conseil se réunit sans délai. Il peut, à la majorité qualifiée, modifier ou annuler les mesures en cause dans un délai d'un mois à compter du jour où elles lui ont été déférées.
2. Dans la mesure nécessaire au bon fonctionnement de l'organisation commune des marchés pour les produits visés par le présent règlement, le recours au régime de perfectionnement actif en ce qui concerne ces produits peut être totalement ou partiellement interdit par le Conseil, statuant conformément à la procédure prévue à l'article 37, paragraphe 2, du traité.
CHAPITRE III
Exportations
Section I
Certificats d'exportation
Article 40
Systèmes facultatifs de certification à l'exportation
1. La Commission peut décider de subordonner les exportations en provenance de la Communauté de produits relevant du présent règlement à la présentation d'un certificat d'exportation.
2. Les articles 29, 30 et 31 s'appliquent mutatis mutandis.
3. Les modalités d'application du présent article, y compris la durée de validité des certificats et le montant de la garantie, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96.
Section II
Suspension du perfectionnement passif
Article 41
Suspension du régime de perfectionnement passif
1. Lorsque le marché communautaire est perturbé ou risque d'être perturbé en raison de l'application du régime de perfectionnement passif, la Commission peut, à la demande d'un État membre ou de sa propre initiative, suspendre totalement ou partiellement le recours à ce régime pour les produits qui relèvent du présent règlement. Si la Commission est saisie d'une demande par un État membre, elle prend une décision dans les cinq jours ouvrables qui suivent la réception de cette demande.
Les mesures sont notifiées aux États membres et sont immédiatement applicables.
Tout État membre peut déférer au Conseil les mesures prises par la Commission au titre du premier alinéa dans un délai de cinq jours ouvrables à compter du jour de leur notification. Le Conseil se réunit sans délai. Il peut, à la majorité qualifiée, modifier ou annuler les mesures en cause dans un délai d'un mois à compter du jour où elles lui ont été déférées.
2. Dans la mesure nécessaire au bon fonctionnement de l'organisation commune des marchés pour les produits visés par le présent règlement, le recours au régime de perfectionnement passif en ce qui concerne ces produits peut être totalement ou partiellement interdit par le Conseil, statuant conformément à la procédure prévue à l'article 37, paragraphe 2, du traité.
TITRE VI
DISPOSITIONS D'APPLICATION, DISPOSITIONS MODIFICATRICES ET DISPOSITIONS FINALES
CHAPITRE I
Dispositions d'application
Article 42
Modalités d'application
Les modalités d'application du présent règlement peuvent être arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96. Elles comprennent notamment:
a)
les modalités d'application du titre II, y compris:
i)
les produits soumis à la normalisation et les normes de commercialisation visées à l'article 2, en particulier en vue de définir la qualité saine, loyale et marchande d'un produit;
ii)
les règles relatives aux inspections de conformité, notamment à leur application cohérente dans les États membres;
iii)
les règles relatives aux dérogations à l'application des normes de commercialisation;
iv)
les règles relatives à la présentation, à la commercialisation et à l'étiquetage;
v)
les règles d'application des normes de commercialisation aux produits importés dans la Communauté et aux produits exportés à partir de cette dernière;
b)
les modalités d'application des dispositions du titre III, y compris:
i)
les règles relatives aux organisations transnationales de producteurs et aux associations transnationales d'organisations de producteurs, y compris l'assistance administrative que doivent apporter les autorités nationales compétentes dans le cas de la coopération transnationale;
ii)
les règles concernant le financement des mesures visées à l'article 7, entre autres les seuils et les plafonds applicables à l'aide et au degré de cofinancement communautaire de l'aide;
iii)
la proportion du remboursement de l'aide financière visée à l'article 11, paragraphe 1, et les modalités d'application de ce remboursement;
iv)
les règles relatives aux investissements concernant des exploitations individuelles;
v)
les dates de communication et de notification visées à l'article 13;
vi)
les dispositions concernant le paiement partiel de l'aide financière communautaire visée à l'article 13;
c)
les modalités d'application des dispositions du titre IV;
d)
les règles relatives aux contrôles administratifs et aux contrôles physiques à réaliser par les États membres eu égard au respect des obligations découlant de l'application du présent règlement;
e)
le régime de sanctions administratives à appliquer en cas de non-respect des obligations découlant de l'application du présent règlement. Les sanctions administratives sont fonction de la gravité, de l'étendue, de la persistance et de la répétition du non-respect constaté;
f)
les règles en matière de recouvrement des sommes indûment payées découlant de l'application du présent règlement;
g)
les règles en matière de compte rendu sur les contrôles effectués et leurs résultats;
h)
les modalités d'application des dispositions du titre V, y compris les mesures spécifiquement prévues dans ledit titre;
i)
les modalités selon lesquelles sont déterminées les informations nécessaires à l'application de l'article 44, ainsi que les modalités relatives à la forme, au contenu, au calendrier et aux échéances applicables et au régime de transmission ou de mise à disposition des informations et documents;
j)
les mesures requises pour faciliter le passage des dispositions prévues dans les règlements (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96 à celles qui sont établies par le présent règlement, notamment les règles relatives à l'application de l'article 55 du présent règlement.
CHAPITRE II
Modifications, abrogation et dispositions finales
Article 43
Aides d'État
Sauf dispositions contraires du présent règlement, les articles 87, 88 et 89 du traité s'appliquent à la production et aux échanges des produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96, et à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2201/96, et de pommes de terre, à l'état frais ou réfrigéré, relevant du code NC 0701.
Par dérogation au premier alinéa:
a)
Les États membres peuvent continuer à fournir jusqu'au 31 décembre 2011, des aides d'État dans le cadre d'un régime existant pour la production et les échanges de pommes de terre, à l'état frais ou réfrigéré, relevant du code NC 0701;
b)
L'Espagne et l'Italie peuvent, au cours de la campagne de commercialisation 2007-2008, fournir une aide d'État d'un montant maximum de 15 millions d'EUR afin d'aider le secteur de la transformation des tomates à s'adapter aux dispositions du présent règlement.
c)
Les États membres peuvent fournir une aide d'État jusqu'au 31 décembre 2010 aux conditions suivantes:
i)
l'aide d'État est versée uniquement aux producteurs de fruits et légumes qui ne sont pas membres d'une organisation de producteurs reconnue et qui souscrivent un contrat avec une telle organisation dans lequel ils acceptent d'appliquer les mesures de prévention et de gestion des crises de l'organisation de producteurs concernée;
ii)
le montant de l'aide versée à ces producteurs ne dépasse pas 75 % de l'aide communautaire perçue par les membres de l'organisation de producteurs concernée; et
iii)
l'État membre concerné présente à la Commission avant le 31 décembre 2010 au plus tard un rapport sur l'utilité et l'efficacité de l'aide d'État, dans lequel il évalue notamment dans quelle mesure cette aide a soutenu l'organisation du secteur. La Commission examinera le rapport et décidera s'il y a lieu de formuler des propositions appropriées.
Article 44
Communications
Les États membres et la Commission se communiquent réciproquement toute information nécessaire à l'application du présent règlement ou à la surveillance et l'analyse du marché, ainsi qu'au respect des obligations internationales relatives aux produits visés par le présent règlement.
Article 45
Dépenses
Les dépenses effectuées au titre du présent règlement sont considérées comme des interventions destinées à la régulation des marchés agricoles au sens de l'article 3, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 1290/2005.
Article 46
Modification du règlement (CEE) no 827/68
À l'annexe du règlement (CEE) no 827/68, le texte du code NC 0910 est remplacé par le texte suivant:
«ex 0910
Gingembre, curcuma, feuilles de laurier, curry et autres épices, à l'exception du thym et du safran»
Article 47
Modification du règlement (CE) no 2200/96
Le règlement (CE) no 2200/96 est modifié comme suit.
1)
À l'article 1er, paragraphe 2, le tableau est remplacé par le tableau suivant:
«Code NC
Désignation des marchandises
0702 00 00
Tomates, à l'état frais ou réfrigéré
0703
Oignons, échalotes, aulx, poireaux et autres légumes alliacés, à l'état frais ou réfrigéré
0704
Choux, choux-fleurs, choux frisés, choux-raves et produits comestibles similaires du genre Brassica, à l'état frais ou réfrigéré
0705
Laitues (Lactuca sativa) et chicorées (Chicorium spp. ), à l'état frais ou réfrigéré
0706
Carottes, navets, betteraves à salade, salsifis, céleris-raves, radis et racines comestibles similaires, à l'état frais ou réfrigéré
0707 00
Concombres et cornichons, à l'état frais ou réfrigéré
0708
Légumes à cosse, écossés ou non, à l'état frais ou réfrigéré
ex 0709
Autres légumes, à l'état frais ou réfrigéré, à l'exclusion des légumes des sous-positions 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 et 0709 90 60
ex 0802
Autres fruits à coques, frais ou secs, même sans leurs coques ou décortiqués, à l'exclusion des noix d'arec (ou de bétel) et noix de kola relevant de la sous-position 0802 90 20
0803 00 11
Bananes plantains fraîches
ex 0803 00 90
Bananes plantains sèches
0804 20 10
Figues, fraîches
0804 30 00
Ananas
0804 40 00
Avocats
0804 50 00
Goyaves, mangues et mangoustans
0805
Agrumes, frais ou secs
0806 10 10
Raisins, frais, de table
0807
Melons (y compris les pastèques) et papayes, frais
0808
Pommes, poires et coings, frais
0809
Abricots, cerises, pêches (y compris les brugnons et nectarines), prunes et prunelles, frais
0810
Autres fruits frais
0813 50 31
0813 50 39
Mélanges constitués exclusivement de fruits à coques relevant des codes NC 0801 et 0802
0910 20
Safran
ex 0910 99
Thym, à l'état frais ou réfrigéré
ex 1211 90 85
Basilic, mélisse, menthe, origanum vulgare (origan/marjolaine vulgaire), romarin, sauge, à l'état frais ou réfrigéré
1212 99 30
Caroubes;»
2.
Les titres I à VI, les articles 43 et 44, les articles 47 à 57 et les annexes I à V sont supprimés;
3.
L'article 46 est remplacé par le texte suivant:
«Article 46
1. La Commission est assistée par un comité de gestion des fruits et légumes (ci-après dénommé “le comité”).
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
La période prévue à l'article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à un mois.»
Article 48
Modification du règlement (CE) no 2201/96
Le règlement (CE) no 2201/96 est modifié comme suit.
1)
À l'article 1er, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Les campagnes de commercialisation des produits visés au paragraphe 2 sont fixées, si nécessaire, conformément à la procédure prévue à l'article 46, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96.»
2)
Les titres I et II, les articles 23 à 32 et les annexes I à III sont supprimés.
Article 49
Modification du règlement (CE) no 2826/2000
Le règlement (CE) no 2826/2000 est modifié comme suit.
1)
À l'article 5, paragraphe 3, l'alinéa suivant est ajouté:
«En ce qui concerne la promotion des fruits et légumes frais, une attention particulière est accordée aux actions de promotion s'adressant aux enfants dans les établissements scolaires.»
2)
À l'article 9, paragraphe 2, l'alinéa suivant est ajouté:
«Le pourcentage visé au premier alinéa est de 60 % pour les actions de promotion des fruits et légumes destinées spécifiquement aux enfants dans les établissements scolaires.»
Article 50
Modification de la directive 2001/112/CE
À l'article 7 de la directive 2001/112/CE, le tiret suivant est ajouté:
«-
la mise en conformité de la présente directive avec les normes internationales pertinentes, le cas échéant.»
Article 51
Modification de la directive 2001/113/CE
À l'article 5 de la directive 2001/113/CE, le tiret suivant est ajouté:
«-
la mise en conformité de la présente directive avec les normes internationales pertinentes, le cas échéant.»
Article 52
Modification du règlement (CE) no 1782/2003
Le règlement (CE) no 1782/2003 est modifié comme suit.
1)
À l'article 33, paragraphe 1, le point a) est remplacé par le texte suivant:
«a)
s'ils se sont vu octroyer un paiement au cours de la période de référence visée à l'article 38 au titre d'au moins un des régimes de soutien visés à l'annexe VI, ou, dans le cas de l'huile d'olive, au cours des campagnes de commercialisation visées à l'article 37, paragraphe 1, deuxième alinéa, ou bien s'ils ont bénéficié, dans le cas de la betterave à sucre, de la canne à sucre et de la chicorée, de mesures de soutien du marché au cours de la période représentative visée à l'annexe VII, point K, ou, dans le cas des bananes, d'une compensation de la perte de revenu au cours de la période représentative visée à l'annexe VII, point L, ou, dans le cas des fruits et légumes, des pommes de terre de conservation et des pépinières, s'ils étaient producteurs de fruits et légumes, de pommes de terre de conservation ou de pépinières au cours de la période représentative appliquée par les États membres pour ces produits conformément à l'annexe VII, point M;»
2)
À l'article 37, paragraphe 1, l'alinéa suivant est ajouté:
«En ce qui concerne les fruits et légumes, les pommes de terre de conservation et les pépinières, le montant de référence est calculé et adapté conformément à l'annexe VII, point M.»
3)
À l'article 40, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Si la totalité de la période de référence a été affectée par un cas de force majeure ou des circonstances exceptionnelles, l'État membre calcule le montant de référence sur la base de la période 1997 à 1999.
Dans le cas de la betterave à sucre, de la canne à sucre et de la chicorée, le montant de référence est calculé sur la base de la campagne de commercialisation précédant la période représentative choisie conformément à l'annexe VII, point K. Dans le cas des bananes, ce montant est calculé sur la base de la campagne de commercialisation précédant la période représentative choisie conformément à l'annexe VII, point L. Dans le cas des fruits et légumes, des pommes de terre de conservation et des pépinières, il est calculé sur la base de la campagne de commercialisation précédant la période représentative choisie conformément à l'annexe VII, point M. Dans ces cas, le paragraphe 1 s'applique mutatis mutandis.»
4)
À l'article 42, paragraphe 8, l'alinéa suivant est ajouté:
«Toutefois, en cas d'application du paragraphe 5, les États membres peuvent décider que, pour 2007, les droits au paiement non utilisés correspondant à un nombre équivalent d'hectares déclarés par l'agriculteur et destinés à la culture de pommes de terre de conservation ou de fruits et légumes ne seront pas versés à la réserve nationale.»
5)
À l'article 43, paragraphe 2, le point a) est remplacé par le texte suivant:
«a)
dans le cas des aides à la fécule de pomme de terre, aux fourrages séchés, aux semences, aux oliveraies et au tabac énumérées à l'annexe VII, le nombre d'hectares dont la production a bénéficié d'une aide au cours de la période de référence, tel qu'il est calculé à l'annexe VII, points B, D, F, H et I;
a bis)
dans le cas de la betterave à sucre, de la canne à sucre et de la chicorée, le nombre d'hectares tel qu'il est calculé à l'annexe VII, point K, 4;
a ter)
dans le cas des bananes, le nombre d'hectares tel qu'il est calculé à l'annexe VII, point L;
a quater)
dans le cas des fruits et légumes, des pommes de terre de conservation et des pépinières, le nombre d'hectares tel qu'il est calculé à l'annexe VII, point M;»
6)
À l'article 44, paragraphe 2, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Par “hectare admissible au bénéfice de l'aide”, on entend également:
a)
toute superficie plantée en houblon ou soumise à une obligation de mise au repos temporaire;
b)
toute superficie plantée en oliviers;
c)
toute superficie plantée en bananiers;
d)
toute superficie occupée par des cultures permanentes de fruits et légumes;
e)
les pépinières.»
7)
À l'article 45, le paragraphe suivant est ajouté:
«3. Toutefois, pour 2007, dans les États membres qui ne se sont pas prévalus de la possibilité prévue à l'article 71 et qui ne se prévalent pas de la possibilité prévue à l'article 51, deuxième alinéa, les droits au paiement non utilisés correspondant à un nombre équivalent d'hectares déclarés par l'agriculteur et destinés à la culture de pommes de terre de conservation ou de fruits et légumes ne seront pas versés à la réserve nationale.»
8)
L'article 51 est remplacé par le texte suivant:
«Article 51
Utilisation agricole des terres
Les agriculteurs peuvent utiliser les parcelles déclarées conformément à l'article 44, paragraphe 3, pour toute activité agricole à l'exception des cultures permanentes. Ils peuvent cependant utiliser les parcelles pour les cultures permanentes suivantes:
a)
houblon;
b)
oliviers;
c)
bananes;
d)
cultures permanentes de fruits et légumes;
e)
pépinières.
Par dérogation aux dispositions du premier alinéa, un État membre peut décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard que, jusqu'à une date à fixer par l'État membre concerné mais n'allant pas au-delà du 31 décembre 2010, les parcelles se trouvant dans une ou plusieurs régions à l'intérieur de cet État membre peuvent continuer à ne pas être utilisées pour:
a)
la production d'un ou plusieurs des produits visés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2200/96 et à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2201/96. Dans ce cas, les États membres peuvent néanmoins décider d'autoriser les cultures dérobées sur les hectares admissibles au bénéfice de l'aide pendant une période maximale de trois mois débutant le 15 août de chaque année; cependant, à la demande d'un État membre, cette date peut être modifiée conformément à la procédure visée à l'article 144, paragraphe 2, pour les régions où les céréales sont habituellement récoltées plus tôt pour des raisons climatiques; et/ou
b)
la production de pommes de terre de conservation; et/ou
c)
les pépinières.»
9)
À l'article 60, le paragraphe 8 est remplacé par le texte suivant:
«8. Lorsqu'un État membre décide de se prévaloir de la dérogation prévue à l'article 51, deuxième alinéa, il peut également décider, pour le 1er novembre 2007 au plus tard, d'appliquer le présent article, paragraphes 1 à 7, pendant la même période. Ces paragraphes 1 à 7 ne s'appliquent dans aucun autre cas.»
10)
À l'article 63, paragraphe 3, l'alinéa suivant est ajouté:
«Toutefois, en ce qui concerne l'inclusion dans le régime de paiement unique de la composante des paiements relatifs aux fruits et légumes, aux pommes de terre de conservation et aux pépinières, les États membres peuvent décider, pour le 1er avril 2008 au plus tard, d'appliquer la dérogation prévue au premier alinéa.»
11)
À l'article 64, paragraphe 2, les deux premiers alinéas sont remplacés par le texte suivant:
«2. En fonction du choix fait par chaque État membre, la Commission fixe, conformément à la procédure visée à l'article 144, paragraphe 2, un plafond pour chacun des paiements directs visés respectivement aux articles 66 à 69.
Ce plafond est égal à la composante de chaque type de paiement direct dans les plafonds nationaux visés à l'article 41, multipliée par les pourcentages de réduction appliqués par les États membres conformément aux articles 66 à 69.»
12)
À l'article 65, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. En ce qui concerne les droits à attribuer aux agriculteurs, après réduction éventuelle au titre de l'article 41, la composante du montant de référence résultant de chacun des paiements directs prévus aux articles 66 à 69 est réduite dans une proportion devant être établie par les États membres dans les limites fixées aux articles 66 à 69 et, pour les paiements directs prévus à l'article 68 ter, dans le délai fixé par les États membres conformément audit article.»
13)
L'article suivant est inséré après l'article 68 bis:
«Article 68 ter
Paiements transitoires pour les fruits et légumes
1. Les États membres peuvent décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard de conserver jusqu'au 31 décembre 2011 jusqu'à 50 % de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 41 qui correspond à certaines tomates livrées à la transformation et qui étaient admissibles au bénéfice du régime d'aide prévu dans le règlement (CE) no 2201/96.
Dans ce cas, et dans les limites du plafond fixé conformément à l'article 64, paragraphe 2, l'État membre concerné effectue, sur une base annuelle, un paiement supplémentaire aux agriculteurs.
Le paiement supplémentaire est octroyé aux agriculteurs produisant ces tomates dans les conditions prévues au titre IV, chapitre 10 octies.
2. Les États membres peuvent décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard de conserver:
a)
jusqu'au 31 décembre 2010 jusqu'à 100 % de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 41 qui correspond à certaines cultures de fruits et légumes autres que les cultures annuelles énumérées au troisième alinéa du présent paragraphe, qui sont livrées à la transformation et qui étaient admissibles au bénéfice du régime d'aide prévu dans les règlements (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96; et
b)
du 1er janvier 2011 au 31 décembre 2012 jusqu'à 75 % de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 41 qui correspond à certaines cultures de fruits et légumes autres que les cultures annuelles énumérées au troisième alinéa du présent paragraphe, qui sont livrées à la transformation et qui étaient admissibles au bénéfice du régime d'aide prévu dans les règlements (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96.
Dans ce cas, et dans les limites du plafond fixé conformément à l'article 64, paragraphe 2, l'État membre concerné effectue, sur une base annuelle, un paiement supplémentaire aux agriculteurs.
Le paiement supplémentaire est octroyé aux agriculteurs produisant un ou plusieurs des fruits et légumes ci-après qui sont livrés à la transformation et qui étaient admissibles au bénéfice des régimes d'aide prévus dans les règlements (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96, tels que définis par l'État membre concerné, dans les conditions prévues au titre IV, chapitre 10 octies:
a)
figues fraîches,
b)
agrumes frais,
c)
raisins de table,
d)
poires,
e)
pêches et nectarines, et
f)
certains types de prunes issues de prunes d'Ente.
3. La composante des plafonds nationaux visés au paragraphe 1 qui correspond aux tomates est la suivante:
État membre
Montant
(en millions d'euros par année civile)
Bulgarie
5,394
République tchèque
0,414
Grèce
35,733
Espagne
56,233
France
8,033
Italie
183,967
Chypre
0,274
Malte
0,932
Hongrie
4,512
Roumanie
1,738
Pologne
6,715
Portugal
33,333
Slovaquie
1,018
4. La composante des plafonds nationaux visés au paragraphe 2 qui correspond aux cultures de fruits et légumes autres que les cultures annuelles est la suivante:
État membre
Montant
(en millions d'euros par année civile)
Bulgarie
0,851
République tchèque
0,063
Grèce
153,833
Espagne
110,633
France
44,033
Italie
131,700
Chypre
En 2008: 4,793
En 2009: 4,856
En 2010: 4,919
En 2011: 4,982
En 2012: 5,045
Hongrie
0,244
Roumanie
0,025
Portugal
2,400
Slovaquie
0,007»
14)
L'article 71 octies est supprimé.
15)
À l'article 71 duodecies, paragraphe 2, l'alinéa suivant est ajouté:
«Toutefois, en ce qui concerne l'inclusion dans le régime de paiement unique de la composante des paiements relatifs aux fruits et légumes, les nouveaux États membres peuvent décider, pour le 1er avril 2008 au plus tard ou pour le 1er août au plus tard de l'année précédant la première année de mise en œuvre du régime de paiement unique, d'appliquer la dérogation prévue au premier alinéa.»
16)
Au titre IV, les chapitres suivants sont ajoutés après le chapitre 10 septies:
«CHAPITRE 10 OCTIES
PAIEMENTS TRANSITOIRES POUR LES FRUITS ET LÉGUMES
Article 110 unvicies
Aides à la surface à titre transitoire
1. En cas d'application de l'article 68 ter, paragraphe 1, ou de l'article 143 ter quater, paragraphe 1, au cours de la période visée dans ces dispositions, une aide à la surface à titre transitoire peut être accordée dans les conditions prévues dans le présent chapitre aux agriculteurs produisant certaines tomates, telles que définies par les États membres, qui sont livrées à la transformation.
2. En cas d'application de l'article 68 ter, paragraphe 2, ou de l'article 143 ter quater, paragraphe 2, au cours de la période visée dans ces dispositions, une aide à la surface à titre transitoire peut être accordée dans les conditions prévues dans le présent chapitre aux agriculteurs produisant certains produits à base de fruits et légumes énumérés à l'article 68 ter, paragraphe 2, troisième alinéa, tels que définis par les États membres, qui sont livrés à la transformation.
Article 110 duovicies
Montant de l'aide et admissibilité au bénéfice de l'aide
1. Les États membres fixent le montant de l'aide par hectare de culture de tomates et de chacun des fruits et légumes énumérés à l'article 68 ter, paragraphe 2, troisième alinéa, sur la base de critères objectifs et non discriminatoires.
2. Le montant total des paiements ne doit en aucun cas dépasser le plafond fixé conformément à l'article 64, paragraphe 2, ou à l'article 143 ter quater.
3. L'aide n'est accordée que pour les zones dont la production fait l'objet d'un contrat de transformation en l'un des produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2201/96.
4. Les États membres peuvent subordonner l'octroi de l'aide communautaire à d'autres critères objectifs et non discriminatoires, notamment à l'appartenance des agriculteurs à une organisation de producteurs ou à un groupe de producteurs reconnu respectivement en vertu de l'article 4 ou 7 du règlement (CE) no 1182/2007 du Conseil du 26 septembre 2007 établissant des règles spécifiques pour le secteur des fruits et légumes (20).
5. Au plus tard le 1er novembre 2007, les États membres communiquent à la Commission leur décision d'appliquer l'article 68 ter ou l'article 143 ter quater, le montant conservé conformément à l'article 68 ter ou à l'article 143 ter quater et les critères visés au paragraphe 1 du présent article.
CHAPITRE 10 NONIES
PAIEMENT TRANSITOIRE POUR LES FRUITS ROUGES
Article 110 tervicies
Paiement pour les fruits rouges
1. Une aide à la surface à titre transitoire est appliquée au cours de la période expirant le 31 décembre 2012 aux fraises relevant du code NC 0810 10 00 et aux framboises relevant du code NC 0810 20 10, livrées à la transformation.
2. L'aide n'est accordée que pour les surfaces dont la production fait l'objet d'un contrat de transformation en l'un des produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2201/96.
3. L'aide communautaire versée est de 230 EUR par hectare.
4. Les États membres peuvent octroyer une aide nationale en complément de l'aide communautaire. Le montant total de l'aide communautaire et de l'aide nationale ne dépasse pas 400 EUR par hectare.
5. L'aide n'est versée que pour les superficies maximales garanties nationales attribuées aux États membres comme suit:
État membre
Superficies nationales garanties
(hectares)
Bulgarie
2 400
Hongrie
1 700
Lettonie
400
Lituanie
600
Pologne
48 000
Si la superficie admissible au bénéfice de l'aide dans un État membre donné et au cours d'une année donnée dépasse la superficie maximale garantie nationale, le montant de l'aide visé au paragraphe 3 est réduit proportionnellement au dépassement de la superficie maximale garantie nationale.
6. Les articles 143 bis et 143 quater ne s'appliquent pas au paiement transitoire pour les fruits rouges.
17)
À l'article 143 ter, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Au cours de la période d'application visée au paragraphe 9, les nouveaux États membres peuvent décider, au plus tard à la date d'adhésion, de remplacer les paiements directs, à l'exception de l'aide aux cultures énergétiques établie au titre IV, chapitre 5, et du paiement transitoire pour les fruits rouges établi au titre IV, chapitre 10 nonies, par un paiement unique à la surface, qui est calculé conformément au paragraphe 2.»
18)
À l'article 143 ter, paragraphe 3, le troisième tiret est remplacé par le texte suivant:
«-
ajustée en utilisant le pourcentage pertinent qui figure à l'article 143 bis en ce qui concerne l'introduction progressive des paiements directs, sauf pour les montants disponibles conformément à l'annexe VII, point K, 2), ou conformément à la différence entre ces montants et ceux réellement appliqués, tels que visés à l'article 143 ter bis, paragraphe 4, et sauf pour les montants correspondant au secteur des fruits et légumes conformément à l'article 68 ter, paragraphes 3 et 4, ou conformément à la différence entre ces montants et ceux réellement appliqués, tels que visés à l'article 143 ter ter, paragraphe 4, et à l'article 143 ter quater, paragraphe 3.»
19)
Après l'article 143 ter bis, l'article suivant est inséré:
«Article 143 ter ter
Paiement séparé pour les fruits et légumes
1. Par dérogation à l'article 143 ter, les nouveaux États membres qui appliquent le régime de paiement unique à la surface peuvent décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard d'accorder un paiement séparé pour les fruits et légumes aux agriculteurs admissibles au bénéfice d'une aide dans le cadre du régime de paiement unique à la surface. Ce paiement est accordé sur la base de critères objectifs et non discriminatoires, tels que ceux fixés à l'annexe VII, point M, premier alinéa, et pour une période représentative prévue à ce point.
2. Le paiement séparé pour les fruits et légumes est accordé dans les limites de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 71 ter qui correspond aux fruits et légumes.
3. Par dérogation au paragraphe 2, chaque nouvel État membre concerné peut décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard, sur la base de critères objectifs, d'appliquer pour le paiement séparé pour les fruits et légumes un plafond inférieur à celui visé dans ce paragraphe.
4. Les fonds mis à disposition pour l'octroi du paiement séparé pour les fruits et légumes conformément aux paragraphes 1, 2 et 3 du présent article ne sont pas compris dans l'enveloppe financière annuelle visée à l'article 143 ter, paragraphe 3.
5. Les articles 143 bis et 143 quater ne s'appliquent pas au paiement séparé pour les fruits et légumes.
6. En cas d'héritage ou d'héritage anticipé, le paiement séparé pour les fruits et légumes est octroyé aux agriculteurs qui ont hérité de l'exploitation, à condition qu'ils puissent bénéficier du régime de paiement unique à la surface.
Article 143 ter quater
Paiement transitoire pour les fruits et légumes
1. Par dérogation aux dispositions de l'article 143 ter, les nouveaux États membres qui appliquent le régime de paiement unique à la surface peuvent décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard de conserver jusqu'au 31 décembre 2011 jusqu'à 50 % de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 41 qui correspond aux tomates relevant du code NC 0702 00 00.
Dans ce cas, et dans les limites du plafond fixé conformément à la procédure visée à l'article 144, paragraphe 2, l'État membre concerné effectue, sur une base annuelle, un paiement supplémentaire aux agriculteurs.
Le paiement supplémentaire est accordé aux agriculteurs produisant des tomates dans les conditions prévues au titre IV, chapitre 10 octies.
2. Par dérogation aux dispositions de l'article 143 ter, les nouveaux États membres qui appliquent le régime de paiement unique à la surface peuvent décider pour le 1er novembre 2007 au plus tard de conserver:
a)
d'ici le 31 décembre 2010 jusqu'à 100 % de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 71 quater qui correspond aux cultures de fruits et légumes autres que les cultures annuelles énumérées à l'article 68 ter, paragraphe 2, troisième alinéa;
b)
du 1er janvier 2011 au 31 décembre 2012, jusqu'à 75 % de la composante des plafonds nationaux visés à l'article 71 quater qui correspond aux cultures de fruits et légumes autres que les cultures annuelles énumérées au troisième alinéa.
Dans ce cas, et dans les limites du plafond fixé conformément à la procédure visée à l'article 144, paragraphe 2, l'État membre concerné effectue, sur une base annuelle, un paiement supplémentaire aux agriculteurs.
Le paiement supplémentaire est accordé aux agriculteurs qui produisent un ou plusieurs des fruits et légumes, tels que définis par l'État membre concerné, énumérés à l'article 68 ter, paragraphe 2, troisième alinéa.
3. Les fonds mis à disposition pour l'octroi du paiement transitoire pour les fruits et légumes conformément aux paragraphes 1 et 2 du présent article ne sont pas compris dans l'enveloppe financière annuelle visée à l'article 143 ter, paragraphe 3.
4. Les articles 143 bis et 143 quater ne s'appliquent pas au paiement transitoire pour les fruits et légumes.»
20)
À l'article 145, le point suivant est inséré après le point d quater):
«d quinquies)
Des modalités d'application relatives à l'inclusion d'un soutien en faveur des fruits et légumes, des pommes de terre de conservation et des pépinières dans le régime de paiement unique, ainsi qu'aux paiements visés au titre IV, chapitres 10 octies et nonies.»
21)
L'article 155 est remplacé par le texte suivant:
«Article 155
Autres règles transitoires
D'autres mesures requises pour faciliter le passage des dispositions prévues dans les règlements visés aux articles 152 et 153 et dans les règlements (CEE) no 404/93, (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96, (CE) no 2202/96 et (CE) no 1260/2001 vers celles établies par le présent règlement, notamment celles liées à l'application des articles 4 et 5 et de l'annexe du règlement (CE) no 1259/1999, ainsi que de l'article 6 du règlement (CE) no 1251/1999, et le passage des dispositions relatives aux plans d'amélioration prévus dans le règlement (CEE) no 1035/72 vers celles visées aux articles 83 à 87 du présent règlement peuvent être adoptées conformément à la procédure visée à l'article 144, paragraphe 2, du présent règlement. Les règlements et les articles visés aux articles 152 et 153 restent d'application aux fins d'établissement des montants de référence visés à l'annexe VII.»
22)
Les annexes sont modifiées conformément à l'annexe II du présent règlement.
Article 53
Modification du règlement (CE) no 318/2006
Le règlement (CE) no 318/2006 est modifié comme suit:
1)
À l'article 32, paragraphes 1, 2 et 4, les mots «ou l'annexe VIII» sont insérés après «l'annexe VII».
2)
L'annexe suivante est ajoutée après l'annexe VII:
«ANNEXE VIII
Produits transformés à base de fruits et légumes
Les produits énumérés à l'article 1er, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 2201/96 du Conseil du 28 octobre 1996 portant organisation commune des marchés dans le secteur des produits transformés à base de fruits et légumes (21).
Article 54
Abrogation
Le règlement (CE) no 2202/96 est abrogé.
Article 55
Dispositions transitoires
1. Les régimes d'aide établis dans les règlements (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96 et abrogés par le présent règlement restent applicables pour chacun des produits concernés pour la campagne de commercialisation dudit produit prenant fin en 2008.
2. Les organisations de producteurs et les associations d'organisations de producteurs déjà reconnues au titre du règlement (CE) no 2200/96 avant la date d'entrée en vigueur du présent règlement restent reconnues au titre du présent règlement. Si nécessaire, elles adaptent les conditions du présent règlement avant le 31 décembre 2010.
3. À la demande d'une organisation de producteurs, un programme opérationnel approuvé au titre du règlement (CE) no 2200/96 avant la date d'entrée en vigueur du présent règlement peut:
a)
continuer jusqu'à son expiration; ou
b)
être modifié pour satisfaire aux conditions du présent règlement; ou
c)
être remplacé par un nouveau programme opérationnel approuvé au titre du présent règlement.
L'article 10, paragraphe 3, points e) et f), s'applique aux programmes opérationnels soumis en 2007, mais non encore approuvés à la date d'entrée en vigueur du présent règlement qui remplissent, par ailleurs, les critères établis par ces points.
4. Les groupes de producteurs auxquels a été accordée une préreconnaissance au titre du règlement (CE) no 2200/96 continuent à bénéficier de celle-ci au titre du présent règlement. Les plans de reconnaissance acceptés au titre du règlement (CE) no 2200/96 continuent à bénéficier de cette acceptation au titre du présent règlement. Toutefois, les plans sont modifiés, si nécessaire, de façon à permettre à un groupe de producteurs de satisfaire aux critères de reconnaissance en tant qu'organisation de producteurs tels que prévus à l'article 4 du présent règlement. En ce qui concerne les groupes de producteurs des États membres qui ont adhéré à l'Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date, les taux des aides prévus à l'article 7, paragraphe 4, point a), s'appliquent aux plans de reconnaissance à compter de la date d'application du présent règlement.
5. Les contrats visés à l'article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2202/96 portant sur plus d'une campagne de commercialisation du régime d'aide à la transformation d'agrumes qui concernent la campagne commençant le 1er octobre 2008 ou les campagnes ultérieures peuvent, avec l'accord des deux parties au contrat, être modifiés ou dénoncés pour tenir compte de l'abrogation dudit règlement et de la suppression de l'aide qui en découle. Une telle modification ou dénonciation ne donne lieu à aucune sanction en vertu de ce règlement ou de ses modalités d'application pour les parties concernées.
6. Lorsqu'un État membre se prévaut de la disposition transitoire visée à l'article 68 ter ou à l'article 143 ter quater du règlement (CE) no 1782/2003, les règles adoptées conformément à l'article 6 du règlement (CE) no 2201/96 ou à l'article 6 du règlement (CE) no 2202/96 concernant les caractéristiques minimales de la matière première livrée à la transformation et les exigences minimales de qualité des produits finis restent d'application pour la matière première récoltée sur le territoire de cet État membre.
Article 56
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 26 septembre 2007.