31996R2200
L 297/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2200/96 НА СЪВЕТА
от 28 октомври 1996 година
относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
(1)
като има предвид, че понастоящем множеството промени поставят сектора на плодовете и зеленчуците в нова ситуация, към която производителите трябва да се приспособят; като има предвид, че именно това обуславя преориентиране на основните правила на пазарната организация на сектора; като има предвид, че, с оглед на извършените многобройни промени в пазарната организация след нейното първоначално възприемане, е необходимо да се приеме нова нормативна уредба за постигане на яснота;
(2)
като има предвид, че е желателно в тази нова уредба да се добавят основните разпоредби на Регламент (ЕИО) № 3285/83 на Съвета от 14 ноември 1983 г. относно определяне на общи правила за разширяването на някои правила, приемани от организациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците (4), на Регламент (ЕИО) № 1319/85 на Съвета от 23 май 1985 г. за засилване на контрола по прилагането на законодателството на Общността в сектора на плодовете и зеленчуците (5), на Регламент (ЕИО) № 2240/88 на Съвета от 19 юли 1988 г. относно фиксиране, по отношение на прасковите, лимоните и портокалите, на правилата за прилагане на член 16б от Регламент (ЕИО) № 1035/72 относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (6), на Регламент (ЕИО) № 1121/89 на Съвета от 27 април 1989 г. относно въвеждане на интервенционен праг за ябълки и карфиол (7) и на Регламент (ЕИО) № 1198/90 на Съвета от 7 май 1990 г. относно създаване на регистър на Общността за култивирането на цитрусови плодове (8); като има предвид, че следователно е необходимо горепосочените регламенти да се отменят;
(3)
като има предвид, че класифицирането, при което се използват общи задължителни стандарти за плодове и зеленчуци както търгувани на пазара на Общността, така и изнасяни в трети страни, осигурява създаването на референтна система, която насърчава лоялната търговия и прозрачността на пазара, а също така елиминира от него продуктите с незадоволително качество; като има предвид, че спазването на тези стандарти помага да се подобри и рентабилността на производството;
(4)
като има предвид, че би било желателно, за да се постигне опростяване, да се приемат стандарти за плодове и зеленчуци със сравнително голямо влияние на пазара, като тези стандарти отчетат стандартите, възприети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ООН/ИКЕ); като има предвид, че е необходимо да се определят условията, при които тези международни стандарти могат да се адаптират към специфичните изисквания на Общността;
(5)
като има предвид, че стандартизацията не може да бъде напълно ефективна, ако не се прилага, с някои изключения, на всички етапи на търговия и при напускане района на производството; като има предвид, че въпреки това може да се предостави изключение за някои операции, които са или съвсем незначителни и специфични, или се извършват в началото на дистрибутивната верига, или са свързани с продукти, предназначени за преработка; като има предвид, че трябва да се отчетат и възможностите за недостиг или за изключително свръхпредлагане; като има предвид, че, за да се гарантира изискваното от стандартите качество, държателят на продуктите носи отговорност за спазването на тези стандарти; като има предвид, че, по-конкретно, потребителските изисквания по отношение характеристиките на плодовете и зеленчуците предполагат произходът на продуктите да се изписва на етикета до и на последния етап от търговията на дребно;
(6)
като има предвид, че производството и търговията на плодовете и зеленчуците трябва да са изцяло съобразени с екологичните изисквания, включително техниките на култивиране, управлението на отпадъчните материали и унищожаването на оттеглени от пазара продукти, особено по отношение качеството на водата, запазването на биологичното разнообразие и съхраняването на селските райони;
(7)
като има предвид, че организациите на производители са основните елементи на общата организация на пазара, чието децентрализирано функциониране тези организации осигуряват на своето равнище; като има предвид, че, при все по-нарастващата концентрация на търсенето, обединяването на предлагането чрез тези организации повече от всякога представлява икономическа потребност с оглед засилването на позициите на производителите на пазара; като има предвид, че подобно обединяване трябва да се извършва доброволно и да докаже своята полезност посредством обхвата и ефективността на услугите, които организациите предлагат на членуващите в тях производители; като има предвид, че не се поставя под въпрос предаването на произведената продукция на специализираните организации на производителите, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент;
(8)
като има предвид, че една организация на производителите не може да бъде призната от съответната държава-членка за способна да допринася за постигането на целите на общата организация на пазара, ако нейният устав не налага определени изисквания на нейните членове; като има предвид, че на групите производители, които желаят да получат статус на организации на производители в съответствие с настоящия регламент, би трябвало да се предостави преходен период, по време на който съответната група може да получава финансова помощ от съответната държава или от Общността срещу изпълнението на определени ангажименти;
(9)
като има предвид, че трябва да се предостави преходен период на вече признатите по силата на Регламент (ЕИО) № 1035/72 (9) организации на производители, които не могат непосредствено да отговорят на изискванията за признаване на настоящия регламент; като има предвид, че тези организации трябва да имат възможност да демонстрират способността си да въведат необходимите промени;
(10)
като има предвид, че за да се предоставят на организациите на производителите повече отговорности по отношение на собствените им финансови решения, както и предоставените им обществени средства да се съобразят с бъдещите изисквания, е необходимо да се определят условията за ползване на тези средства; като има предвид, че съвместното финансиране на учредените от организациите на производителите оперативни фондове представлява подходяща форма на финансиране;
(11)
като има предвид, че създаването и правилното функциониране на оперативните фондове изисква организациите на производителите да отговарят за реализацията на цялата съответстваща на условията продукция от плодове и зеленчуци на техните членове;
(12)
като има предвид, че, за да се контролират разходите на Общността, е необходимо да се определи горна граница на помощите, отпускани на организациите на производителите, които учредяват оперативни фондове;
(13)
като има предвид, че в региони, в които организацията на производството е слаба, е необходимо да се разреши отпускането на допълнителни национални финансови помощи; като има предвид, че по отношение на държавите-членки, които са особено изостанали по отношение на производствените си структури, тези допълнителни помощи трябва да могат да се възстановяват от Общността посредством общностната рамка за подкрепа;
(14)
като има предвид, че, с цел по-нататъшно засилване на влиянието на организациите на производителите и техните асоциации, с цел осигуряване желаната стабилност на пазара, на държавите-членки трябва да се разреши при определени условия да налагат на нечленуващите в организации производители правилата, особено тези от тях, свързани с производството, търговията и защитата на околната среда, които са възприети за членовете на съответната организация или асоциация на производители за съответния регион; като има предвид, че ако това е правилно аргументирано, определени разходи, свързани с подобно разширено прилагане на правилата, трябва да се поемат от съответните производители, тъй като те ще получат изгода от това разширено прилагане;
(15)
като има предвид, че междубраншовите организации, образувани по инициатива на индивидуални или вече групирани оператори, могат, при положение че включват значителна част от членовете на отделните браншове, свързани с плодовете и зеленчуците, да допринесат за възприемане на ориентирано към пазарните реалности поведение и улесняване осъществяването на търговски подход, който ще подобри отчетността на производствения процес, а следователно и организацията на производството, представянето и търговията на продуктите; като има предвид, че тъй като работата на тези организации може по принцип да подпомогне постигането на целите, предвидени в член 39 от Договора и по-конкретно постигането на целите, залегнали в настоящия регламент, би трябвало, след определяне на съответните форми на дейност, да има възможност да се предостави специално признаване на тези организации, които представят доказателства за достатъчна представителност и осъществяват практическата дейност по отношение на гореспоменатите цели; като има предвид, че разпоредбите за разширяването на обхвата на правилата, приети от организациите на производители и техните асоциации, и за поделянето на разходите, настъпили вследствие на подобно разширяване на обхвата, трябва, поради сходството на преследваните цели, да се отнасят и за междубраншовите организации;
(16)
като има предвид, че, с цел стабилизиране на цените, е желателно организациите на производители да могат да интервенират на пазара, особено като вземат решение да не реализират на пазара определени количества в определени периоди; като има предвид, че тези операции по оттегляне не трябва да се възприемат като алтернатива на самия пазар; като има предвид, че финансирането на оттеглянията от страна на Общността трябва следователно да се ограничи до определен процент от производството и обезщетенията на Общността трябва да са редуцирани, макар че трябва да се позволи използването на оперативните фондове за тази цел; като има предвид, че за постигане на опростяване, обезщетенията на Общността трябва да са с единен фиксиран размер за всеки продукт; като има предвид, че са необходими някои диференциации с цел постигане на сравнимо намаление за всички продукти;
(17)
като има предвид, че интервенцията може да постигне напълно своя ефект само ако оттеглените продукти не се въвеждат отново в нормалните пазарни канали; като има предвид, че е необходимо да се определят алтернативи при използването на оттеглените продукти, за да се избегне по възможност тяхното унищожаване;
(18)
като има предвид, че този нов начин за провеждане на оттеглянията ще позволи да се отменят незабавно разпоредбите в сила, свързани с надхвърлянето на праговете; като има предвид, че би било разумно обаче да се запази основният принцип на тези разпоредби за преходен период, като се предоставят на Общността правомощия за предприемане на действия на базата на този принцип при необходимост;
(19)
като има предвид, че по силата на Регламент (ЕO) № 3290/94 (10) Съветът е приел корекциите и преходните мерки, необходими за прилагането в селскостопанския сектор на споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранни търговски преговори, и по-конкретно новия търговски режим с трети страни в сектора на плодовете и зеленчуците; като има предвид, че разпоредбите на приложение XIII към Регламент (ЕO) № 3290/94 са добавени в настоящия регламент; като има предвид, че когато обаче продуктите се внасят в Общността за промишлена преработка, те не се продават на консигнация; като има предвид, че проверката на входната цена може следователно да се извърши не според фиксирана стойност, а на друга основа; като има предвид, че съответните разпоредби трябва да се допълнят в този смисъл;
(20)
като има предвид, че правилата на общата организация на пазара трябва да се спазват от всички оператори, за които те се отнасят, като в противен случай ефектът им ще бъде деформиран с всички произтичащи от това последствия както по отношение на използването на обществени ресурси, така и по отношение на конкуренцията между операторите; като има предвид, че за сектора е необходимо да се създаде специално звено от инспектори на Общността; като има предвид, че поради бюджетни причини и за постигане на ефективност това звено трябва да се състои от служители на Комисията и евентуално друг персонал; като има предвид, че е необходимо също така създаде разпоредба за санкции на Общността, които да гарантират еднообразното прилагане на новите правила в цялата Общност;
(21)
като има предвид, че неотделим елемент на правилното управление на общата организация на пазара е неговото детайлно познаване; като има предвид, че за тази цел е необходимо да се предвидят съответните мерки;
(22)
като има предвид, че отпускането на определени помощи би могло да изложи на риск функционирането на общия пазар; като има предвид, че следователно действието на разпоредбите на Договора, предвиждащи проверката на отпусканите от държавите-членки помощи, както и забраната на несъвместимите с общия пазар помощи, трябва да бъде разширено и да обхване сектора, посочен в настоящия регламент;
(23)
като има предвид, че общата организация на пазара в този сектор трябва да вземе под внимание правилно и едновременно целите, залегнали в членове 39 и 110 от Договора;
(24)
като има предвид, че за да се улесни прилагането на настоящия регламент, е необходимо да се създаде процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията посредством управителен комитет;
(25)
като има предвид, че за да се преодолее особено неблагоприятната ситуация в сектора на лешниците, е необходимо да се отпуснат фиксирани помощи за лешниците, събрани през пазарните 1997-1998, 1998-1999 и 1999-2000 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент създава обща организация на пазара на плодове и зеленчуци.
2. Общата организация на пазара обхваща следните продукти:
Код по КН
Описание
0702 00
Домати, пресни или охладени
0703
Лук, шалот, чесън, праз и други лукови зеленчуци, пресни или охладени
0704
Зеле, карфиол, къдраво зеле, алабаш и подобни, годни за консумация зеленчуци от вида Brassica, пресни или охладени
0705
Марули (Lactuca sativa) и цикория (Cichorium spp.), прeсни или охладени
0706
Моркови, репи, салатно цвекло, козя брада, целина с едри глави, репички и други подобни кореноплодни, пресни или охладени
0707 00
Краставици и корнишони, пресни или охладени
0708
Бобови зеленчуци, със или без шушулките, пресни или охладени
ex 0709
Други зеленчуци, пресни или охладени, с изключение на зеленчуците с кодове 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 и 0709 90 60
ex 0802
Други черупкови плодове, пресни или сушени, с или без черупките, или обелени, с изключение на орехи от арека (или бетел) и от кола от код 0802 90 30
0803 00 11
Пресни хлебни банани
ex 0803 00 90
Сушени банани
0804 20 10
Смокини, пресни
0804 30 00
Ананаси
0804 40
Авокадо
0804 50 00
Гуайави, манго и мангустани
0805
Цитрусови плодове, пресни или сушени
0806 10 21
0806 10 29
0806 10 30
0806 10 40
0806 10 50
0806 10 61
0806 10 69
Прясно десертно грозде
0807
Пъпеши (в това число и дините) и папаи, пресни
0808
Ябълки, круши и дюли, пресни
0809
Кайсии, череши, праскови (включително нектарини), сливи и трънки, пресни
0810
Други плодове, пресни
0813 50 31
0813 50 39
Смеси, изключително от сушени черупкови тропически плодове с кодове по 0801 и 0802
1212 10 10
Рожкови
3. Пазарните години за включените в параграф 2 продукти се определят, ако е необходимо, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
ДЯЛ I
Класификация на продуктите
Член 2
1. Продуктите, които следва да бъдат доставяни пресни на потребителите, могат да се класифицират според набор от стандарти.
2. Стандартите за пресни плодове и зеленчуци, съдържащи се в приложение I, се приемат съгласно предвидената в член 46 процедура за прилагане на общата организация на пазарите. За тази цел се вземат под внимание стандартите на ООН/ИКЕ, препоръчани от Работната група по стандартизация на бързоразвалящи се продукти и развитие на качеството към Икономическата комисия за Европа.
Докато бъдат приети нови стандарти, продължават да се прилагат стандартите, разработени в съответствие с член 2 от Регламент (ЕИО) № 1035/72.
3. Комисията, като действа в съответствие с предвидената в член 46 процедура, може да добави други продукти към списъка в приложение I.
Член 3
1. Държателят на продуктите, обхванати от приетите стандарти за качество, няма право да излага подобни продукти или да ги предлага за продажба, или да ги доставя, или търгува по какъвто и да било друг начин в рамките на Общността, освен в съответствие с тези стандарти. Държателят на продуктите носи отговорност за спазването на това съответствие.
Въпреки това държавите-членки могат да освободят следните видове продукти от изискването за спазване на стандартите за качество или на някои от техните разпоредби:
a)
продуктите, които са изложени или предлагани за продажба, продавани, доставяни или търгувани по какъвто и да било друг начин от производителя на пазарите на едро, и по-специално на пазарите на производители, разположени в производствения район;
б)
продуктите, които са транспортирани от тези пазари на едро до местата за заготовка и опаковане и до складовите съоръжения, разположени в същия производствен район.
В случаите, когато се прилага втората алинея, съответната държава-членка уведомява Комисията за това, както и за предприетите в тази връзка мерки.
2. Следните видове продукти се освобождават от изискването за спазване на стандартите за качество в даден производствен район:
a)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за заготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места;
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за заготовка и опаковане.
3. Следните видове продукти се освобождават от изискването за спазване на стандартите за качество:
а)
продуктите, които се транспортират до преработвателни предприятия освен ако за предназначените за промишлена преработка продукти не са установени минимални стандарти за качество в съответствие с предвидената в член 46 процедура;
б)
продукти, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя;
в)
по решение на Комисията, взето по молба на държава-членка, посредством предвидената в член 46 процедура - продуктите от определен регион, които са продадени в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление.
4. Необходимо е да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите в параграф 2 и параграф 3, буква а) продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 4
Ако, вследствие силен недостиг или изключително свръхпредлагане, доставянето на съобразени със стандартите за качество продукти е недостатъчно или очевидно надхвърля потребителското търсене, се приемат мерки за дерогиране на прилагането на тези стандарти за ограничен период в съответствие с международните задължения на Общността, както и с предвидената в член 46 процедура.
Член 5
1. Изискваната от стандартите за качество информация трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката, като се отпечатва неделимо направо на опаковката или на етикет, който е неразделна част от или е прикрепен неподвижно към опаковката.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидените в параграф 1 данни се прилагат в документ, придружаващ стоките или прикрепен на видно място вътре в транспортното средство.
Член 6
При опаковането на продуктите на етап търговия на дребно въпросните данни трябва да са изписани четливо и да са на видно място.
При предварително опакованите продукти по смисъла на Директива 79/112/ЕИО (11) се посочва нетното тегло в допълнение към данните, изисквани от общите стандарти за качество. Въпреки това при продуктите, които обикновено се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън или, в противен случай, ако тази бройка е посочена на етикета.
Продуктите могат да се продават и неопаковани, при условие че търговецът на дребно заедно със стоките е изложил табела, на която на видно място и четливо са посочени изискваните от съответните стандарти за качество данни относно:
-
сорта,
-
произхода на продукта,
-
класа.
Член 7
За да се установи дали обхванатите от стандартите за качество продукти съответстват на разпоредбите на членове 3-6, се извършват проверки съобразно дял VI посредством вземане на проби на всички етапи от търговията, както и по време на транспортирането, от органи, определени от всяка държава-членка.
За предпочитане е тези проверки да се извършват преди изпращането от производствените райони, когато продуктите се опаковат или товарят.
Всяка държава-членка съобщава на останалите държави-членки и на Комисията наименованията на органите, които е назначила за извършването на тези проверки.
Член 8
1. Обхванатите от стандартите за качество продукти могат да се внасят от трети страни само ако съответстват на стандартите за качество или на стандарти, които са поне еквивалентни на тях.
2. Членове 3-7 се прилагат за продукти, които са внесени в Общността, след приключването на формалностите по вноса в съответствие с настоящите правила на Общността.
Член 9
1. Обхванатите от стандартите за качество продукти могат да се изнасят в трети страни само ако съответстват на тези стандарти.
Въпреки това могат да се предоставят дерогации в съответствие с определената в член 45 процедура с цел спазване изискванията на пазарите, за които са предназначени тези продукти.
2. Продуктите за износ в трети страни се подлагат на проверка за съответствие със стандартите за качество преди напускане на митническата територия на Общността.
Член 10
Необходимите за еднообразното прилагане на този дял мерки се приемат в съответствие с определената в член 46 процедура.
При предназначените за внос в Общността продукти тези мерки могат да се изразяват в одобряване от страна на официалните контролни органи на третата страна-износител.
ДЯЛ II
Организации на производителите
Член 11
1. За целите на настоящия регламент „организация на производителите“ е всяко юридическо лице:
a)
което е учредено по собствена инициатива на производителите на следните видове продукти, включени в член 1, параграф 2:
i)
плодове и зеленчуци,
ii)
плодове,
iii)
зеленчуци,
iv)
продукти, предназначени за преработка,
v)
цитрусови плодове,
vi)
черупкови плодове,
vii)
гъби;
б)
което има, по-специално, цел да:
1.
гарантира, че производството се планира и адаптира спрямо търсенето, особено по отношение на качество и количество;
2.
стимулира концентрирането на доставките и пускането на пазара на продукцията на своите членове;
3.
намаляване на производствените разходи и стабилизиране на производствените цени;
4.
насърчаването на практиките на култивиране, производствените технологии и разумното природосъобразно управление на отпадъците, по-специално насочени към запазване качеството на водата, почвите и ландшафта, както и защита и/или увеличаване на биологичното разнообразие;
в)
чийто устав изисква от членовете, по-специално, да:
1.
прилагат приетите от организацията правила, свързани с отчитането на произведената продукция, със самото про изводство, с търговията и опазването на околната среда;
2.
принадлежат към само една от организациите на производителите, посочени в буква а), по отношение на производството от дадено стопанство на един от видовете продукти, изброени в буква а);
3.
търгуват цялата си продукция от съответните видове продукти посредством организацията на производителите.
Въпреки това, ако организацията на производителите разреши това и в съответствие с установените от нея условия, членовете-производители могат:
-
да продават не повече от 25 % от своята продукция, ако членуват в организация на производители на плодове и зеленчуци, посочена в буква а), i), и не повече от 20 % от своята продукция, ако членуват в други организации на производители, в своите стопанства пряко на потребителите за техни лични нужди и заедно с това
-
да търгуват сами или чрез друга организация на производителите, определени от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо търгуваните от собствената им организация количества;
-
да търгуват чрез друга организация на производители, определени от тяхната собствена организация, продукти, които поради своя характер обичайно не са включени в търговската дейност на съответната организация;
-
в съответствие с определената в член 46 процедура да получат правото да сключват, чрез дерогация, преки договори за определени продукти с преработвателни предприятия дегресивно и за преходен период до 31 декември 1999 г.;
4.
да предоставят информацията, искана от организациите на производители за статистически цели, по-специално информацията относно засетите площи, произведените количества, добивите и преките продажби;
5.
да заплащат предвидените в правилника на организацията парични вноски за създаването и попълването на оперативния фонд, предвиден в член 15;
г)
чийто устав предвижда:
1.
процедури за определяне, приемане и изменение на предвидените в буква в), точка 1 правила;
2.
от членовете да се заплащат финансови вноски, посредством които да се финансира организацията на производители;
3.
правила, които позволяват на производителите да контролират по демократичен начин своята организация и вземаните от нея решения;
4.
санкции за нарушаването на задълженията, залегнали в устава, по-специално неплащането на финансови вноски, или за нарушаването на правилата, приети от организацията на производители;
5.
правила за приемането на нови членове, и по-специално минимален срок за членство; и
6.
счетоводните и бюджетни правила, необходими за работата на организацията;
д)
която е призната от съответната държава-членка съгласно параграф 2.
2. Държавите-членки признават като организации на производители за целите на настоящия регламент всички кандидатстващи за такова признаване групи производители, при условие че:
а)
отговарят на предвидените в параграф 1 изисквания, като предоставят съответните доказателства, включително и по отношение наличието на минималния брой членове и реализирането на минималния обем търгувана продукция, което се установява посредством предвидената в член 45 процедура;
б)
има достатъчно доказателства, че те могат да осъществяват правилно своята дейност както по отношение на сроковете, така и на ефективността;
в)
дават възможност на своите членове да ползват техническа помощ за използването на екологични практики на култивиране;
г)
ефективно предоставят на своите членове техническите средства за съхраняване, опаковане и търгуване на тяхната продукция, като заедно с това осигуряват необходимото търговско и бюджетно обслужване на тяхната дейност.
3. Държавите-членки могат също така да признаят като организации на производители за целите на настоящия регламент организациите на производители, различни от посочените в параграф 1, буква а), съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент и признати съгласно Регламент № 1035/72 преди началната дата на прилагане на настоящия регламент.
Когато съгласно предходната алинея държавите-членки признават организации на производители, се прилагат изискванията, съдържащи се в параграф 1, с изключение на тези в параграф 1, буква а) и, ако е необходимо, на тези в параграф 1, буква в), 2), както и изискванията, съдържащи се в параграф 2.
Член 12
1. Държавите-членки:
а)
вземат решение дали да признаят съответната организация на производители в срок от три месеца от подаването на заявление, придружено от всички необходими документи;
б)
провеждат проверки на редовни интервали, констатиращи дали организациите на производителите спазват условията за признаване, като при нарушения на тези условия налагат санкции на тези организации и оттеглят признаването, ако това е необходимо;
в)
в срок от два месеца уведомяват Комисията относно всяко решение за предоставяне, отказване или оттегляне на признаването.
2. Условията и честотата, при които държавите-членки докладват на Комисията относно упражняваната от организациите на производители дейност, се определят в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Комисията проверява дали се спазват член 11 и параграф 1, буква б) от настоящия член, като извършва проверки в съответствие с дял VI, като в резултат от констатираното по време на проверките може да изиска от държавите-членки да оттеглят признаването.
Член 13
1. Организациите на производителите, признати по Регламент (ЕИО) № 1035/72 преди влизането в сила на настоящия регламент, които не отговарят на условията за признаване съгласно член 11 от настоящия регламент без преходен период, могат да продължат да функционират в съответствие с разпоредбите на дял IV в срок от две години след неговото влизане в сила, при условие че продължат да спазват изискванията на въпросните членове от Регламент (ЕИО) № 1035/72.
2. Споменатият в параграф 1 срок от две години може да бъде удължен до пет години, ако съответната организация на производители:
а)
в срок до определена дата преди края на посочения в параграф 1 двегодишен период представи план за действие, с оглед придобиването на признаване в съответствие с член 11, параграф 2, на съответната държава-членка, която трябва или да го приеме, или да го отхвърли;
б)
при представянето на своя план за действие може да удостовери, че е учредила посочения в член 15 оперативен фонд;
в)
задължава се, под заплаха от определени от съответната държава-членка санкции, да завърши изпълнението на своя план за действие преди края на петгодишния период.
3. Организациите на производители, които вече не отговарят на предвидените в параграф 2 условия, независимо по каква причина и в какъв момент, губят статута си на такива в съответствие с предвидените в член 12, параграф 1, буква б) условия.
Въпреки това първата алинея се прилага, без това да засяга никое от индивидуалните права, които съответната организация на производителите може да е придобила в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1035/72.
Член 14
1. Новите организации на производители или тези, които не са били признати в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1035/72 преди влизането в сила на настоящия регламент, могат да получат преходен период от максимум пет години, през който да изпълнят предвидените в член 11 условия за признаване.
За да изпълнят условията за признаване, организациите представят на съответната държава-членка поетапен план за признаване, чието приемане поставя началото на посочения в първата алинея петгодишен период и съставлява предварително признаване.
2. По време на четирите години след датата на предварително признаване държавите-членки могат да отпуснат на предвидените в параграф 1 организации на производители:
а)
помощ за насърчаване на тяхното учредяване и улесняване на административната им дейност;
б)
помощ, предоставена пряко или посредством кредитни институции, под формата на специални заеми, предназначени да покрият част от инвестициите, свързани с получаването на признаване и започване изпълнението на плана за признаване, посочен в параграф 1, втора алинея.
3. Предвидената в параграф 2 помощ се възстановява от Общността в съответствие с член 51, параграфи 2 и 3.
4. Преди да предоставят предварително признаване, държавите-членки информират Комисията за своите намерения и свързаните с тях финансови последствия.
5. Ако дадена организация на производители представи план за признаване на националните органи в държава-членка, това предполага, че тя приема задължението да допуска проверките от страна както на националните органи, така и на органите на Общността в съответствие с дял VI, по-специално по отношение на правилното управление на обществени средства.
6. Държавите-членки налагат съответните санкции на организациите на производители, които не изпълняват своите задължения.
7. Подробните правила за прилагане, приети съгласно член 48, за изпълнението на настоящия член, включват разпоредби, гарантиращи, че изплащаните на португалските организации на производителите помощи не са по-малки по размер, изразен като процент от стойността на търгуваната продукция от съответната организация на производителите, от размера на отпусканите по силата на Регламент (ЕИО) № 746/93 (12) помощи.
Член 15
1. Финансовата помощ на Общността се отпуска при предвидените в настоящия регламент условия за организации на производителите, учредяващи оперативен фонд.
Този фонд се поддържа от финансови вноски, събирани от членуващите производители на базата на количествата или стойността на действително изтъргуваните плодове и зеленчуци, както и от посочената в първата алинея финансова помощ.
2. Посочените в параграф 1 оперативни фондове се използват за следните цели:
а)
финансиране на оттегляния от пазара при предвидените в параграф 3 условия;
б)
финансиране на оперативна програма, която се представя на компетентните национални органи и се одобрява от тях в съответствие с член 16, параграф 1.
Тези фондове могат да се използват и за цялостно или частично финансиране на план за действие, представен от организация на производителите, както е посочено в член 13.
3. Използването на оперативния фонд за финансиране на оттеглянията от пазара се счита за допустимо само ако националните компетентни органи са одобрили оперативна програма за това. Финансирането се извършва под една или повече от следните форми:
а)
изплащането на обезщетение за оттеглянето от пазара на невключени в приложение II продукти, които отговарят на действащите стандарти, ако такива са предвидени съгласно член 2;
б)
добавка към обезщетението на Общността за оттегляне от пазара.
Държавите-членки могат да определят максимален размер на обезщетенията или добавките към тях, но така определеният размер на добавките, добавен към размера на обезщетенията на Общността за оттегляне от пазара, не може да надхвърля максималния размер на цените за оттегляне за пазарната 1995-1996 година в съответствие с член 16, параграф 3, буква a), член 16, буква а), член 16, буква б) и член 18, параграф 1, буква a), първо тире от Регламент (ЕИО) № 1035/72.
Частта от оперативния фонд, която се използва за финансиране на оттеглянията от пазара, не може да надхвърля 60 % през първата година, 55 % - през втората, 50 % - през третата, 45 % - през четвъртата, 40 % - през петата и 30 % - от шестата година нататък, започващи от датата на одобрението от компетентните национални органи на първата оперативна програма, представена от съответната организация на производителите и одобрена от органите.
Предвидените в член 22, параграфи 3, 4 и 5 граници се прилагат към оттеглянията, посочени в първа алинея, буква а) от настоящия параграф.
4. Оперативните програми, посочени в параграф 2, буква б):
а)
си поставят няколко от посочените в член 11, параграф 1, буква б) цели, както и други, и по-конкретно следните: подобряване качеството на продуктите, увеличаване търговската стойност на продуктите, стимулиране за продуктите, насочени към потребителите, създаване на технологични линии за биологични продукти, насърчаване на интегрираното производство или на други производствени методи, насочени към опазване на околната среда и намаляване на оттеглянията от пазара;
б)
включват дейности, насочени към развитието на използването на природосъобразни техники от членовете, както по отношение на практиките на култивиране, така и по отношение на управлението на отпадъците.
„Природосъобразни техники“ означава по-конкретно технологиите, насочени към постигането на целите, предвидени в член 1, букви a), б) и в) от Регламент (ЕИО) № 2078/92 (13);
в)
създават финансова разпоредба относно техническите и човешки ресурси, необходими за осигуряване спазването на фитосанитарните стандарти и правила, както и на максимално допустимите равнища на остатъчни вещества.
5. Предвидената в параграф 1 финансова помощ се равнява на сумата на посочените в същия параграф и действително заплатени финансови вноски, но ограничена до 50 % от действителните разходи, извършени в съответствие с параграф 2.
Този процент е 60 %, ако оперативната програма или част от оперативната програма е представена:
а)
или от няколко организации на производителите, действащи в различни държави-членки по транснационални схеми, с изключение на предвидените в параграф 2, буква a) дейности;
б)
или от една или повече организации на производителите, участващи в схеми, работещи на междубраншова база.
Въпреки това максимумът на финансовата помощ е ограничен до 4 % от стойността на търгуваната продукция на всяка организация на производители, при условие че общият размер на финансовата помощ представлява по-малко от 2 % от общия оборот на всички организации на производителите. За да се гарантира спазването на тази граница се извършва авансово плащане от 2 %, като остатъкът от помощите се предоставя, след като е известен общият брой на заявленията за отпускане на помощи. След 1999 г. стойността от 4 % нараства на 4,5 %, като заедно с това процентът на общия оборот нараства от 2 на 2,5 %.
6. В тези региони на Общността, в които степента на организираност на производителите е особено ниска, държавите-членки могат да получат правото, след представяне на надлежно аргументирано искане, да предоставят на организациите на производителите национална финансова подкрепа, равна на не повече от половината от общия размер на финансовите вноски на членовете. Тази помощ се предоставя в допълнение към оперативния фонд.
За държавите-членки, в които по-малко от 15 % от общото производство на плодове и зеленчуци се търгува от организации на производители и тази продукция съставлява поне 15 % от общото селскостопанско производство, предвидената в първата алинея помощ може да се възстанови от Общността по молба на съответната държава-членка посредством общностната рамка за подкрепа.
Член 16
1. Предвидените в член 15, параграф 2, буква б) оперативни програми се представят на компетентните национални органи, които ги одобряват или отхвърлят, или изискват тяхното изменение в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Държавите-членки създават национална рамка за определяне на общите условия, свързани с предвидените в член 15, параграф 4, буква б) мерки. Те представят предлаганата рамка за одобрение на Комисията, която може да изиска определени изменения в тримесечен срок, ако установи, че предложението не способства за постигането на целите, съдържащи се в член 130с от Договора, както и в Програмата на Общността за политика и дейности във връзка с околната среда и устойчивото развитие.
2. Най-късно до края на всяка година организациите на производителите представят на Комисията разчетения размер на оперативния фонд за следващата година, като представят и съответните аргументи на базата на разчетите от оперативната програма, разходите за настоящата година и евентуално за предишни години, както и, ако това е необходимо, на базата на прогнозните количества произведена продукция за следващата година. Съответната държава-членка, преди 1 януари на следващата година, уведомява организацията на производители относно разчетения размер на финансовата подкрепа, съобразен с предвидените в член 15, параграф 5 граници.
Свързаните с финансовата подкрепа плащания се извършват на база направените разходи във връзка със схемите, обхванати от оперативната програма. Могат да се извършват и авансови плащания за същите схеми, като за това се изисква представяне на гаранция или обезпечение.
В началото на всяка година и най-късно до 31 януари организацията на производителите уведомява държавата-членка относно окончателния размер на разходите за предишната година, като прилага необходимите придружаващи документи, за да може да получи остатъка от финансовата помощ на Общността.
3. Една призната от съответната държава-членка асоциация на организации на производителите може да замества своите членове за целите на управлението на техния оперативен фонд по смисъла на член 15, параграф 1, както и за разработването, прилагането и представянето на оперативните програми, както е предвидено в член 15, параграф 2, буква б). В подобни случаи асоциацията получава финансовата помощ и прави уведомлението, предвидено в параграф 2 от настоящия член.
4. Оперативните програми и тяхното финансиране от производители и организациите на производителите, от една страна, и от фондовете на Общността, от друга, имат минимална продължителност от три години и максимална продължителност от пет години.
5. Представянето на оперативна програма на държавата-членка от организация на производителите или, ако се използва посочената в параграф 3 възможност, от съответната асоциация на организации на производителите, предпоставя ангажимента на тази организация или асоциация да бъде обект на проверки от страна на националните органи или на Общността в съответствие с дял VI, особено по отношение на правилното управление на обществените ресурси.
Член 17
Ако общите инструменти на общата организация на пазара се окажат недостатъчни или неподходящи по отношение на включените в член 1, параграф 2 продукти, които имат голямо местно или регионално значение в икономическо или екологично отношение и които срещат продължителни трудности на пазара на Общността, дължащи се по-специално на силна международна конкуренция, могат да се предприемат специфични мерки за подобряване конкурентността на тези продукти в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 18
1. Когато организация на производителите или асоциация на организации на производителите, приели същите правила, която функционира в специфична икономическа област, се счита, по отношение на определен продукт, за представителна за производството и производителите в тази област, съответната държава-членка може, по молба на организацията или асоциацията, да направи следните правила задължителни за установените в областта производители, които не принадлежат към една от посочените по-горе организации:
а)
правилата, посочени в точка 1 от член 11, параграф 1, буква в),
б)
приетите от организацията или асоциацията правила, свързани с оттеглянията от пазара,
при условие че правилата:
-
са били в сила в продължение на поне една пазарна година,
-
са включени в изчерпателния списък в приложение III,
-
са задължителни за не повече от три пазарни години.
2. За целите на настоящия член „икономическа област“ означава географска зона, съставена от прилежащи или съседни производствени региони, в които условията за производство и търговия са хомогенни.
3. Една организация или асоциация на организации се счита за представителна по смисъла на параграф 1, ако нейните членове съставляват поне две трети от общия брой на производителите в икономическа област, където тя оперира, и обхваща поне две трети от производството на тази област.
4. Правилата, които се обявяват за задължителни за всички производители в определена икономическа област:
а)
не трябва да причиняват никаква вреда на останалите производители в държавата-членка или в Общността;
б)
не се прилагат, освен ако не ги обхващат изрично, за продукти, предназначени за преработка по силата на договор, подписан преди началото на пазарната година, с изключение на посочените в параграф 1, буква а) правила за отчитане на производството;
в)
не трябва да влизат в противоречие с действащите национални правила, както и с тези на Общността.
5. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията относно правилата, които са обявили за задължителни за всички производители в специфична икономическа област. Тези правила се публикуват в серия С на Официален вестник.
Комисията решава, че съответната държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, прието от същата държава-членка:
а)
ако установи, че въпросното разширяване на обхвата на правилата върху други производители изключва конкуренцията в значителна част от вътрешния пазар или застрашава свободната търговия, или целите на член 39 от Договора;
б)
ако установи, че член 85, параграф 1 от Договора се прилага за споразумението, решението или съгласуваната практика, обхватът на които е решено да се разшири до други производители. Решението на Комисията по отношение на това споразумение, решение или съгласувана практика се прилага от датата на тази констатация;
в)
ако, в резултат от провеждането на последващи проверки в съответствие с дял VI, се установи, че настоящият член не е спазен.
6. Когато се прилага параграф 1, съответната държава-членка може да реши, след внимателно разглеждане на представените доказателства, че нечленуващите производители са задължат към организацията или на асоциацията за частта от плащаните от членуващите производители финансови вноски, доколкото тези средства се използват за покриване на:
а)
административните разходи, произтичащи от прилагането на посочените в параграф 1 правила;
б)
разходите, свързани с научна дейност, пазарни проучвания и търговски промоции, предприети от организацията или асоциацията, от които всички производители във съответната област имат изгода.
7. Държавите-членки представят на Комисията предвидения в параграф 2 списък с икономически области. В срок от един месец след неговото представяне Комисията одобрява списъка или, след консултиране със съответната държава-членка, взема решение относно измененията в него, които последната трябва да извърши. Одобреният списък се публикува в серия С на Официален вестник на Европейските общности.
ДЯЛ III
Междубраншови организации и споразумения
Член 19
1. По смисъла на настоящия регламент „признати междубраншови организации“, наричани по-нататък „междубраншови организации“, са правни субекти, които:
а)
са образувани от представители на икономически дейности, свързани с производството на и/или търговията със, и/или преработката на посочените в член 1, параграф 2 продукти;
б)
са създадени по инициатива на всички или някои от организациите или асоциациите, които ги съставляват;
в)
осъществяват няколко от следните дейности в един или повече региони на Общността, като отчитат интересите на потребителите:
-
усъвършенстват познаването и прозрачността на производството и пазара,
-
подпомагат координирането на пускането на пазара на плодовете и зеленчуците, особено по отношение на научната дейност и пазарните проучвания,
-
разработват стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността,
-
използват по-пълно потенциала на произведените плодове и зеленчуци,
-
предоставят необходимата информация и извършват научните изследвания, позволяващи на производството да се адаптира към продукти, които съответстват на пазарните изисквания и на вкусовете и очакванията на потребителите, особено по отношение на качеството на продукта и опазването на околната среда,
-
търсят начини за ограничаване употребата на фитосанитарни продукти и други материали, като по този начин гарантират качеството на продукта и съхраняването на почвите и водите,
-
развиват методи и средства за усъвършенстване качеството на продукта,
-
използват потенциала на биологичното земеделие и го защитават, както и наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания,
-
насърчават интегрираното производство или други природосъобразни производствени методи,
-
определят правила, свързани със залегналите в приложение III правила за производството и търговията, които са по-строги от тези на Общността или от националните правила;
г)
са признати от съответната държава-членка при условията, установени в параграф 2.
2. Ако структурите на съответната държава-членка разрешат това, държавите-членки могат да признаят за междубраншови организации по смисъла на настоящия регламент всички създадени на техните територии организации, които са представили подходящо заявление, при условие че:
а)
организациите провеждат своята дейност в един или повече региони на тази територия;
б)
представляват значителен дял от производството на и/или търговията със, и/или преработката на плодове и зеленчуци и продукти, получени посредством преработката на плодове и зеленчуци във въпросния регион или региони, като, ако функционират в повече от един регион, могат да демонстрират минимално равнище на представителност във всеки един от регионите за всеки един от браншовете, които те съставляват;
в)
реализират няколко от предвидените в параграф 1, буква в) мерки;
г)
самите те не участват в производството или преработката, или търговията на плодове и зеленчуци или на продукти, получени посредством преработката на плодове и зеленчуци;
д)
не извършват никоя от посочените в член 20, параграфи 3 дейности.
3. Преди да признаят междубраншовите организации, държавите-членки уведомяват Комисията относно кандидатстващите за признаване организации, като предоставят цялата необходима информация относно тяхната представителност и различните им дейности, заедно с цялата останала информация, необходима за извършване на оценка.
Комисията може да оспори признаването в срок от два месеца след това уведомяване.
4. Държавите-членки:
а)
решават дали да признаят съответната междубраншова организация в срок от три месеца след подаването на заявление, придружено от всички съответни придружаващи документи;
б)
на редовни интервали провеждат проверки, посредством които установяват дали междубраншовите организации отговарят на условията за признаване, налагат им съответните санкции при констатирани нарушения на тези условия и, ако това е необходимо, оттеглят признаването;
в)
оттеглят признаването, ако:
i)
вече не се изпълняват предвидените в настоящия регламент условия за признаване;
ii)
междубраншовата организация наруши някоя от забраните, наложени в член 20, параграф 3, без това да засяга всякаква друга санкция, наложена по силата на националното право;
iii)
междубраншовата организация не изпълни предвиденото в член 20, параграф 2 задължение за уведомяване;
г)
в срок от два месеца уведомяват Комисията относно всяко решение за предоставяне, отказ или оттегляне на признаване.
5. Условията и честотата, при които държавите-членки отчитат пред Комисията дейностите на междубраншовите организации, се определят в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Комисията следи дали се спазват параграф 2 и параграф 4, буква б), като извършва проверки в съответствие с дял VI и може в резултат от проверките да изиска от съответната държава-членка да оттегли признаването.
6. Признаването представлява разрешение за осъществяване на предвидените в буква в) от параграф 1 мерки, съобразени с разпоредбите на настоящия регламент.
7. Комисията публикува в серия С на Официален вестник на Европейските общности списък на признатите междубраншови организации, като посочва икономическата сфера или област на тяхната дейност и извършваните по смисъла на член 21 дейности. Публикуват се и оттеглянията на признаването.
Член 20
1. Чрез дерогация от член 1 от Регламент № 26 (14) член 85, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията, решенията и съгласуваните практики на признатите междубраншови организации, предназначени за прилагане на посочените в член 19, параграф 1, буква в) мерки.
2. Параграф 1 се прилага само при условие че:
-
споразуменията, решенията и съгласуваните практики са известени на Комисията и че
-
в срок от два месеца след получаването на цялата информация Комисията не е установила, че въпросните споразумения, решения и съгласувани практики са несъвместими с правилата на Общността.
Споразуменията, решенията и съгласуваните практики не могат да се прилагат преди изтичането на срока, посочен във второ тире от първата алинея.
3. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики, които:
-
могат да доведат до разделянето на пазарите под каквато и да било форма в рамките на Общността,
-
могат да нарушат стабилното функциониране на организацията на пазара,
-
могат да създадат нарушения на конкуренцията, които нямат съществено значение за постигане на целите на Общата селскостопанска политика, отразени в мярката за междубраншовите организации,
-
изискват фиксирането на цени, без да се засягат предприеманите от междубраншовите организации мерки при прилагането на някои специални разпоредби на правила на Общността,
-
могат да създадат дискриминация или да елиминират конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти, при всички случаи се обявяват за противоречащи на правилата на Общността.
4. Ако, след изтичането на двумесечния срок, посочен в параграф 2, първата алинея, второ тире, Комисията установи, че условията за прилагането на настоящия регламент не са изпълнени, тя взема решение, по силата на което член 85, параграф 1 от Договора се прилага към въпросното споразумение, решение или съгласуваната практика.
Това решение на Комисията не поражда действие преди датата на неговото съобщаване на съответната междубраншова организация, освен ако тази междубраншова организация не е дала невярна информация или не е злоупотребила с предвиденото в параграф 1 освобождаване.
5. При многогодишните споразумения предварителното известяване за първата година е валидно и за останалите години от споразумението, но в този случай Комисията може, по своя собствена инициатива или по искане на друга държава-членка, да констатира несъвместимост по всяко време.
Член 21
1. Ако определена междубраншова организация, функционираща в специфичен регион или региони на държава-членка, се счита за представителна по отношение на производството на и/или търговията със, и/или преработката на определен продукт, тази държава-членка може, по молба на организацията, да обяви някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, договорени в рамките на въпросната организация, за задължителни за ограничен период за други оператори, функциониращи във въпросния регион или региони, независимо дали тези субекти са физически лица или групи, нечленуващи в организацията.
2. Една междубраншова организация се счита за представителна по смисъла на параграф 1, ако тя съответства на поне две трети от производството на и/или търговията със, и/или преработката на съответния продукт или продукти в съответния регион или региони на въпросната държава-членка. Ако заявлението за разширяване на приложното поле на правилата до други оператори обхваща повече от един регион, съответната междубраншова организация трябва да докаже минимална степен на представителност за всеки един от групираните от нея браншове във всеки един от съответните региони.
3. Правилата, за които може да се иска разширяване на обхвата спрямо други оператори:
а)
трябва да са свързани с една от следните цели:
-
предоставяне на сведения за производството и пазарите,
-
приемане на по-строги правила за производство от залегналите в нормативната уредба на Общността или националната нормативна уредба,
-
изготвяне на стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността,
-
приемане на правила за търговията,
-
приемане на правила за опазване на околната среда,
-
предприемане на мерки за насърчаване и експлоатиране потенциала на продуктите,
-
предприемане на мерки за защита на биологичното земеделие, както и на наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания,
Правилата, посочени във второ, четвърто и пето тире, не трябва да се различават от включените в приложение III;
б)
трябва да са били в сила в продължение на поне една пазарна година;
в)
могат да бъдат обявени за задължителни за не повече от три пазарни години;
г)
не трябва да причиняват никаква вреда на останалите оператори в държавата-членка или в Общността;
Член 22
1. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията относно правилата, които са обявили за задължителни за всички оператори в един или повече региони. Тези правила се публикуват в серия С на Официален вестник на Европейските общности.
Преди извършването на тази публикация Комисията информира предвидения в член 45 Комитет относно всяко едно уведомяване за разширяване на обхвата на междубраншовите споразумения.
Комисията решава, че съответната държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, което същата държава-членка е приела, в случаите, посочени в член 18, параграф 5, втора алинея.
2. В случаите, в които обхватът на правилата за един или повече продукти е разширен и когато една или повече от посочените в член 21, параграф 3, буква a) дейности се провеждат от призната междубраншова организация и са в общ икономически интерес на тези лица, чиято дейност е свързана е един или повече от въпросните продукти, държавата-членка, която е признала организацията, може да вземе решение физическите лица или групите, които не членуват в организацията, но имат изгода от въпросните дейности, да плащат на организацията наложените на членовете финансови вноски в пълен или частичен размер дотолкова, доколкото тези вноски са предназначени за покриване на разходите, извършени пряко в резултат от упражняването на въпросните дейности.
ДЯЛ IV
Режим на интервенции
Член 23
1. Организациите на производителите и техните асоциации могат да решат да не пуснат в продажба дадени от техни членове продукти, изброени в член 1, параграф 2, в количества и периоди, каквито организациите счетат за целесъобразни.
2. Предназначението на продуктите, оттеглени от пазара съгласно параграф 1, се определя от организацията на производителите или асоциацията по такъв начин, че да не нарушава нормалното пласиране на въпросните продукти и да опазва околната среда, особено по отношение качеството на водите и ландшафта.
3. Когато се прилага параграф 1 към всеки един от включените в приложение II продукти, отговарящ на съответните стандарти, организациите на производителите и техните асоциации изплащат на членуващите в тях производители обезщетението за оттегляне на Общността, определено в член 26, за максимум 10 % от изтъргуваното количество.
Десетпроцентовата горна граница в първата алинея се прилага към изтъргуваното количество от всеки продукт единствено от членовете на въпросната организация на производителите или на друга организация, когато се прилага член 11, параграф 1, буква в), с изключение на оттеглянията по член 24.
4. Десетпроцентовата горна граница в параграф 3 се прилага от шестата пазарна година след датата на влизане в сила на настоящия регламент. Провежданите в преходния период от пет пазарни години оттегляния не могат да надвишават следните проценти от изтъргуваната продукция, определени в съответствие с предвидената в член 46 процедура: 50 % през първата пазарна година, 45 % - през втората, 40 % - през третата, 30 % - през четвъртата и 20 % - през петата.
За цитрусовите плодове обаче тези проценти са: 35 % през първата пазарна година, 30 % - през втората, 25 % - през третата, 20 % - през четвъртата и 15 % - през петата.
Втората алинея от параграф 3 се прилага към настоящия параграф.
5. Посочената в параграфи 3 и 4 стойност от 10 % представлява годишна средна стойност за тригодишен период с 3 % годишен марж на превишаване.
6. За ябълките и крушите десетпроцентовата горна граница съгласно параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и член 24 се заменя с 8,5 %.
За пъпешите и дините десетпроцентовата горна граница се прилага от пазарната 1997-1998 година.
Член 24
По отношение на включените в приложение II продукти, организациите на производителите разрешават предоставянето на предвидените в член 23 ползи, по тяхно искане, на производители, които не членуват в никоя от предвидените в настоящия регламент колективни структури. Обезщетението на Общността за оттегляне, обаче, в тези случаи се намалява с 10 %. Освен това изплащаните суми отразяват, след внимателно разглеждане на представените доказателства, направените от членовете общи разходи по оттеглянето. Обезщетението се отпуска за обем не по-голям от 10 % от изтъргуваната продукция на съответния производител.
Член 25
Организациите на производителите и техните асоциации предоставят цялата информация, свързана с прилагането на членове 23 и 24, и особено по отношение на предприетите от тях мерки, насочени към гарантиране екологичната съобразеност на свързаната с оттеглянето практика на техните компетентни национални органи, които изпращат тази информация на Комисията.
Информацията, която следва да се предостави, се определя, при необходимост, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Държавите-членки изграждат национална рамка за разработване на общите условия, свързани с методите за оттегляне, които опазват околната среда. Те представят тази система на Комисията, която може да изиска определени изменения в тримесечен срок, ако установи, че предложението не способства за постигането на целите, съдържащи се в член 130с от Договора, както и в Програмата на Общността за политика и дейности във връзка с околната среда и устойчивото развитие.
Член 26
1. Обезщетението за оттегляне на Общността за всеки продукт е включено в приложение V.
2. Обезщетението за оттегляне на Общността е единна сума, чийто размер е еднакъв в цялата Общност.
Член 27
1. Ако пазарът на продукт, включен в приложение II, претърпява или е изложен на риска да претърпи широко разпространени структурни дисбаланси, които водят или могат да доведат до прекалено голям обем на предвидените в член 23 оттегляния, преди началото на пазарната година за този продукт се определя интервенционен праг в съответствие с предвидената в член 46 процедура, като последствията от всяко превишаване на този праг, което за въпросния продукт се оценява на базата на извършените през пазарната година или еквивалентен период оттегляния или според средния годишен обем на интервенциите за период от няколко пазарни години, се понасят финансово от производителите.
Превишаването на интервенционния праг води до намаляване на обезщетението за оттегляне на Общността през следващата пазарна година. Това намаляване не се пренася в следващи пазарни години.
2. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се определя следното:
а)
последствията от превишаването на интервенционния праг при всеки продукт;
б)
когато е необходимо, намаленото обезщетение за оттегляне на Общността и мерките, свързани с прилагането на настоящия член.
3. Настоящият член се прилага само през първите пет пазарни години след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 28
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за всеки пазарен ден през всяка от съответните пазарни години относно цените, регистрирани на техните представителни пазари на производители за определени продукти, притежаващи определени търговски характеристики, като например сорт или вид, клас, размер и опаковка.
2. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се съставя списък на тези пазари и продукти и се определя честотата на подаване на информация.
Пазарите в държавите-членки, на които се търгува значителна част от националното производство на даден продукт в продължение на цялата пазарна година или през един от периодите, на които годината е разделена, се считат за представителен пазар по смисъла на параграф 1.
Член 29
1. Държавите-членки плащат предвиденото в член 26 обезщетение за оттегляне на Общността на организациите на производителите или на техните асоциации, които са провели оттегляния в съответствие с членове 23 и 24 и са длъжни да изплатят обезщетението на своите членове или на нечленуващи производители.
Плащанията се извършват в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
2. Обезщетението за оттегляне на Общността се изплаща, без това да засяга никоя от финансовите последици в резултат от превишаването на интервенционния праг.
Освен това обезщетението се намалява с нетните приходи на организациите на производителите и техните асоциации от оттеглените от пазара продукти.
3. Когато организациите на производителите и техните асоциации не са в състояние да насочат продуктите към едно от посочените в член 30, параграф 1 местоназначения, обезщетение за оттегляне на Общността се отпуска само ако продуктите имат местоназначение, съобразено с инструкциите на съответната държава-членка съгласно другите разпоредби на член 30.
Член 30
1. Продуктите, оттеглени от пазара в съответствие с член 23, параграф 1, които останат непродадени, се третират по следния начин:
а)
всички продукти:
-
безплатно разпространение за благотворителни организации и фондации, които са одобрени за целта от държавите-членки, за да бъдат използвани за тяхната дейност, насочена към подпомагането на лица, чието право на обществена помощ е признато по националното право, особено по причина на това, че тези лица не разполагат с необходимите средства за препитание,
-
безплатно разпространение за наказателни институции и детски лагери, както и за болници и старчески домове, определени от държавите-членки, които предприемат всички необходими мерки, за да докажат, че така разпределените количества са допълнителни спрямо нормално закупуваните от тези заведения,
-
безплатно разпространение извън Общността посредством одобрени за целта от държавите-членки благотворителни организации, за нуждаещото се население на трети страни,
и, на второ място,
-
използване за нехранителни цели,
-
използване за храна за животни, в прясно състояние или след преработка от фуражната промишленост;
б)
плодове: безплатно разпространение за ученици извън храната в училищните столове, както и за ученици в училища, които не разполагат със столове,
в)
ябълки, круши, праскови и нектарини: преработка в алкохол над 80 % чрез пряка дестилация на продукта,
г)
всички продукти: насочване на определени класове продукти към преработвателната промишленост, при условие че това не води до нарушаване на конкуренцията в съответните индустрии в рамките на Общността или за вносни продукти. Решение относно прилагането на тази разпоредба се взема в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
2. Когато не е възможно никое от посочените в параграф 1 местоназначения, оттеглените продукти могат да се насочат към преработка в компост или процес на биологично разлагане, разрешен от съответната държава-членка.
3. Безплатното разпространение, предвидено в параграф 1, буква а), първо, второ и трето тире, параграф 1, буква б), се организира от съответните организации на производителите под надзора на държавите-членки.
Въпреки това по отношение безплатното разпространение на плодове за учениците Комисията може да поеме инициативата и отговорността за реализирането на местни пилотни проекти в рамката на мерките за научни изследвания и стимулиране.
4. Държавите-членки подпомагат установяването на контакти между организациите на производителите и благотворителните организации, както и други институции, които могат да имат интерес от използването на оттеглените от пазара продукти на тяхна територия в рамките на някоя от формите на безплатно разпространение, предвидени в букви а) и б) от параграф 1.
5. Насочването на продукти към фуражната промишленост се извършва според най-подходящата процедура от агенция, определена от съответната държава-членка.
Посочената в буква в) от параграф 1 дестилация се извършва от дестилатори или за тяхна сметка, или от името на орган, определен от съответната държава-членка. И в двата случая този орган провежда въпросните операции посредством най-подходящата процедура.
6. Общността е длъжна да покрие, при условията, определени в съответствие с процедурата, предвидена в член 13 от Регламент (ЕИО) № 729/70 (15), транспортните разходи, свързани с безплатното разпространение, предвидено в буква а) от параграф 1, както и разходите по сортирането и опаковането, свързани с безплатното разпространение на ябълки и цитрусови плодове, когато последното е разпределено по силата на договорни споразумения между организациите на производителите и благотворителни организации или заведения, предвидени в параграф 3.
7. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила относно прилагането на настоящия член, и по-конкретно правила за безплатното разпространение и разпореждането с оттеглените продукти, както и правила за предотвратяване на деформациите на пазара на алкохол вследствие дестилацията на оттеглените продукти.
ДЯЛ V
Търговия с трети страни
Член 31
1. Вносът в Общността или износът от Общността на всеки един от включените в член 1, параграф 2 продукти може да бъде предмет на изискването за представяне на вносна или износна лицензия.
Лицензиите се издават от държавите-членки на всеки заявител, независимо къде в Общността е установен той и без това да засяга мерките, предприети за прилагането на членове 36 и 37.
Вносните и износните лицензии са валидни в цялата Общност. Издаването на такива лицензии може да бъде подчинено на условието за депозиране на обезпечение, гарантиращо, че продуктите се внасят или изнасят в срока на валидност на лицензията; освен в случай на непреодолима сила, обезпечението се задържа в пълен размер или частично, ако вносът или износът не бъде осъществен или се осъществи само частично в рамките на този срок.
2. Срокът на валидност на вносните и износните лицензии, както и други подробни правила за прилагането на настоящия член, се приемат в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 32
1. Към включените в член 1, параграф 2 продукти се прилагат митническите ставки от Общата митническа тарифа, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
2. Ако прилагането на митническата ставка по Общата митническа тарифа зависи от входната цена на внасяната партида, достоверността на тази цена се проверява, като се използва фиксирана стойност на вноса, изчислена от Комисията по продукти и по произход, на базата на средно претеглената цена за съответния продукт на представителните вносни пазари на държавите-членки или, по целесъобразност, на други пазари.
Въпреки това могат да се приемат конкретни разпоредби за проверяване на входните цени на продуктите, внасяни предимно за преработка, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
3. Когато декларираната входна цена на въпросната партида е по-висока от фиксираната стойност на вноса, увеличена с маржа, определен в съответствие с параграф 5, който не може да надхвърля фиксираната стойност на вноса с повече от 10 %, се изисква внасяне на обезпечение, равняващо се на вносното мито, определено на базата на фиксираната стойност на вноса.
4. Когато входната цена на въпросната партида не е декларирана при обмитяване, митническата ставка по Общата митническа тарифа зависи от фиксираната стойност на вноса или се изчислява посредством прилагане на съответните разпоредби от митническото законодателство при условия, които следва да бъдат определени в съответствие с параграф 5.
5. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила за прилагането на настоящия член.
Член 33
1. За да се предотврати или неутрализира неблагоприятният ефект върху пазара на Общността, който може да е резултат от вноса на определени продукти, включени в член 1, параграф 2, вносът на един или повече такива продукти при митническа ставка, определена в Общата митническа тарифа, е предмет на заплащане на допълнително вносно мито, ако са изпълнени условията, залегнали в член 5 от Споразумението за селското стопанство (16), сключено в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори освен ако няма вероятност този внос да окаже неблагоприятно въздействие върху пазара на Общността или ако последствията от допълнителното облагане не са непропорционални спрямо неговата цел.
2. Началните цени, под които може да бъде наложено допълнително мито, са тези, които Общността съобщи на Световната търговска организация.
Началните обеми, надхвърлянето на които води до налагането на допълнителното вносно мито, се определят по-специално на база на вноса в Общността в продължение на трите години, предхождащи годината, в която възниква или има вероятност да възникне посочения в параграф 1 неблагоприятен ефект.
3. Цените на вноса, които се вземат предвид при налагането на допълнително вносно мито, се определят на базата на вносните цени CIF на съответната пратка.
Вносните цени CIF се проверяват за тази цел на база на представителните цени на съответните продукти на световния пазар или на пазара на Общността за вносни продукти от същия вид.
4. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила за прилагането на настоящия член. Тези подробни правила определят по-специално:
а)
продуктите, спрямо които могат да се приложат допълнителни вносни мита съгласно член 5 от Споразумението за селското стопанство, посочено в параграф 1 от настоящия член;
б)
останалите критерии, необходими за прилагането на параграф 1 в съответствие с член 5 от посоченото Споразумение за селското стопанство.
Член 34
1. Тарифните квоти за включените в член 1, параграф 2 продукти, предоставени по силата на споразумения, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранни търговски преговори, се откриват и администрират в съответствие с подробните правила, приети съобразно предвидената в член 46 процедура.
2. Квотите могат да се администрират посредством прилагане на един от следните методи или комбинация от тях:
а)
метод, при който се използва хронологичният ред на подаване на заявленията („първи дошъл, първи обслужен“);
б)
метод, при който се разпределят квоти пропорционално на заявените в подадените заявления количества (методът на „едновременното разглеждане“);
в)
метод, при който се използват традиционните търговски потоци („традиционни вносители/новопостъпили“).
Могат да се използват и други подходящи методи. Те трябва да избягват дискриминацията между съответните оператори.
3. Възприетият метод за администриране на квотите отчита, когато това е целесъобразно, нуждите от доставяне на пазара на Общността, както и необходимостта да се запази равновесието на този пазар, като заедно с това се използват вече прилаганите методи по отношение на квоти, съответстващи на посочените в параграф 1, без да се засягат правата, възникващи по силата на споразумения, сключени в рамките на Уругвайския кръг от търговски преговори.
4. Предвидените в параграф 1 подробни правила регламентират годишни квоти, разпределени по подходящ начин през годината, и определят използвания метод за администриране, включвайки, ако това е целесъобразно, и:
а)
гаранции относно естеството, страната, от която са внесени продуктите, и страната на произхода им;
б)
признаване на документа, който се използва за проверка на посочените в буква а) гаранции, и
в)
условията за издаване на вносни лицензии и техният срок на валидност.
Член 35
1. До степента, необходима за да се даде възможност на икономически значими количества от включените в член 1, параграф 2 продукти да се изнасят на база на цените на тези продукти в международната търговия, но в границите, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора, разликата между тези цени и цените в Общността може да се компенсира посредством възстановявания при износ.
2. За разпределението на количествата, за чийто износ се отпуска възстановяване, се приема метод, който:
а)
е най-подходящ за естеството на продукта и положението на въпросния пазар, позволява възможно най-ефективното използване на наличните ресурси, като заедно с това отчита ефективността и структурата на износа на Общността, без обаче да създава дискриминация между големи и малки оператори;
б)
създава най-малко административни проблеми на операторите, като се отчитат административните изисквания;
в)
предотвратява каквато и да било дискриминация между съответните оператори.
3. Възстановяванията са едни и същи в цялата Общност.
Когато ситуацията в международната търговия или специфичните изисквания на определени пазари изискват това, отпусканото за даден продукт възстановяване може да варира по размер според местоназначението на продукта.
Възстановяванията се определят в съответствие с предвидената в член 46 процедура, като това се прави периодично.
Периодично фиксираните възстановявания може, при необходимост, да бъдат изменени от Комисията в някой от интервалите по молба на държава-членка или по инициатива на самата Комисия.
4. При определяне на възстановяванията се взема под внимание следното:
а)
текущата ситуация и вероятните тенденции по отношение на:
-
цените и наличността на плодове и зеленчуци на пазара на Общността,
-
цените на плодовете и зеленчуците в международната търговия;
б)
свързаните с търговията разходи и минималните транспортни такси от пазарите на Общността до пристанищата и останалите точки за износ на стоки от Общността, както и разходите по изпращане до съответната страна на местоназначение;
в)
икономическите аспекти на предложения износ;
г)
границите, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора.
5. Посочените в параграф 1 пазарни цени на Общността се определят, като се използват най-благоприятните цени от експортна гледна точка.
Посочените в параграф 1 цени на световния пазар се определят, като се използват:
а)
отчетените цени на пазарите на трети страни;
б)
най-благоприятните цени в трети страни за внос от други трети страни;
в)
цените на производител, отчетени в трети страни-износителки;
г)
цените на предлагане франко границите на Общността.
6. Възстановявания се отпускат само след подаване на заявление и при представяне на съответна износна лицензия.
7. Възстановяването се извършва в размера, приложим на деня на подаване на заявлението за лицензия, а в случая с диференцираните възстановявания - в приложимия на същия ден размер:
а)
за посоченото в лицензията местоназначение или
б)
за действителното местоназначение, ако то се различава от посоченото в лицензията. В такъв случай приложимият размер на възстановяване не може да надвишава размера, приложим за посоченото в лицензията местоназначение.
За да се предотвратят злоупотребите по отношение на предвидената в този параграф гъвкавост, могат да се предприемат подходящи мерки.
8. Параграфи 6 и 7 могат да бъдат отменени при включени в член 1, параграф 2 продукти, за които се плащат възстановявания в рамките на операции за предоставяне на хранителна помощ, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
9. Възстановяването се изплаща при представяне на доказателства, че продуктите:
-
са изнесени от Общността,
-
произхождат от Общността и
-
в случая с диференцирани възстановявания, са достигнали посоченото в лицензията местоназначение или друго местоназначение, за което е определено възстановяване, без да се засяга буква б) от параграф 7. Могат да се направят изключения от това правило в съответствие с предвидената в член 46 процедура, при положение че се предвидят условия, предлагащи равностойни гаранции.
10. Спазването на границите за обемите, произтичащи от споразумения, сключени в съответствие с член 228 от Договора, се гарантира на база на износните лицензиите, издадени за референтните периоди, предвидени в тях и приложими към съответните продукти.
По отношение на спазването на задълженията, произтичащи от споразуменията, постигнати в контекста на Уругвайския кръг от търговски преговори, завършването на референтния период не засяга валидността на износните лицензиите.
11. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила за прилагане на настоящия член, включително разпоредби относно преразпределението на неразпределени или неизползвани количества за износ.
Член 36
1. Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент или в приети в съответствие с него разпоредби, при износ на включените в член 1, параграф 2 продукти от трети страни се забранява следното:
-
налагането на каквито и да било такси, които имат равностоен на мито ефект,
-
прилагането на каквито и да било количествени ограничения или мерки, имащи равностоен ефект.
2. Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, както и специалните правила за нейното прилагане, се прилагат за класификацията на продуктите, обхванати от настоящия регламент; произтичащата от прилагането на настоящия регламент тарифна номенклатура се инкорпорира в Общата митническа тарифа.
Член 37
1. При търговията с трети страни могат да се предприемат необходимите мерки, ако, поради внос или износ, пазарът на Общността за един или повече от включените в член 1, параграф 2 продукти е засегнат или е заплашен от сериозни смущения, които могат да попречат на постигането на предвидените в член 39 от Договора цели.
Подобни мерки могат да се прилагат само дотогава, докато, в зависимост от конкретния случай, смущението или заплахата от такова смущение са престанали да съществуват или оттеглените или изкупени количества са намалели значително.
Съветът, по предложение на Комисията и в съответствие с предвидената в член 43, параграф 2 от Договора процедура за гласуване, приема общи правила за прилагането на този параграф и определя в кои случаи и в какви граници държавите-членки могат да предприемат защитни мерки.
2. Ако възникне посочената в параграф 1 ситуация, Комисията, по искане на държава-членка или по своя инициатива, решава какви мерки е необходимо да се приемат; държавите-членки трябва да бъдат уведомени относно тези мерки, като последните започват да се прилагат незабавно. Ако в Комисията постъпи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от три работни дни след получаването му.
3. Съветът може да бъде сезиран относно приетите от Комисията мерки от всяка държава-членка в срок от три работни дни от деня, на който те са били съобщени. Съветът се събира незабавно. С квалифицирано мнозинство той може да утвърди, измени или отмени въпросната мярка.
4. Настоящият член се прилага, като се вземат под внимание задълженията по международните споразумения, сключени в съответствие с член 228, параграф 2 от Договора.
ДЯЛ VI
Национални проверки и проверки на Общността
Член 38
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране спазването на правилата на Общността в сектор плодове и зеленчуци, и по-специално в посочените в приложение IV области.
2. Когато е целесъобразно да се провеждат проверки чрез взимане на проби, държавите-членки трябва да гарантират, посредством характера и честотата на тези проверки, а така също и на базата на анализа на рисковете, че проверките са адекватни на съответната мярка както по отношение на цялата тяхна територия, така и по отношение на обема на свързани със сектора на плодовете и зеленчуците продукти, които се търгуват или държани с оглед търговия.
Получателите на обществени средства трябва систематично да бъдат подлагани на проверки, без да се засяга прилагането на систематични проверки в останалите области.
3. Комисията и държавите-членки гарантират, че компетентните органи разполагат с достатъчен брой персонал, притежаващ необходимата квалификация и опит за ефективното извършване на проверките, особено в областите, посочени в приложение IV.
Член 39
1. Без да се засягат извършваните от националните органи проверки съгласно член 38, Комисията може, в сътрудничество с компетентните органи на съответната държава-членка, да извършва или да поиска съответната държава-членка да извърши проверки на място с цел гарантиране на еднаквото прилагане на правилата на Общността в сектора на плодовете и зеленчуците, особено в областите, посочени в приложение IV.
2. Комисията информира съответната държава-членка предварително и в писмена форма относно предмета, целта и мястото на планираните проверки, началната им дата, както и идентичността и статута на нейните инспектори.
Член 40
1. За да изпълни разпоредбите на член 39, Комисията създава специализирано звено от инспектори в сектора на плодовете и зеленчуците, състоящо се от служители на Комисията с необходимата квалификация, технически познания и опит, както и евентуално от персонал, назначен по искане на Комисията и със съгласието на съответната държава-членка, от посочения в член 38, параграф 3 персонал за участие в специални разследвания.
2. Специализираното звено от инспектори изпълнява, под ръководството на Комисията, следните задачи:
а)
участва в проверките, планирани и реализирани от компетентните органи на държавите-членки;
б)
извършва предвидените в член 39 проверки по инициатива на Комисията, в които са поканени да участват и служители на съответната държава-членка;
в)
оценява съществуващите институции в областта на контрола на държавите-членки, извършваните процедури и получените резултати;
г)
оценява законодателните и останалите мерки, предприети от компетентните органи, за да се подобри спазването на правилата на Общността в сектора на плодовете и зеленчуците;
д)
развива сътрудничество и обмен на информация между компетентните органи на държавите-членки с цел осигуряване на еднообразното прилагане на правилата в сектора на плодовете и зеленчуците и улесняване на свободното движение на продуктите от сектора.
3. По отношение на извършваните съгласно буква б) от параграф 2 проверки Комисията, в достатъчен срок преди началото на тяхното провеждане, информира компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се извършват проверките.
4. Комисията определя сама най-подходящите места за извършване на проверките и в сътрудничество със съответната държава-членка договаря практическите подробности.
Член 41
1. Проверките съгласно член 40, параграф 2, буква б) се извършват в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 729/70.
В процеса на извършване на проверката инспекторите на Комисията приемат поведение, съвместимо с правилата и професионалната практика, които трябва да спазват служителите на държавата-членка, на чиято територия се извършват проверките. Инспекторите пазят професионална тайна.
2. Комисията създава подходящи връзки с компетентните органи на държавата-членка с оглед на съвместното разработване на програми за упражняване на контрол. Държавите-членки сътрудничат на Комисията при изпълнението на тази задача.
3. Комисията изпраща резултатите от извършените посещения на съответната държава-членка във възможно най-кратък срок. Тези резултати включват отчет за всички срещнати трудности и констатирани нарушения на правилата за пазара на плодове и зеленчуци.
4. Съответната държава-членка информира Комисията във възможно най-кратък срок относно предприетите от нея стъпки за прекратяване на въпросните трудности и нарушения.
Член 42
Всяка констатирана по време на проверките нередност, която може да има финансови последици върху ФЕОГА, секция „Гарантиране“, се третира в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 595/91 (17). Държавата-членка, на чиято територия е констатирана нередността, трябва да направи декларацията, предвидена в член 3 от настоящия регламент.
Всяко неспазване на прилагането на правилата на Общността от държава-членка, констатирано по време на проверките на Комисията, което може да има финансови последици върху ФЕОГА, секция „Гарантиране“, се третира в съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 729/70.
ДЯЛ VII
Общи разпоредби
Член 43
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 92, 93 и 94 от Договора се прилагат към производството на и търговията с посочените в член 1, параграф 2 продукти.
Член 44
1. Държавите-членки и Комисията обменят помежду си цялата информация, необходима за прилагането на настоящия регламент. Данните, които следва да се обменят, се определят в съответствие с предвидената в член 45 процедура. Правилата за предаване и разпространение на тази информация се определят в съответствие със същата процедура.
2. Посочените в параграф 1 данни съдържат поне информация относно обработваните площи и събраните количества, които са изтъргувани или не са пуснати за продажба в съответствие с член 23.
Тази информация се събира от:
-
организации на производителите за техните членове, без да се засягат членове 11 и 19,
-
съответните служби на държавите-членки за производителите, които не членуват в никоя от посочените в настоящия регламент колективни структури. Държавите-членки могат да поверят тази задача изцяло или частично на една или повече организации на производителите.
3. Държавите-членки вземат всички необходими мерки за гарантирането на събирането на посочените в параграф 2 данни, тяхната точност, за извършването на статистическата им обработка, както и за тяхното редовно изпращане на Комисията. Те трябва да предвидят санкции за необосновано забавяне или систематична небрежност по отношение доброто изпълнение въпросните задачи. Държавите-членки информират Комисията относно тези мерки.
4. Комисията редовно изпраща на държавите-членки с най-подходящите средства посочените в параграф 1 данни, както и собствените си свързани с тях заключения. Правилата за прилагане се приемат в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 45
Създава се Управителен комитет за пресни плодове и зеленчуци, наричан по-нататък „Комитетът“, състоящ се от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Член 46
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, председателят сезира по съответния въпрос Комитета по своя собствена инициатива или по искане на представителя на държавата-членка.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да се приемат. Комитетът дава своето становище по така представения проект в срок, който може да бъде определен от председателя в зависимост от спешността на случая. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора, при решенията, които Съветът трябва да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, предвиден в същия член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно.
б)
Въпреки това, ако тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета, Комисията незабавно ги изпраща на Съвета. В тези случаи Комисията може да отложи прилагането на приетите от нея мерки за период от най-много един месец от датата на изпращането им на Съвета.
Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец.
Член 47
Комитетът може да разгледа всеки друг въпрос, за който е сезиран от своя председател или по негова инициатива, или по искане на представителя на държава-членка.
Член 48
Подробните правила за прилагането на настоящия регламент, включително финансовите или нефинансовите административни санкции, се приемат с оглед на специфичните изисквания на сектора в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 49
Настоящият регламент се прилага така, че да отчитат едновременно целите, предвидени в членове 39 и 110 от Договора.
Член 50
Държавите-членки вземат всички подходящи мерки, за да санкционират нарушенията на разпоредбите на настоящия регламент и да предотвратят или преустановят всяка измама.
Член 51
Законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети от държавите-членки за прилагането или при прилагането на настоящия регламент, се съобщават на Комисията в срок не по-късно от един месец след тяхното приемане. Същото се прилага за всяка промяна на тези разпоредби.
Член 52
1. Разходите, свързани с изплащането на обезщетенията за оттегляне на Общността и с финансирането на оперативния фонд от Общността, специфичните мерки, посочени в член 17 и в членове 53, 54 и 55, както и проверките от страна на експерти на държавите-членки, които са били предоставени на Комисията в прилагане на член 40, параграф 1, се считат за интервенции, насочени към стабилизиране на земеделските пазари по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 729/70.
2. Помощта, предоставена от държавите-членки в съответствие с член 14 и член 15, параграф 6, втора алинея, се счита за обща мярка по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 4256/88 (18). Тя трябва да се включва в годишните прогнози за разходите, посочени в член 31, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2328/91 (19).
Член 1, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2328/91 се прилага към предвидената в този параграф помощ.
Помощи се изплащат в съответствие с член 21 от Регламент (ЕИО) № 4253/88. Въпреки това плащанията на остатъка или възстановяването се базират, освен на посочените в параграф 4 от настоящия член изисквания, и на:
а)
декларация за разходите, направени от държавите-членки през календарната година, и
б)
доклад за прилагането на мерките през съответната календарна година, съставен в съответствие с член 25, параграф 4 от въпросния регламент,
които се представят на Комисията преди 1 юли на следващата година.
3. Комисията приема правила за прилагането на параграф 2 от настоящия член след консултации с Комитета, посочен в член 29 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 (20).
4. Разпоредбите на дял VI се прилагат, без да се засяга прилагането на Регламент (ЕИО) № 4045/89 (21).
Член 53
Всички права, придобити от организациите на производителите преди влизането в сила на настоящия регламент в прилагане на член 14 и дял IIa от Регламент (ЕИО) № 1035/72, се запазват до изчерпването им.
Член 54
1. Общността спомага с 50 % от финансирането на мерките, свързани с увеличаване и подобряване на консумацията и използването в Общността на черупкови плодове.
2. Целите на предвидените в параграф 1 мерки са следните:
-
подобряване качеството на продукцията, по-специално чрез провеждането на пазарни проучвания и разработване на нови начини за употреба, включително методи за съответно адаптиране на продукцията,
-
разработване на нови методи за опаковане,
-
осигуряване на съвети в областта на търговията на различните икономически оператори в отрасъла,
-
организиране и участие в панаири и други търговски събития.
3. Комисията, в съответствие с предвидената в член 46 процедура, конкретизира посочените в параграф 2 мерки или определя нови такива.
Член 55
За лешниците, произведени през пазарните 1997-1998, 1998-1999 и 1999-2000 години, се отпуска помощ от 15 ECU на 100 кг на организациите на производителите, признати съгласно Регламент (ЕИО) № 1035/72 или съгласно настоящия регламент, които реализират план за подобряване на качеството по смисъла на член 14г от Регламент (ЕИО) № 1035/72 или оперативен план по смисъла на този план през 1997 г.
Член 56
До 31 декември 2000 г. Комисията изпраща на Съвета доклад за изпълнението на настоящия регламент, придружен от евентуално изискваните предложения.
Член 57
Ако са необходими мерки за улесняване на прехода от предишния към установения в настоящия регламент режим, тези мерки се приемат в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 58
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага се от 1 януари 1997 г. Въпреки това за всеки един от включените в приложение II продукти дял IV се прилага от началото на пазарната 1997-1998 година.
2. От датите на прилагане на съответните разпоредби в него настоящият регламент отменя Регламенти (ЕИО) № 1035/72, (ЕИО) № 3285/83, (ЕИО) № 1319/85, (ЕИО) № 2240/88, (ЕИО) № 1121/89 и (ЕИО) № 1198/90.
Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблиците на съответствие в приложение VI.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 28 октомври 1996 година.
RÈGLEMENT (CE) N° 2200/96 DU CONSEIL du 28 octobre 1996 portant organisation commune des marchés dans le secteur des fruits et légumes
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment ses articles 42 et 43,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis du Parlement européen (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
(1) considérant que, à l'heure actuelle, la réunion de différents facteurs de changement place le secteur des fruits et légumes dans une situation nouvelle, à laquelle les producteurs doivent s'adapter; qu'une réorientation des règles de base de l'organisation commune des marchés pour ce secteur est dès lors justifiée; que, du fait des nombreuses modifications dont cette organisation a été l'objet depuis son introduction, il convient, pour des raisons de clarté, d'adopter un nouveau règlement;
(2) considérant qu'il est opportun d'insérer dans ce nouveau règlement les dispositions essentielles du règlement (CEE) n° 3285/83 du Conseil, du 14 novembre 1983, établissant les règles générales relatives à l'extension de certaines règles édictées par les organisations de producteurs de fruits et légumes (4), du règlement (CEE) n° 1319/85 du Conseil, du 23 mai 1985, relatif au renforcement des moyens de contrôle de l'application de la réglementation communautaire dans le secteur des fruits et légumes (5), du règlement (CEE) n° 2240/88 du Conseil, du 19 juillet 1988, fixant, en ce qui concerne les pêches, les citrons et les oranges, les règles d'application de l'article 16 ter du règlement (CEE) n° 1035/72 portant organisation commune des marchés dans le secteur des fruits et légumes (6), du règlement (CEE) n° 1121/89 du Conseil, du 27 avril 1989, relatif à l'instauration d'un seuil d'intervention pour les pommes et les choux-fleurs (7), et du règlement (CEE) n° 1198/90 du Conseil, du 7 mai 1990, portant établissement d'un casier agrumicole communautaire (8); qu'il convient, en conséquence, d'abroger ces règlements;
(3) considérant que la classification des produits selon des normes communes et obligatoires appliquées aux fruits et aux légumes commercialisés à l'intérieur de la Communauté ou exportés vers les pays tiers constitue, d'une part, un cadre de référence contribuant à la loyauté des échanges et à la transparence des marchés et élimine, d'autre part, de ces marchés les produits dont la qualité n'est pas satisfaisante; que le respect des normes participe ainsi à l'amélioration de la rentabilité de la production elle-même;
(4) considérant que, dans un souci de simplification, il apparaît opportun d'adopter des normes pour les fruits et légumes qui ont une certaine importance sur le marché, en tenant compte des normes arrêtées dans le cadre de la Commission économique des Nations unies pour l'Europe [CEE (ONU)]; qu'il est nécessaire de prévoir les conditions dans lesquelles les normes internationales peuvent être adaptées aux besoins spécifiques de la Communauté;
(5) considérant que la normalisation ne peut atteindre son plein effet que si, sauf exceptions, elle est appliquée à tous les stades de la commercialisation et au départ de la région de production; que des exceptions peuvent toutefois être prévues pour certaines opérations qui soit sont très marginales et ponctuelles, soit ont lieu au début du circuit de commercialisation ou pour des produits destiné à la transformation; que les possibilités de pénurie et d'offre exceptionnellement abondante doivent également être prises en considération; que, pour mieux garantir les qualités exigées par les normes, le détenteur du produit doit être responsable de leur respect; que en particulier, les exigences des consommateurs quant aux caractéristiques des fruits et légumes nécessitent que l'étiquetage comporte l'origine des produits jusqu'au commerce de détail inclus;
(6) considérant que la production et la commercialisation des fruits et légumes doivent intégrer les préoccupations environnementales, tant au niveau des pratiques culturales qu'à celui de la gestion des matériels usagés et de l'élimination des produits retirés de la production, notamment en ce qui concerne la protection de la qualité des eaux, le maintien de la biodiversité et l'entretien du paysage;
(7) considérant que les organisations de producteurs représentent les éléments de base de l'organisation commune des marchés dont elles assurent, à leur niveau, le fonctionnement décentralisé; que, face à une demande sans cesse plus concentrée, le regroupement de l'offre au sein de ces organisations apparaît plus que jamais comme une nécessité économique pour renforcer la position des producteurs sur le marché; que ce regroupement doit se réaliser sur une base volontaire et utile grâce à l'ampleur et à l'efficacité des services que peut rendre une organisation de producteurs à ses associés; qu'il ne s'agit pas de mettre en cause la livraison de produits à des organisations de produits spécialisés qui ont existé avant l'entrée en vigueur du présent règlement;
(8) considérant qu'une organisation de producteurs propre à contribuer à la réalisation des objectifs de l'organisation commune des marchés ne peut être reconnue par l'État membre que si elle répond à un certain nombre de conditions auxquelles elle s'oblige elle-même et oblige ses associés aux termes de ses statuts; que les groupements de producteurs qui souhaitent acquérir le statut d'organisations de producteurs conformément au présent règlement doivent pouvoir bénéficier d'une période transitoire au cours de laquelle un soutien financier national et communautaire peut être accordé dès lors que ces groupements prennent et respectent certains engagements;
(9) considérant qu'il est opportun de prévoir une période transitoire au bénéfice des organisations de producteurs qui ont été d'ores et déjà reconnues au titre du règlement (CEE) n° 1035/72 (9), mais qui ne peuvent d'emblée répondre aux exigences du présent règlement pour obtenir leur reconnaissance; que de telles organisations doivent se montrer aptes à effectuer les mutations nécessaires à cet effet;
(10) considérant que, afin de responsabiliser les organisations de producteurs, notamment quant à leurs décisions financières, et d'orienter vers des perspectives d'avenir l'affectation des ressources publiques qui leur sont consacrées, il convient d'établir les conditions dans lesquelles ces ressources peuvent être utilisées; que le cofinancement de fonds opérationnels mis en place par les organisations de producteurs apparaît une solution appropriée;
(11) considérant que l'existence et le bon fonctionnement des fonds opérationnels exigent la prise en charge par les organisations de producteurs de l'ensemble de la production concernée de leurs membres;
(12) considérant que, pour maîtriser les dépenses communautaires, l'aide accordée aux organisations de producteurs qui constituent un fonds opérationnel doit être plafonnée;
(13) considérant que, dans le cas des régions où l'organisation de la production est faible, il convient de permettre l'octroi de contributions financières complémentaires à caractère national; que, dans le cas des États membres qui sont particulièrement désavantagés sur le plan structurel, ces contributions doivent pouvoir être remboursées par la Communauté par le biais du cadre communautaire d'appui;
(14) considérant que, afin de renforcer plus encore l'action des organisations de producteurs ou de leurs associations et d'assurer au marché toute la stabilité souhaitable, il convient de permettre aux États membres d'étendre à l'ensemble des producteurs d'une région non membres, sous certaines conditions, les règles applicables notamment en matière de production, de mise en marché et de protection de l'environnement, adoptées pour ses membres par l'organisation ou l'association de la région considérée; que, sur justification, certains frais consécutifs à l'extension des règles doivent pouvoir être mis à charge des producteurs concernées dès lors qu'ils bénéficient de ses effets;
(15) considérant que les organisations interprofessionnelles constituées à l'initiative d'opérateurs individuels, ou déjà regroupées, et représentant une partie significative des différentes catégories professionnelles du secteur des fruits et légumes sont susceptibles de contribuer à une meilleure prise en compte des réalités du marché, de faciliter l'évolution des comportements économiques en vue d'améliorer la connaissance, voire l'organisation de la production, la présentation et la commercialisation des produits; que, dès lors que les actions de ces organisations interprofessionnelles peuvent participer en général à la réalisation des objectifs de l'article 39 du traité, et en particulier de ceux du présent règlement, il convient, après avoir défini les types d'actions concernés, d'accorder aux États membres la faculté de reconnaissance spécifique de celles de ces organisations qui apportent la preuve d'une représentativité certaine et mènent des actions positives au regard des objectifs précités; que les dispositions prévues en ce qui concerne l'extension des règles adoptées par les organisations ou les associations de producteurs et le partage des frais consécutifs à cette extension doivent, étant donné la similitude des objectifs poursuivis, également s'appliquer dans le cadre interprofessionnel;
(16) considérant que, en vue de stabiliser les cours, il est souhaitable que les organisations de producteurs puissent intervenir sur le marché, en particulier en décidant de ne pas mettre en vente certaines quantités de produits, à certaines périodes; que ces opérations de retrait ne peuvent être envisagées comme un débouché de substitution au marché; que, dès lors, leur financement communautaire ne doit, d'une part, être assuré que pour un pourcentage déterminé de la production et doit, d'autre part, se limiter à une indemnité communautaire réduite, sans préjudice de l'utilisation à cette fin des fonds opérationnels; que, par souci de simplification, il se révèle justifié de retenir une indemnité communautaire unique et linéaire pour chaque produit; que, pour parvenir à une baisse comparable en ampleur pour l'ensemble des produits, certaines différenciations se révèlent nécessaires;
(17) considérant que les mesures d'intervention ne peuvent avoir leur plein effet que si les produits retirés du marché ne sont pas réintroduits dans le circuit commercial habituel pour ce genre de produits; qu'il convient de définir les différentes formes de destination ou d'utilisation répondant à cette condition de façon à éviter, dans toute la mesure du possible, la destruction des produits ainsi retirés;
(18) considérant que la gestion nouvelle des retraits permet simultanément d'abroger les dispositions en vigueur quant aux conséquences des dépassements de seuils; qu'il est cependant raisonnable d'en conserver le principe pendant une période transitoire et de donner à la Commission compétence pour le mettre en oeuvre si besoin en était;
(19) considérant que le règlement (CE) n° 3290/94 (10) a arrêté les adaptations et mesures transitoires nécessaires dans le secteur de l'agriculture pour la mise en oeuvre des accords conclus dans le cadre des négociations commerciales multilatérales du cycle d'Uruguay, et notamment le nouveau régime des échanges avec les pays tiers dans le secteur des fruits et légumes; que les dispositions de l'annexe XIII dudit règlement sont reprises dans le présent règlement; que, toutefois, lorsque des produits sont importés dans la Communauté à destination de l'industrie de transformation, ils ne sont pas vendus en consignation; que, dès lors, la vérification du prix d'entrée peut se faire au moyen d'autres éléments qu'une valeur forfaitaire; qu'il convient de compléter la disposition en question à cet égard;
(20) considérant que les règles de l'organisation commune des marchés doivent être respectées par l'ensemble des opérateurs auxquels elles s'appliquent, sauf à fausser le jeu desdites règles avec toutes les conséquences qui en découlent, que ce soit au niveau de l'usage des ressources publiques ou au niveau de la concurrence entre opérateurs; qu'il convient dès lors d'instituer un corps de contrôleurs communautaires spécifiques du secteur; que, pour des raisons tant budgétaires que d'efficacité, ce corps de contrôleurs doit être composé de fonctionnaires de la Commission et éventuellement d'autres agents; qu'il est nécessaire aussi de prévoir des sanctions communautaires pour garantir une application uniforme du nouveau régime dans toute la Communauté;
(21) considérant que l'un des éléments indispensables à la gestion correcte de l'organisation commune des marchés est de connaître avec précision le marché; qu'il y a donc lieu de prévoir les mesures nécessaires à cet effet;
(22) considérant que le fonctionnement du marché unique serait compromis par l'octroi de certaines aides; que, dès lors, il convient que les dispositions du traité permettant d'apprécier les aides accordées par les États membres et de prohiber celles qui sont incompatibles avec le marché commun soient rendues applicables dans le secteur visé par le présent règlement;
(23) considérant que l'organisation commune des marchés dans ce secteur doit tenir compte, parallèlement et de manière appropriée, des objectifs prévus aux articles 39 et 110 du traité;
(24) considérant que, pour faciliter la mise en oeuvre des dispositions du présent règlement, il convient de prévoir une procédure instaurant une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein d'un comité de gestion;
(25) considérant que, afin de faire face à une conjoncture particulièrement défavorable dans le secteur des noisettes, il importe d'accorder une aide forfaitaire pour les noisettes récoltées pendant les campagnes 1997/1998, 1998/1999 et 1999/2000,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est établi par le présent règlement une organisation commune des marchés dans le secteur des fruits et légumes.
2. L'organisation commune régit les produits suivants:
TABLE
3. Les campagnes de commercialisation des produits visés au paragraphe 2 sont fixées, si nécessaire, selon la procédure prévue à l'article 46.
TITRE PREMIER Classification des produits
Article 2
1. Les produits destinés à être livrés à l'état frais au consommateur peuvent être classifiés par référence à un système de normes.
2. Les normes concernant les fruits et légumes frais énumérés à l'annexe I sont adoptées selon la procédure prévue à l'article 46 pour la mise en oeuvre de l'organisation commune des marchés. À cette fin, il est tenu compte des normes CEE (ONU) recommandées par le groupe travail de la normalisation des produits périssables et de l'amélioration de la qualité institué auprès de la Commission économique pour l'Europe.
Jusqu'à l'adoption de nouvelles normes, les normes définies en application de l'article 2 du règlement (CEE) n° 1035/72 restent d'application.
3. La Commission, agissant selon la procédure prévue à l'article 46, peut étendre à d'autres produits la liste figurant à l'annexe I.
Article 3
1. Le détenteur des produits pour lesquels des normes sont adoptées ne peut exposer ces produits en vue de la vente, les mettre en vente, les vendre, les livrer ou les commercialiser de toute autre manière à l'intérieur de la Communauté que s'ils sont conformes à ces normes. Il est responsable du respect de cette conformité.
Toutefois, les États membres peuvent ne pas soumettre à l'obligation de conformité aux normes ou à certaines de leurs dispositions:
a) les produits exposés en vue de la vente, mis en vente, vendus, livrés ou commercialisés de toute autre manière par le producteur sur les lieux de vente en gros, et notamment sur les marchés à la production, situés dans la région de production;
b) les produits acheminés de ces lieux de vente en gros vers des stations de conditionnement et d'emballage ou des stations d'entreposage situées dans la même région de production.
En cas d'application du deuxième alinéa, l'État membre concerné en informe la Commission et lui communique les mesures qu'il a prises à cette fin.
2. Ne sont pas soumis à l'obligation de conformité aux normes à l'intérieur de la région de production:
a) les produits vendus ou livrés par le producteur à des stations de conditionnement et d'emballage ou à des stations d'entreposage ou acheminés de l'exploitation du producteur vers ces stations;
b) les produits acheminés des stations d'entreposage vers les stations de conditionnement et d'emballage.
3. Ne sont pas soumis à l'obligation de conformité aux normes:
a) les produits acheminés vers les usines de transformation, sous réserve de l'éventuelle fixation, selon la procédure prévue à l'article 46, de critères minimaux de qualité pour les produits destinés à la transformation industrielle;
b) les produits cédés au consommateur pour ses besoins personnels par le producteur sur le lieu de son exploitation;
c) sur décision de la Commission prise à la demande d'un État membre selon la procédure visée à l'article 46, les produits d'une région donnée vendus par le commerce de détail de cette région pour répondre à une consommation locale traditionnelle notoirement connue.
4. La preuve doit être fournie que les produits visés au paragraphe 2 et au paragraphe 3 point a) répondent aux conditions prévues, notamment en ce qui concerne leur destination.
Article 4
Dans des cas où, par suite d'une pénurie extrême ou d'une offre exceptionnellement abondante, les produits conformes aux normes ne sont pas en mesure de couvrir ou excèdent sensiblement les besoins de la consommation, des mesures dérogatoires à l'application de ces normes sont arrêtées, selon la procédure prévue à l'article 46, dans le respect des engagements internationaux de la Communauté et pour une période limitée.
Article 5
1. Les mentions prévues par les normes en matière de marquage doivent être indiquées en caractères lisibles et visibles sur l'un des côtés de l'emballage, soit par impression directe indélébile, soit au moyen d'une étiquette intégrée ou solidement fixée au colis.
2. Pour les marchandises expédiées en vrac, chargées directement sur un moyen de transport, les mentions visées au paragraphe 1 doivent figurer sur un document accompagnant la marchandise ou sur une fiche placée visiblement à l'intérieur du moyen de transport.
Article 6
Au stade de la vente au détail, lorsque les produits sont offerts en emballage, les mentions prévues en matière de marquage doivent être présentées de façon lisible et apparente.
Pour les produits présentés préemballées, au sens de la directive 79/112/CEE (11), le poids net est indiqué, en plus de toutes les mentions prévues dans les normes. Toutefois, pour les produits normalement vendus à la pièce, l'obligation d'indiquer le poids net ne s'applique pas si le nombre de pièces peut être clairement vu et facilement compté de l'extérieur ou, à défaut, si ce nombre est indiqué sur l'étiquetage.
Les produits peuvent ne pas être présentés en emballage à condition que le détaillant appose sur la marchandise mise en vente une pancarte portant en caractères très apparents et lisibles les indications prévues par les normes et relatives à:
- la variété,
- l'origine du produit,
- la catégorie.
Article 7
Pour constater si les produits pour lesquels des normes ont été adoptées répondent aux dispositions des articles 3 à 6, un contrôle de conformité est effectué par sondage, à tous les stades de commercialisation ainsi qu'au cours du transport, par les organismes désignés par chaque État membre, conformément aux dispositions du titre VI.
Ce contrôle doit s'effectuer de préférence avant le départ des régions de production, lors du conditionnement ou du chargement de la marchandise.
Les États membres communiquent aux États membres et à la Commission les organismes responsables du contrôle qu'ils ont désignés.
Article 8
1. Les produits pour lesquels des normes sont adoptées ne sont admis à l'importation en provenance des pays tiers que s'ils sont conformes à ces normes ou à des normes au moins équivalentes.
2. Les articles 3 à 7 s'appliquent aux produits importés dans la Communauté, après l'accomplissement des formalités d'importation conformément aux dispositions communautaires existant en la matière.
Article 9
1. Les produits pour lesquels des normes sont adoptées ne sont admis à l'exportation vers les pays tiers que s'ils sont conformes à ces normes.
Toutefois, des dérogations peuvent être accordées selon la procédure prévue à l'article 46, compte tenu des exigences des marchés de destination.
2. Les produits destinés à l'exportation vers les pays tiers sont soumis à un contrôle de conformité aux normes avant de quitter le territoire douanier de la Communauté.
Article 10
Les mesures tendant à assurer l'application uniforme des dispositions du présent titre sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Ces mesures peuvent comporter, pour les produits destinés à être importés dans la Communauté, l'agrément des services de contrôle officiels du pays tiers exportateur.
TITRE II Organisations de producteurs
Article 11
1. Aux fins du présent règlement, on entend par «organisation de producteurs» toute personne morale:
a) qui est constituée à l'initiative même des producteurs des catégories suivantes des produits visés à l'article 1er paragraphe 2:
i) fruits et légumes;
ii) fruits;
iii) légumes;
iv) produits destinés à la transformation;
v) agrumes;
vi) fruits à coques;
vii) champignons;
b) qui a notamment pour but:
1) d'assurer la programmation de la production et son adaptation à la demande, notamment en quantité et en qualité;
2) de promouvoir la concentration de l'offre et la mise en marché de la production des membres;
3) de réduire les coûts de production et de régulariser les prix à la production;
4) de promouvoir des pratiques culturales et des techniques de production et de gestion des déchets respectueuses de l'environnement, notamment pour protéger la qualité des eaux, du sol, du paysage et pour préserver et/ou promouvoir la biodiversité;
c) dont les statuts obligent les producteurs associés, notamment:
1) à appliquer, en matière de connaissance de la production, de production, de commercialisation et de protection de l'environnement les règles adoptées par l'organisation de producteurs;
2) à n'être membres, au titre de la production de l'une des catégories de produits visées au point a) d'une exploitation donnée, que d'une seule des organisations de producteurs visées au point a);
3) à vendre par l'intermédiaire de l'organisation de producteurs la totalité de leur production concernée.
Toutefois, si l'organisation de producteurs l'autorise et dans les conditions qu'elle détermine, les producteurs associés peuvent:
- à raison de 25 % au maximum de leur production s'il s'agit d'organisations de producteurs de fruits et légumes visées au point a) i) et de 20 % pour les producteurs membres d'autres types d'organisations de producteurs, effectuer, sur le lieu de leur exploitation, des ventes directs au consommateur pour ses besoins personnels
et en outre
- commercialiser, eux-mêmes ou par l'intermédiaire d'une autre organisation de producteurs déterminée par leur propre organisation, les produits qui représentent un volume marginal par rapport au volume commercialisable de cette dernière,
- commercialiser, par l'intermédiaire d'une autre organisation de producteurs déterminée par leur propre organisation, les produits qui, du fait de leurs caractéristiques, ne relèvent pas, a priori, des activités commerciales de cette dernière,
- être autorisés, selon la procédure prévue à l'article 46, à conclure de manière dérogatoire, dégressive et transitoire jusqu'au 31 décembre 1999, des contrats directs avec les entreprises de transformation pour certains produits;
4) à fournir les renseignements qui sont demandés par l'organisation de producteurs à des fins statistiques et qui peuvent concerner notamment les superficies, les récoltes, les rendements et les ventes directes;
5) à régler les contributions financières prévues par les statuts pour la mise en place et l'approvisionnement du fonds opérationnel prévu à l'article 15;
d) dont les statuts comportent des dispositions concernant:
1) les modalités de détermination, d'adoption et de modification des règles visées au point c) 1;
2) l'imposition aux membres de contributions financières nécessaires au financement de l'organisation de producteurs;
3) les règles assurant, de façon démocratique, aux producteurs associés le contrôle de leur organisation et la maîtrise de ses décisions;
4) les sanctions pour la violation, soit des obligations statutaires, et notamment le non-paiement des contributions financières, soit des règles établies par l'organisation de producteurs;
5) les règles relatives à l'admission de nouveaux membres, et notamment une période minimale d'adhésion;
6) les règles comptables et budgétaires nécessaires pour le fonctionnement de l'organisation
et
e) qui a été reconnue par l'État membre concerné dans les conditions énoncées au paragraphe 2.
2. Les États membres reconnaissent en tant qu'organisations de producteurs au sens du présent règlement les groupements de producteurs qui en font la demande, à condition:
a) qu'ils répondent aux exigences posées au paragraphe 1 et apportent à cette fin, entre autres justifications, la preuve qu'ils réunissent un nombre minimal de producteurs et un volume minimal de production commercialisable, à déterminer selon la procédure prévue à l'article 46;
b) qu'ils offrent une garantie suffisante quant à la réalisation, à la durée et à l'efficacité de leur action;
c) qu'ils mettent effectivement leurs membres en mesure d'obtenir l'assistance technique nécessaire pour la mise en oeuvre de pratiques culturales respectueuses de l'environnement;
d) que, d'une part, ils mettent effectivement à la disposition de leurs membres les moyens techniques nécessaires pour le stockage, le conditionnement et la commercialisation des produits et que, d'autre part, ils assurent une gestion commerciale, comptable et budgétaire appropriée aux tâches qu'ils se donnent.
3. Les États membres peuvent aussi reconnaître en tant qu'organisations de producteurs au sens du présent règlement d'autres organisations de producteurs que celles qui sont visées au paragraphe 1 point a), ayant existé avant l'entrée en vigueur du présent règlement et reconnues au titre du règlement (CEE) n° 1035/72 avant la date de mise en application du présent règlement.
Lorsque, en application du premier alinéa, les États membres procèdent à la reconnaissance des organisations de producteurs précitées, les exigences prévues au paragraphe 1, à l'exception du point a) et, si approprié, du point c) 2, et au paragraphe 2 sont d'application.
Article 12
1. Les États membres:
a) décident de l'octroi de la reconnaissance dans un délai de trois mois à compter du dépôt de la demande, accompagnée de toutes les justifications;
b) effectuent à intervalles réguliers des contrôles quant au respect par les organisations de producteurs des conditions de la reconnaissance, infligent en cas de non-respect les sanctions applicables à ces organisations et décident, si nécessaire, du retrait de leur reconnaissance;
c) communiquent à la Commission, dans un délai de deux mois, toute décision d'octroi, de refus ou de retrait de la reconnaissance.
2. Les conditions et la fréquence selon lesquelles les États membres font rapport à la Commission sur les activités des organisations de producteurs sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
La Commission s'assure du respect de l'article 11 et du paragraphe 1 point b) du présent article par des contrôles à effectuer conformément au titre VI et, à la suite de ces derniers, demande, le cas échéant, aux États membres de retirer les reconnaissances accordées.
Article 13
1. Les organisations de producteurs qui ont été reconnues, avant l'entrée en vigueur du présent règlement, au titre du règlement (CEE) n° 1035/72 et qui ne peuvent obtenir, sans période transitoire, la reconnaissance au titre de l'article 11 du présent règlement bénéficient des dispositions du titre IV pendant les deux années qui suivent l'entrée en vigueur du présent règlement si elles demeurent conformes aux exigences des articles pertinentes du règlement (CEE) n° 1035/72.
2. Les deux années visées au paragraphe 1 sont portées à cinq années si l'organisation de producteurs concernée:
a) présente, à une date fixée avant l'échéance de la période visée au paragraphe 1, à l'État membre qui doit l'accepter ou le refuser, un plan d'action pour se faire reconnaître conformément à l'article 11 paragraphe 2;
b) justifie, lors de la présentation du plan d'action, avoir constitué le fonds opérationnel visé à l'article 15;
c) s'engage, sous peine de sanctions à déterminer par l'État membre, à mener à bien le plan d'action avant l'échéance des cinq années.
3. L'organisation de producteurs qui ne répond plus, quels qu'en soient la raison et le moment, aux conditions énoncées au paragraphe 2 perd ce statut dans les conditions prévues à l'article 12 paragraphe 1 point b).
Toutefois, le premier alinéa s'applique sans préjudice des droits individuels que l'organisation de producteurs a pu acquérir conformément au règlement (CEE) n° 1035/72.
Article 14
1. Les groupements de producteurs nouveaux, ou non reconnus au titre du règlement (CEE) n° 1035/72 avant l'entrée en vigueur du présent règlement, peuvent bénéficier d'une période transitoire maximale de cinq ans pour répondre aux conditions prévues à l'article 11.
À cette fin, ils présentent à l'État membre un plan de reconnaissance échelonné, dont l'acceptation fait courir le délai de cinq années visé au premier alinéa et équivaut à une préreconnaissance.
2. Les États membres peuvent accorder aux groupements de producteurs visés au paragraphe 1, au cours des cinq années qui suivent la date de la préreconnaissance:
a) des aides destinées à encourager leur constitution et à faciliter leur fonctionnement administratif;
b) des aides, octroyées directement ou par l'intermédiaire d'établissements de crédits, sous forme de prêts à caractéristiques spéciales, destinées à couvrir une partie des investissements nécessaires à la reconnaissance et figurant à ce titre dans le plan de reconnaissance visé au paragraphe 1 deuxième alinéa.
3. Les aides visées au paragraphe 2 sont remboursées par la Communauté conformément à l'article 52 paragraphes 2 et 3.
4. Avant d'accorder la préreconnaissance, l'État membre informe la Commission de ses intentions et des conséquences financières de celles-ci.
5. La présentation à l'État membre, par un groupement de producteurs, d'un plan de reconnaissance implique, de la part de ce groupement, l'engagement de se soumettre aux contrôles nationaux et aux contrôles communautaires effectués conformément au titre VI, en ce qui concerne notamment la gestion correct des fonds publics.
6. Les États membres infligent les sanctions applicables aux groupements de producteurs qui ne respectent pas leurs engagements.
7. Les modalités d'application arrêtées au titre de l'article 48 pour la mise en oeuvre du présent article incluront des dispositions assurant que l'aide payée aux organisations de producteurs portugaises n'est pas moindre, exprimée en pourcentage de la valeur de la production commercialisée de l'organisation de producteurs, que celle qui résulte du règlement (CEE) n° 746/93 (12).
Article 15
1. Dans les conditions définies au présent article, une aide financière communautaire est octroyée aux organisations de producteurs qui constituent un fonds opérationnel.
Ce fonds est alimenté par des contributions financières effectives des producteurs associés, assises sur les quantités ou la valeur des fruits et légumes effectivement commercialisées sur le marché, et par l'aide financière visée au premier alinéa.
2. Le fonds opérationnel visé au paragraphe 1 est destiné:
a) au financement de retraits du marché dans les conditions énoncées au paragraphe 3;
b) au financement d'un programme opérationnel présenté aux autorités nationales compétentes et approuvé par elles en application de l'article 16 paragraphe 1.
Toutefois, le fonds peut être affecté, en tout ou partie, au financement du plan d'action présenté par les organisations de producteurs visées à l'article 13.
3. L'utilisation du fonds opérationnel pour le financement de retraits du marché n'est possible que si un programme opérationnel a été approuvé par les autorités nationales compétentes. Elles peut prendre l'une ou plusieurs des formes suivantes:
a) paiement d'une compensation de retrait pour les produits ne figurant pas à l'annexe II qui répondent aux normes en vigueur si de telles normes ont été arrêtées en application de l'article 2;
b) octroi d'un complément à l'indemnité communautaire de retrait.
Les États membres peuvent fixer le niveau maximal de la compensation ou du complément sans toutefois que le montant du complément ainsi fixé, augmenté du montant de l'indemnité communautaire de retrait, dépasse la limite des prix de retrait maximaux applicables pour la campagne 1995/1996 conformément à l'article 16 paragraphe 3 bis, aux articles 16 bis et 16 ter et à l'article 18 paragraphe 1 point a) premier tiret du règlement (CEE) n° 1035/72.
La part du fonds opérationnel qui peut être consacrée au financement de retraits ne peut dépasser 60 % pour la première année, 55 % pour la deuxième année, 50 % pour la troisième année, 45 % pour la quatrième année, 40 % pour la cinquième année et 30 % à partir de la sixième année à compter de la date d'approbation par les autorités nationales compétentes du premier programme opérationnel présenté par l'organisation de producteurs concernée et approuvé par ces autorités.
Les limites prévues à l'article 23 paragraphes 3, 4, et 5 s'appliquent aux retraits visés au premier alinéa point a) du présent paragraphe.
4. Le programme opérationnel mentionné au paragraphe 2 point b) doit:
a) viser plusieurs des buts à l'article 11 paragraphe 1 point b) ainsi que d'autres, notamment parmi les suivants: l'amélioration de la qualité des produits, le développement de leur mise en valeur commerciale, la promotion des produits auprès des consommateurs, la création de lignes de produits biologiques, la promotion de la production intégrée ou autres méthodes de production respectant l'environnement, la réduction des retraits;
b) comprendre des mesures destinées à développer l'utilisation de techniques respectueuses de l'environnement par les producteurs associés tant au niveau des pratiques culturales qu'à celui de la gestion des matériels usagés.
Par «techniques respectueuses de l'environnement», on entend notamment celles qui permettent d'atteindre les objectifs visés à l'article 1er points a), b) et c) du règlement (CEE) n° 2078/92 (13);
c) prévoir dans ses prévisions financières les moyens techniques et humains nécessaires pour assurer le contrôle du respect des normes et des dispositions phytosanitaires et des teneurs maximales autorisées de résidus.
5. L'aide financière visée au paragraphe 1 est égale au montant des contributions financières, mentionnées au même paragraphe, effectivement versées et est limitée à 50 % du montant des dépenses réelles effectuées en application du paragraphe 2.
Ce pourcentage est porté à 60 % si un programme ou une partie de programme opérationnel est présenté(e):
a) soit par plusieurs organisations de producteurs de la Communauté opérant dans des États membres distincts pour des actions transnationales, à l'exception des opérations visées au paragraphe 2 point a);
b) soit par une ou plusieurs organisations de producteurs pour des actions à mener par une filière interprofessionnelle.
Toutefois, l'aide financière est plafonnée à 4 % de la valeur de la production commercialisée de chaque organisation de producteurs, à condition que le montant total des aides financières représente moins de 2 % du total du chiffre d'affaires de l'ensemble des organisations de producteurs. Pour assurer le respect de cette limite, une avance de 2 % sera payée et le restant de l'aide sera octroyé une fois que le montant total des demandes d'aides sera connu. À partir de 1999, le chiffre de 4 % sera porté à 4,5 %, et le pourcentage du total du chiffre d'affaires sera augmenté de 2 à 2,5 %.
6. Dans le cas des régions de la Communauté où le degré d'organisation des producteurs est particulièrement faible, les États membres peuvent être autorisés, sur demande dûment justifiée, à verser aux organisations de producteurs une aide financière nationale égale au maximum à la moitié des contributions financières des producteurs. Cette aide s'ajoute au fonds opérationnel.
Pour les États membres dont moins de 15 % de la production de fruits et légumes est commercialisée par des organisations de producteurs et dont la production de fruits et légumes représente au moins 15 % de la production agricole totale, l'aide visée au premier alinéa peut être remboursée par la Communauté à la demande de l'État membre concerné, par le biais du cadre communautaire d'appui.
Article 16
1. Le programme opérationnel visé à l'article 15 paragraphe 2 point b) est présenté aux autorités nationales compétentes, qui doivent l'approuver, le refuser ou en demander la modification, dans le respect des dispositions du présent règlement.
Les États membres établissent un encadrement national pour l'élaboration de cahiers des charges concernant les mesures visées à l'article 15 paragraphe 4 point b). Ils transmettent le projet d'un tel encadrement à la Commission, qui peut en demander la modification dans un délai de trois mois si elle constate que ce projet ne permet pas d'atteindre les objectifs fixés à l'article 130 R du traité et par le programme communautaire de politique et d'action en matière d'environnement et de développement durable.
2. Au plus tard avant la fin de chaque année, les organisations de producteurs communiquent à l'État membre le montant prévisionnel du fonds opérationnel pour l'année suivante et présentent des justifications appropriées fondées sur les prévisions du programme opérationnel, les dépenses de l'année en cours et éventuellement des années précédentes, ainsi que, si nécessaire, sur les estimations des quantités de la production de la prochaine année. L'État membre signifie à l'organisation de producteurs, avant le 1er janvier de l'année qui suit, le montant prévisionnel de l'aide financière, selon les limites fixées à l'article 15 paragraphe 5.
Les versements de l'aide financière sont effectués en fonction des dépenses effectuées pour les actions visées par le programme opérationnel. Pour les mêmes actions, des avances peuvent être réalisées sous dépôt de garantie ou de caution.
Au début de chaque année et au plus tard le 31 janvier, l'organisation de producteurs communique à l'État membre le montant définitif des dépenses de l'année précédente, accompagné des pièces justificatives nécessaires, afin de recevoir le solde de l'aide financière communautaire.
3. Une association d'organisations de producteurs reconnue par l'État membre concerné peut se substituer à ses membres pour la gestion de leur fonds opérationnel au sens de l'article 15 paragraphe 1 ainsi que pour l'élaboration, la mise en oeuvre et la présentation des programmes opérationnels visés à l'article 15 paragraphe 2 point b). Dans ce cas, l'association est bénéficiaire de l'aide financière et effectue les communications visées au paragraphe 2 du présent article.
4. Le programme opérationnel et son financement par les producteurs et les organisations de producteurs, d'une part, et par des fonds communautaires, d'autre part, sont pluriannuels, avec une limite minimale de trois années et une limite maximale de cinq années.
5. La soumission à l'État membre, par une organisation de producteurs ou, en cas d'application du paragraphe 3, par une association d'organisations de producteurs, d'un programme opérationnel implique, de la part de cette organisation ou association, l'engagement de se soumettre aux contrôles nationaux et aux contrôles communautaires effectués conformément au titre VI, en ce qui concerne notamment la gestion correcte des ressources publiques.
Article 17
Au cas où les instruments généraux de l'organisation commune des marchés se révéleraient insuffisants ou inadaptés pour des produits visés à l'article 1er paragraphe 2 qui ont une grande importance, économique ou écologique, locale ou régionale, et qui sont confrontés à des difficultés durables sur le marché communautaire, notamment dues à une forte concurrence internationale, des mesures spécifiques portant sur l'amélioration de la compétitivité de ces produits et sur leur promotion peuvent être arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Article 18
1. Dans le cas où une organisation de producteurs, ou une association d'organisations de producteurs ayant adopté les mêmes règles, opérant dans une circonscription économique déterminée, est considérée pour un produit donné comme représentative de la production et des producteurs de cette circonscription, l'État membre concerné peut, à la demande de cette organisation ou association, rendre obligatoires pour les producteurs établis dans la circonscription et non membres de l'une des organisations précitées:
a) les règles visées à l'article 11 paragraphe 1 point c) 1;
b) les règles adoptées par l'organisation ou l'association en matière de retrait,
à condition que ces règles:
- soient d'application depuis au moins une campagne de commercialisation,
- figurent sur la liste limitative établie à l'annexe III,
- soient rendues obligatoires pour une période maximale de trois campagnes de commercialisation.
2. Aux fins du présent article, on entend par «circonscription économique» une zone géographique constituée par des régions de production limitrophes ou avoisinantes dans lesquelles les conditions de production et de commercialisation sont homogènes.
3. Une organisation de producteurs ou une association d'organisations de producteurs est considérée comme représentative au sens du paragraphe 1 lorsqu'elle regroupe au moins deux tiers des producteurs de la circonscription économique dans laquelle elle opère et couvre au moins deux tiers de la production de cette circonscription.
4. Les règles qui sont rendues obligatoires pour l'ensemble des producteurs d'une circonscription économique déterminée:
a) ne doivent pas porter préjudice aux autres producteurs de l'État membre, d'une part, et de la Communauté, d'autre part;
b) ne sont pas applicables, sauf si elles les visent spécifiquement, aux produits livrés à la transformation dans le cadre d'un contrat signé avant le début de la campagne de commercialisation, à l'exception des règles de connaissance de la production visées au paragraphe 1 point a);
c) ne peuvent être contraires aux réglementations communautaire et nationale en vigueur.
5. Les États membres communiquent sans délai à la Commission les règles qu'ils ont rendues obligatoires pour l'ensemble des producteurs d'une circonscription économique déterminée. Ces règles sont publiées au Journal officiel des Communautés européennes, série C.
La Commission décide que l'État membre doit retirer l'extension des règles décidée par lui:
a) lorsqu'elle constate que, par l'extension en cause, la concurrence dans une partie substantielle du marché intérieur est exclue ou qu'il est porté atteinte à la liberté des échanges ou que les objectifs de l'article 39 du traité sont mis en péril;
b) lorsqu'elle constate que l'article 85 paragraphe 1 du traité est applicable à l'accord, à la décision ou à la pratique concertée dont l'extension est décidée. La décision de la Commission prise à l'égard de cet accord, de cette décision ou de cette pratique concertée ne s'applique qu'à partir de la date de constatation;
c) lorsque, à la suite des contrôles effectués a posteriori conformément au titre VI, elle constate le non-respect des dispositions du présent article.
6. Lorsqu'il est fait application du paragraphe 1, l'État membre concerné peut décider, sur présentation des pièces justificatives, que les producteurs non membres sont redevables à l'organisation, ou, le cas échéant, à l'association, de la partie des contributions financières versées par les producteurs membres qui est destinée à couvrir:
a) les frais administratifs résultant de l'application du régime visé au paragraphe 1;
b) les frais résultant des actions de recherche, d'étude de marché et de promotion des ventes entreprises par l'organisation ou l'association et bénéficiant à l'ensemble de la production de la circonscription.
7. Les États membres communiquent à la Commission la liste des circonscriptions économiques visées au paragraphe 2. Dans un délai d'un mois à compter de cette communication, la Commission approuve la liste ou décide, après consultation de l'État membre concerné, des modifications que celui-ci doit y apporter. La liste approuvée est publiée au Journal officiel des Communautés européennes, série C.
TITRE III Organisations et accords interprofessionnels
Article 19
1. Aux fins du présent règlement, on entend par «organisations interprofessionnelles reconnues», ci-après dénommées «organisations interprofessionnelles», toute personne morale:
a) qui rassemble des représentants des activités économiques liées à la production et/ou au commerce et/ou à la transformation des produits visés à l'article 1er paragraphe 2;
b) qui a été constituée à l'initiative de tout ou partie des organisations ou associations qui la composent;
c) qui mène, dans une ou plusieurs régions de la Communauté plusieurs des actions suivantes, en prenant en compte les intérêts des consommateurs:
- amélioration de la connaissance et de la transparence de la production et du marché,
- contribution à une meilleure coordination de la mise en marché des fruits et légumes, notamment par des recherches ou des études de marché,
- élaboration de contrats types compatibles avec la réglementation communautaire,
- développement de la mise en valeur des fruits et légumes,
- informations et recherches nécessaires à l'orientation de la production vers des produits plus adaptés aux besoins du marché et aux goûts et aspirations des consommateurs, notamment en matière de qualité des produits et de protection de l'environnement,
- recherche de méthodes permettant la limitation de l'usage des produits phytosanitaires et d'autres intrants et garantissant la qualité des produits ainsi que la préservation des sols et des eaux,
- mise au point de méthodes et d'instruments pour améliorer la qualité des produits,
- mise en valeur et protection de l'agriculture biologique et des appellations d'origine, labels de qualité et indications géographiques,
- promotion de la production intégrée ou autres méthodes de production respectueuses de l'environnement,
- définition, en ce qui concerne les règles de production et de commercialisation énumérées à l'annexe III, de règles plus strictes que les dispositions des réglementations communautaires ou nationales;
d) qui a été reconnue dans les conditions énoncées au paragraphe 2.
2. Si les structures de l'État membre le justifient, les États membres peuvent reconnaître comme organisations interprofessionnelles, au sens du présent règlement, les organisations établies sur leur territoire qui en font la demande, à condition:
a) qu'elles exercent leur activité dans une ou plusieurs régions à l'intérieur de ce territoire;
b) qu'elles représentent une part significative de la production et/ou du commerce et/ou de la transformation des fruits et légumes et des produits transformés à base de fruits et légumes dans la ou les régions considérées et, dans le cas où elles concernent plusieurs régions, qu'elles justifient d'une représentativité minimale, pour chacune des branches regroupées, dans chacune des régions concernées;
c) qu'elles poursuivent plusieurs des actions mentionnées au paragraphe 1 point c);
d) qu'elles n'accomplissent pas elles-mêmes d'activités ni de production ni de transformation ni de commercialisation des fruits et légumes ou des produits transformés à base de fruits et légumes;
e) qu'elles n'accomplissent pas d'activités à l'article 20 paragraphe 3.
3. Avant la reconnaissance, les États membres notifient à la Commission les organisations interprofessionnelles qui ont présenté une demande de reconnaissance, avec toutes les informations utiles relatives à la représentativité de ces organisations et aux différentes activités qu'elles poursuivent, ainsi que tous les autres éléments d'appréciation nécessaires.
La Commission peut s'opposer à la reconnaissance dans un délai de deux mois à compter de la notification qui lui en est faite.
4. Les États membres:
a) décident de l'octroi de la reconnaissance dans un délai de trois mois à compter du dépôt de la demande, accompagnée de toutes les justifications;
b) effectuent à intervalles réguliers des contrôles quant au respect par les organisations interprofessionnelles des conditions de leur reconnaissance, infligent en cas de non-respect les sanctions applicables à ces organisations et décident, si nécessaire, du retrait de leur reconnaissance;
c) retirent la reconnaissance si:
i) les conditions prévues par le présent règlement pour la reconnaissance ne sont plus remplies;
ii) l'organisation interprofessionnelle contrevient à l'une ou l'autre des interdictions édictées à l'article 20 paragraphe 3, sans préjudice des suites pénales encourues par ailleurs en application de la législation nationale;
iii) l'organisation interprofessionnelle manque à l'obligation de notification mentionnée à l'article 20 paragraphe 2;
d) communiquent à la Commission, dans un délai de deux mois, toute décision d'octroi, de refus ou de retrait de la reconnaissance.
5. Les conditions et la fréquence selon lesquelles les États membres font rapport à la Commission sur les activités des organisations interprofessionnelles sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
La Commission s'assure du respect du paragraphe 2 et du paragraphe 4 point b) par des contrôles à effectuer conformément au titre VI et, à la suite de ces derniers, demande, le cas échéant, aux États membres de retirer les reconnaissances accordées.
6. La reconnaissance vaut autorisation de poursuivre les actions définies au paragraphe 1 point c), dans les conditions prévues par le présent règlement.
7. La Commission assure la publication au Journal officiel des Communautés européennes, série C, des organisations interprofessionnelles reconnues, avec l'indication de la circonscription économique ou de la zone de leurs activités, ainsi que des actions poursuivies au sens de l'article 21. Les retraits de reconnaissance sont également publiés.
Article 20
1. Par dérogation à l'article 1er du règlement n° 26 (14), l'article 85 paragraphe 1 du traité est inapplicable aux accords, aux décisions et aux pratiques concertées des organisations interprofessionnelles reconnues qui sont mis en oeuvre pour la réalisation des actions énumérées à l'article 19 paragraphe 1 point c).
2. Le paragraphe 1 ne s'applique que:
- si les accords, les décisions et les pratiques concertées ont été notifiés à la Commission
et
- si cette dernière, dans un délai de deux mois à compter de la communication de tous les éléments d'appréciation nécessaires, n'a pas déclaré l'incompatibilité de ces accords, de ces décisions ou de ces pratiques concertées avec la réglementation communautaire.
Lesdits accords, décisions et pratiques concertées ne peuvent être mis en oeuvre qu'à l'expiration du délai indiqué au premier alinéa deuxième tiret.
3. Sont déclarés, en tout état de cause, contraires à la réglementation communautaire les accords, les décisions et les pratiques concertées qui:
- peuvent entraîner toute forme de cloisonnement des marchés à l'intérieur de la Communauté,
- peuvent nuire au bon fonctionnement de l'organisation commune des marchés,
- peuvent créer des distorsions de concurrence qui ne sont pas indispensables pour atteindre les objectifs de la politique agricole commune poursuivis par l'action interprofessionnelle,
- comportent la fixation de prix, sans préjudice des mesures prises par les organisations interprofessionnelles dans le cadre de l'application de dispositions spécifiques de la réglementation communautaire,
- peuvent créer des discriminations ou éliminer la concurrence pour une partie substantielle des produits en question.
4. Si la Commission constate, après l'expiration du délai de deux mois visé au paragraphe 2 premier alinéa deuxième tiret, que les conditions d'application du présent règlement ne sont pas remplies, elle prend une décision déclarant l'article 85 paragraphe 1 du traité applicable à l'accord, à la décision ou à la pratique concertée en cause.
La prise d'effet de la décision de la Commission ne peut pas être antérieure au jour de sa notification à l'organisation interprofessionnelle intéressée, sauf si cette dernière a donné des indications inexactes ou a abusé de l'exemption visée au paragraphe 1.
5. Dans le cas d'accords pluriannuels, la notification préalable de la première année est valable pour les années suivantes de l'accord; toutefois, dans ce cas, la Commission, de sa propre initiative ou à la demande d'un autre État membre, peut à tout moment émettre un avis d'incompatibilité dans les conditions énoncées au paragraphe 4.
Article 21
1. Dans le cas où une organisation interprofessionnelle opérant dans une ou plusieurs régions déterminées d'un État membre est considérée, pour un produit déterminé, comme représentative de la production et/ou du commerce et/ou de la transformation de ce produit, l'État membre concerné peut, à la demande de cette organisation, rendre obligatoires, pour une période de temps limitée et pour les opérateurs, individuels ou non, opérant dans la ou les régions en question et non membres de cette organisation, certains accords, certaines décisions ou certaines pratiques concertées convenus dans le cadre de cette organisation.
2. Une organisation interprofessionnelle est considérée comme représentative au sens du paragraphe 1 lorsqu'elle regroupe au moins les deux tiers de la production et/ou du commerce, et/ou de la transformation, du produit ou des produits concernés dans la ou les régions considérées d'un État membre. Dans le cas où la demande d'extension des règles couvre plusieurs régions, l'organisation interprofessionnelle doit justifier d'une représentativité minimale pour chacune des branches regroupées, dans chacune des régions considérées.
3. Les règles dont l'extension peut être demandée:
a) ne peuvent porter que sur l'un des objets suivants:
- connaissance de la production et du marché,
- règles de production plus strictes que les dispositions édictées, le cas échéant, par les réglementations communautaire et nationales,
- élaboration de contrats types compatibles avec la réglementation communautaire,
- règles de commercialisation,
- règles de protection de l'environnement,
- actions de promotion et de mise en valeur de la production,
- actions de protection de l'agriculture biologique et des appellations d'origine, labels de qualité et indications géographiques.
Les règles visées aux deuxième, quatrième et cinquième tirets ne doivent pas être autres que celles qui figurent à l'annexe III;
b) doivent être d'application depuis au moins une campagne de commercialisation;
c) ne peuvent être rendues obligatoires que pour une période maximale de trois campagnes de commercialisation;
d) ne doivent pas porter préjudice aux autres opérateurs de l'État membre, d'une part, et de la Communauté, d'autre part.
Article 22
1. Les États membres communiquent sans délai à la Commission les règles qu'ils ont rendues obligatoires pour l'ensemble des opérateurs d'une ou de plusieurs régions déterminées. Ces règles sont publiées au Journal officiel des Communautés européennes, série C.
Avant la publication précitée, la Commission informe le comité prévu à l'article 45 de toute notification d'extension d'accords interprofessionnels.
La Commission décide que l'État membre doit retirer l'extension des règles décidée par lui, dans les cas visés à l'article 18 paragraphe 5 deuxième alinéa.
2. Dans le cas d'extension de règles pour un ou plusieurs produits et lorsqu'une ou plusieurs actions, mentionnées à l'article 21 paragraphe 3 point a), poursuivies par une organisation interprofessionnelle reconnue présentent un intérêt économique général pour les opérateurs économiques dont les activités sont liées à ce ou ces produits, l'État membre qui a accordé la reconnaissance peut décider que les opérateurs individuels ou les groupements non membres de l'organisation qui bénéficient de ces actions sont redevables auprès de l'organisation de tout ou partie des contributions financières versées par les membres, dans la mesure où ces dernières sont destinées à couvrir les frais résultant directement de la conduite des actions en question.
TITRE IV Régime des interventions
Article 23
1. Pour les produits visés à l'article 1er paragraphe 2 qu'elles déterminent, les organisations de producteurs ou leurs associations peuvent ne pas mettre en vente les produits apportés par les associés, à concurrence des volumes et pendant les périodes qu'elles jugent opportuns.
2. La destination des produits retirés du marché en application du paragraphe 1 doit être fixée par les organisations de producteurs ou leurs associations de façon, d'une part, à ne pas entraver l'écoulement normal de la production en question et, d'autre part, à respecter l'environnement et notamment la qualité des eaux et du paysage.
3. En cas d'application du paragraphe 1, pour chacun des produits visés à l'annexe II qui répondent aux normes, les organisations de producteurs ou leurs associations versent aux producteurs associés, dans la limite de 10 % de la quantité commercialisée, l'indemnité communautaire de retrait fixée en application de l'article 26.
La limite de 10 % fixée au premier alinéa est appliquée à la quantité commercialisée de chaque produit des seuls membres de l'organisation de producteurs concernée, ou d'une autre organisation en cas d'application de l'article 11 paragraphe 1 point c), mais non compris les retraits effectués en application de l'article 24.
4. La limite de 10 % fixée au paragraphe 3 s'applique à partir de la sixième campagne de commercialisation à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement. Les retraits effectués pendant la période transitoire des cinq campagnes précédentes ne peuvent dépasser les pourcentages suivants de la production commercialisée telle que définie selon la procédure prévue à l'article 46: 50 % pour la première campagne, 45 % pour la deuxième, 40 % pour la troisième, 30 % pour la quatrième et 20 % pour la cinquième campagne de commercialisation.
Toutefois, pour chacun des agrumes, ces pourcentages sont respectivement de 35 % la première campagne, 30 % la deuxième, 25 % la troisième, 20 % pour la quatrième, et 15 % pour la cinquième campagne.
Les dispositions du paragraphe 3 second alinéa s'appliquent au présent paragraphe.
5. Le pourcentage de 10 % visé aux paragraphes 3 et 4 est une moyenne sur une période triennale, avec une marge annuelle de dépassement de 3 %.
6. Pour les pommes et les poires, la limite de 10 % visée aux paragraphes 3, 4 et 5 du présent article et à l'article 24 est remplacée par 8,5 %.
Pour les melons et les pastèques, la limite de 10 % s'applique dès la campagne 1997/1998.
Article 24
Pour les produits visés à l'annexe II, les organisations de producteurs font bénéficier des dispositions de l'article 23 les exploitants qui ne sont affiliés à aucune des structures collectives prévues par le présent règlement, à la demande de ces derniers. Toutefois, l'indemnité communautaire de retrait est diminuée de 10 %. En outre, le montant versé tient compte, sur justification, des frais globaux de retrait supportés par les associés. L'indemnité susvisée ne peut être accordée au-delà d'un pourcentage de 10 % de la production commercialisée de l'exploitant.
Article 25
Les organisations de producteurs ou leurs associations notifient aux autorités nationales compétentes, qui les communiquent à la Commission, tous les éléments relatifs à la mise en oeuvre des articles 23 et 24, et notamment les mesures prises pour assurer le respect de l'environnement lors des opérations de retrait.
Les éléments à notifier sont, si nécessaire, déterminés selon la procédure prévue à l'article 46.
Les États membres établissent un encadrement national pour l'élaboration de cahiers des charges concernant les méthodes de retrait respectueuses de l'environnement. Ils transmettent le projet d'un tel encadrement à la Commission, qui peut en demander la modification dans un délai de trois mois si elle constate que ce projet ne permet pas d'atteindre les objectifs fixés par l'article 130 R du traité et par le programme communautaire de politique et d'action en matière d'environnement et de développement durable.
Article 26
1. Pour les différents produits concernés, les indemnités communautaires de retrait sont indiquées à l'annexe V.
2. L'indemnité communautaire de retrait est un montant unique, valable pour toute la Communauté.
Article 27
1. Lorsque le marché d'un produit figurant à l'annexe II connaît ou est susceptible de connaître des déséquilibres généralisés et structurels donnant lieu ou pouvant donner lieu à un volume trop important de retraits visés à l'article 23, il est fixé, selon la procédure prévue à l'article 46 et avant le début de la campagne de commercialisation de ce produit, un seuil d'intervention dont le dépassement, apprécié selon le produit sur la base des retraits effectués pendant une campagne ou une période équivalente, ou sur la base de la moyenne des interventions effectuées pendant plusieurs campagnes, engage la responsabilité financière des producteurs.
Le dépassement du seuil d'intervention a pour conséquence une diminution de l'indemnité communautaire de retrait au cours de la campagne suivante. Cette diminution n'est pas prise en compte lors des campagnes ultérieures.
2. Sont déterminées selon la procédure prévue à l'article 46:
a) les conséquences du dépassement des seuils pour chacun des produits concernés;
b) en tant que de besoin, l'indemnité communautaire de retrait réduite et les mesures d'application du présent article.
3. Le présent article s'applique seulement pour les cinq campagnes de commercialisation suivant l'entrée en vigueur du présent règlement.
Article 28
1. Les États membres communiquent à la Commission, pour chaque jour de marché pendant la durée de chacune des campagnes de commercialisation concernées, les cours constatés sur leurs marchés représentatifs de la production pour certains produits définis dans leurs caractéristiques commerciales telles que variété ou type, catégorie, calibrage et conditionnement.
2. La liste des marchés et des produits visés au paragraphe 1 ainsi que la fréquence de la communication des données sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Sont considérés comme représentatifs au sens du paragraphe 1, les marchés des États membres sur lesquels, pour un produit déterminé, une partie importante de la production nationale est commercialisée tout au long de la campagne ou pendant l'une des périodes en lesquelles la campagne a été subdivisée.
Article 29
1. Les États membres versent l'indemnité communautaire de retrait visée à l'article 26 aux organisations de producteurs, ou à leurs associations, qui ont effectué des retraits dans les conditions énoncées aux articles 23 et 24 et qui sont redevables de cette indemnité à l'égard de leurs associés ou d'exploitants non associés.
Les versements sont effectués dans des conditions à déterminer selon la procédure prévue à l'article 46.
2. L'indemnité communautaire de retrait est payée sans préjudice de l'application, le cas échéant, des conséquences financières dues au dépassement d'un seuil d'intervention.
Elle est en outre diminuée des recettes nettes réalisées par les organisations de producteurs ou leurs associations au moyen des produits retirés du marché.
3. L'octroi de l'indemnité communautaire de retrait est subordonné, pour les produits que les organisations de producteurs ou leurs associations ne peuvent orienter vers l'une des destinations visées à l'article 30 paragraphe 1, à une destination conforme aux directives émanant de l'État membre en vertu des autres dispositions de l'article 30.
Article 30
1. Les produits retirés du marché dans le cadre des dispositions de l'article 23 paragraphe 1 et qui sont restés invendus sont écoulés dans les conditions suivantes:
a) pour tous les produits:
- distribution gratuite à des oeuvres de bienfaisance ou fondations charitables, agréées à cet effet par les États membres, pour leurs activités à l'égard des personnes reconnues par leur législation nationale comme ayant droit à des secours publics en raison notamment de l'insuffisance des ressources nécessaires à leur subsistance,
- distribution gratuite aux institutions pénitentiaires et aux colonies de vacances ainsi qu'aux hôpitaux et aux hospices pour vieillards désignés par les États membres, ceux-ci prenant toutes les mesures nécessaires pour que les quantités distribuées à ce titre s'ajoutent à celles achetées normalement par ces établissements,
- distribution gratuite en dehors de la Communauté par l'intermédiaire d'organisations charitables agréées à cet effet par les États membres, au bénéfice de populations nécessiteuses de pays tiers,
et subsidiairement
- utilisation à des fins non alimentaires,
- utilisation en vue de l'alimentation animale à l'état frais ou après transformation par l'industrie des aliments pour le bétail;
b) pour les fruits, distribution gratuite aux enfants dans les écoles, en dehors des repas servis dans les cantines scolaires, ainsi qu'aux élèves des écoles qui ne disposent pas de cantines offrant des repas;
c) pour les pommes, les poires, les pêches, les nectarines et les brugnons, transformation en alcool titrant plus de 80 % vol, obtenu par distillation directe du produit;
d) pour tous les produits, cession de certaines catégories d'entre eux à l'industrie de transformation, sous réserve qu'il n'en résulte aucune distorsion de concurrence pour les industries concernées à l'intérieur de la Communauté ou pour les produits importés. La mise en oeuvre de la présente disposition est arrêtée selon la procédure prévue à l'article 46.
2. Dans le cas où aucune des destinations visées au paragraphe 1 n'est possible, les produits retirés peuvent être destinés au compostage ou à des processus de biodégradation autorisés par l'État membre concerné.
3. Les opérations de distribution gratuite prévues au paragraphe 1 point a) premier, deuxième et troisième tirets et point b) sont organisées par les organisations de producteurs intéressées sous la surveillance des États membres.
Toutefois, en ce qui concerne la distribution gratuite de fruits aux enfants des écoles, la Commission peut, dans le cadre des actions de recherche et de promotion, prendre l'initiative et la responsabilité d'actions pilotes locales.
4. Les États membres contribuent à l'établissement des contacts entre les organisations de producteurs et les associations charitables ou organismes susceptibles d'utiliser les produits retirés du marché sur leur territoire en vue de l'une des formes de distribution gratuite visées au paragraphe 1 points a) et b).
5. La cession des produits aux industries des aliments pour le bétail est effectuée par la voie la plus appropriée par l'organisme désigné par l'État membre intéressé.
Les opérations de distillation visées au paragraphe 1 point c) sont réalisées par les industries de distillation soit pour leur propre compte, soit pour le compte de l'organisme désigné par l'État membre intéressé. Dans les deux cas, l'exécution des opérations en question est effectuée par ledit organisme par la voie la plus appropriée.
6. La Communauté prend en charge, dans des conditions à déterminer selon la procédure prévue à l'article 13 du règlement (CEE) n° 729/90 (15), d'une part, les frais de transport liés aux opérations de distribution gratuite prévues au paragraphe 1 point a) et, d'autre part, les frais de triage et d'emballage liés à la distribution gratuite de pommes et d'agrumes, lorsque cette dernière s'effectue de manière échelonnée dans le cadre d'accords contractuels passés entre des organisations de producteurs et les associations charitables ou organismes visés au paragraphe 3.
7. Les modalités d'application du présent article, et notamment celles afférentes à la distribution gratuite et à la cession des produits retirés ainsi que celles permettant d'éviter que la distillation de produits retirés n'entraîne des perturbations sur le marché de l'alcool, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
TITRE V Régime des échanges avec les pays tiers
Article 31
1. Toute importation dans la Communauté ou exportation hors de celle-ci des produits visés à l'article 1er paragraphe 2 peut être soumise à la présentation d'un certificat d'importation ou d'exportation.
Le certificat est délivré par les États membres à tout intéressé qui en fait la demande, quel que soit le lieu de son établissement dans la Communauté, sans préjudice des dispositions prises pour l'application des articles 36 et 37.
Le certificat est valable dans toute la Communauté. La délivrance du certificat peut être subordonnée à la constitution d'une garantie qui assure l'engagement d'importer ou d'exporter pendant la durée de validité du certificat; sauf en cas de force majeure, la garantie reste acquise en tout ou en partie si l'opération n'est pas réalisée dans ce délai ou n'est réalisée que partiellement.
2. La période de validité des certificats d'importation et d'exportation et les autres modalités d'application du présent article sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Article 32
1. Sauf dispositions contraires du présent règlement, les taux des droits du tarif douanier commun sont appliqués pour les produits visés à l'article 1er paragraphe 2.
2. Dans la mesure où l'application des droits du tarif douanier commun dépend du prix d'entrée du lot importé, la réalité de ce prix est vérifiée à l'aide d'une valeur forfaitaire à l'importation, calculée par la Commission, par origine et par produit, sur la base de la moyenne pondérée des cours des produits concernés sur les marchés d'importation représentatifs des États membres ou, le cas échéant, sur d'autres marchés.
Toutefois, des dispositions spécifiques peuvent être arrêtées, selon la procédure prévue à l'article 46, pour la vérification du prix d'entrée des importations de produits essentiellement destinés à la transformation.
3. Dans le cas où le prix d'entrée déclaré du lot concerné est supérieur à la valeur forfaitaire à l'importation, augmentée d'une marge qui est arrêtée conformément au paragraphe 5 et qui ne peut pas dépasser la valeur forfaitaire de plus de 10 %, la constitution d'une garantie égale aux droits à l'importation, déterminée sur la base de la valeur forfaitaire à l'importation, est requise.
4. Dans la mesure où le prix d'entrée du lot concerné n'est pas déclaré au moment du passage en douane, l'application des droits du tarif douanier commun dépend de la valeur forfaitaire à l'importation ou de l'application, dans des conditions à déterminer conformément au paragraphe 5, des dispositions pertinentes de la législation douanière.
5. Les modalités d'application du présent article sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Article 33
1. Afin d'éviter ou de réprimer les effets préjudiciables sur le marché dans la Communauté pouvant résulter des importations de certains produits visés à l'article 1er paragraphe 2, l'importation, au taux du droit prévu au tarif douanier commun, d'un ou de plusieurs de ces produits est soumise au paiement d'un droit à l'importation additionnel si les conditions découlant de l'article 5 de l'accord sur l'agriculture (16), conclu dans le cadre des négociations commerciales multilatérales du cycle d'Uruguay, sont remplies, sauf lorsque les importations ne risquent pas de perturber le marché communautaire ou que les effets seraient disproportionnés par rapport à l'objectif poursuivi.
2. Les prix de déclenchement au-dessous desquels un droit à l'importation additionnel peut être imposé sont ceux transmis par la Communauté à l'Organisation mondiale du commerce.
Les volumes de déclenchement devant être dépassés pour l'imposition d'un droit additionnel à l'importation sont déterminés, notamment, sur la base des importations dans la Communauté dans les trois années précédant celle au cours de laquelle les effets préjudiciables visés au paragraphe 1 se présentent ou risquent de se présenter.
3. Les prix à l'importation à prendre en considération pour l'imposition d'un droit à l'importation additionnel sont déterminés sur la base des prix à l'importation caf de l'expédition considérée.
Les prix à l'importation caf sont vérifiés à cette fin sur la base des prix représentatifs pour le produit en question sur le marché mondial ou sur le marché d'importation communautaire pour le produit.
4. Les modalités d'application du présent article sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46. Elles portent notamment sur:
a) les produits auxquels des droits à l'importation additionnels sont appliqués aux termes de l'article 5 de l'accord sur l'agriculture visé au paragraphe 1 du présent article;
b) les autres critères nécessaires pour assurer l'application du paragraphe 1 en conformité avec l'article 5 dudit accord.
Article 34
1. Les contingents tarifaires pour les produits visés à l'article 1er paragraphe 2, découlant des accords conclus dans le cadre des négociations commerciales multilatérales du cycle d'Uruguay, sont ouverts et gérés selon les modalités arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
2. La gestion des contingents peut s'effectuer par l'application de l'une des méthodes suivantes ou par une combinaison de ces méthodes:
a) méthode fondée sur l'ordre chronologique d'introduction des demandes (selon le principe du «premier venu, premier servi»);
b) méthode de répartition en proportion des quantités demandées lors de l'introduction des demandes (selon la méthode dite de «l'examen simultané»);
c) méthode fondée sur la prise en compte des courants traditionnels (selon la méthode dite «traditionnels/nouveaux arrivés»).
D'autres méthodes appropriées peuvent être établies. Elles doivent éviter toute discrimination entre les opérateurs intéressés.
3. La méthode de gestion tient compte, lorsque cela se révèle approprié, des besoins d'approvisionnement du marché de la Communauté et de la nécessité de sauvegarder l'équilibre de celui-ci, tout en pouvant s'inspirer des méthodes appliquées dans le passé aux contingents correspondant à ceux visés au paragraphe 1, sans préjudice des droits découlant des accords conclus dans le cadre des négociations commerciales du cycle d'Uruguay.
4. Les modalités visées au paragraphe 1 prévoient l'ouverture des contingents sur une base annuelle et, si nécessaire, selon l'échelonnement approprié, déterminent la méthode de gestion à appliquer et comportent, le cas échéant:
a) les dispositions garantissant la nature, le provenance et l'origine du produit;
b) les dispositions relatives à la reconnaissance du document permettant de vérifier les garanties visées au point a)
et
c) les conditions de délivrance et la durée de validité des certificats d'importation.
Article 35
1. Dans la mesure nécessaire pour permettre une exportation économiquement importante des produits visés à l'article 1er paragraphe 2 sur la base des prix de ces produits dans le commerce international, et dans les limites découlant des accords conclus en conformité avec l'article 228 du traité, la différence entre ces prix et les prix valables dans la Communauté peut être couverte par une restitution à l'exportation.
2. En ce qui concerne l'attribution des quantités pouvant être exportées avec une restitution, il est établi la méthode:
a) la plus adaptée à la nature du produit et à la situation du marché en question, permettant l'utilisation la plus efficace possible des ressources disponibles et tenant compte de l'efficacité et de la structure des exportations de la Communauté, sans toutefois créer une discrimination entre les petits et les grands opérateurs;
b) administrativement la moins lourde pour les opérateurs compte tenu des exigences de gestion;
c) évitant toute discrimination entre les opérateurs intéressés.
3. La restitution est la même pour toute la Communauté.
Lorsque la situation dans le commerce international ou les exigences spécifiques de certains marchés le rendent nécessaire, la restitution peut, pour un produit déterminé, être différenciée suivant la destination de ce produit.
Les restitutions sont fixées selon la procédure prévue à l'article 46. Cette fixation a lieu de façon périodique.
Les restitutions fixées de façon périodique peuvent, en cas de nécessité, être modifiées dans l'intervalle par la Commission, sur demande d'un État membre ou de sa propre initiative.
4. Lors de la fixation des restitutions, les éléments suivants sont pris en considération:
a) situation et perspectives d'évolution:
- des prix des fruits et légumes sur le marché de la Communauté et des disponibilités,
- des prix pratiqués dans le commerce international;
b) frais de commercialisation et frais de transport minimaux à partir des marchés de la Communauté jusqu'aux ports ou autres lieux d'exportation de la Communauté, ainsi que des frais d'approche jusqu'aux pays de destination;
c) aspect économique des exportations envisagées;
d) limites découlant des accords conclus en conformité avec l'article 228 du traité.
5. Les prix valables sur le marché de la Communauté visés au paragraphe 1 sont établis compte tenu de ceux qui se révèlent les plus favorables en vue de l'exportation.
Les prix valables dans le commerce international visés au paragraphe 1 sont établis compte tenu:
a) des cours constatés sur les marchés des pays tiers;
b) des prix les plus favorables à l'importation en provenance des pays tiers, pratiqués dans les pays tiers de destination;
c) des prix à la production constatés dans les pays tiers exportateurs;
d) des prix d'offre à la frontière de la Communauté.
6. La restitution n'est accordée que sur demande et sur présentation du certificat d'exportation y relatif.
7. Le montant de la restitution applicable est celui valable le jour de la demande du certificat et, dans le cas d'une restitution différenciée, applicable ce même jour:
a) à la destination indiquée sur le certificat
ou
b) à la destination réelle, si celle-ci est différente de la destination indiquée sur le certificat. Dans ce cas, le montant applicable ne peut dépasser le montant applicable à la destination indiquée sur le certificat.
Afin d'éviter l'utilisation abusive de la flexibilité prévue au présent paragraphe, les mesures appropriées peuvent être prises.
8. Selon la procédure prévue à l'article 46, il peut être dérogé aux paragraphes 6 et 7 pour les produits visés à l'article 1er paragraphe 2 bénéficiant des restitutions dans le cadre d'actions d'aide alimentaire.
9. La restitution est payée lorsque la preuve est apportée que les produits:
- ont été exportés hors de la Communauté,
- sont d'origine communautaire
et
- dans le cas d'une restitution différenciée, ont atteint la destination indiquée sur le certificat ou une autre destination pour laquelle une restitution a été fixée, sans préjudice du paragraphe 7 point b). Toutefois, il peut être prévu des dérogations à cette règle selon la procédure prévue à l'article 46, sous réserve de conditions à déterminer, de nature à offrir des garanties équivalentes.
10. Le respect des limites en volume découlant des accords conclus en conformité avec l'article 228 du traité est assuré sur la base des certificats d'exportation délivrés au titre des périodes de référence qui y sont prévues, applicables pour les produits concernés.
Au regard du respect des obligations découlant des accords conclus dans le cadre des négociations commerciales du cycle d'Uruguay, la validité des certificats d'exportation n'est pas affectée par la fin d'une période de référence.
11. Les modalités d'application du présent article, y compris les dispositions concernant la redistribution des quantités exportables, non attribuées ou non utilisées, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Article 36
1. Sauf dispositions contraires du présent règlement ou arrêtées en vertu d'une des dispositions de celui-ci, sont interdites à l'importation en provenance des pays tiers des produits visés à l'article 1er paragraphe 2:
- la perception de toute taxe d'effet équivalant à un droit de douane,
- l'application de toute restriction quantitative ou mesure d'effet équivalent.
2. Les règles générales pour l'interprétation de la nomenclature combinée et les règles particulières pour son application sont applicables pour le classement des produits relevant du présent règlement; la nomenclature tarifaire résultant de l'application du présent règlement est reprise dans le tarif douanier commun.
Article 37
1. Des mesures appropriées peuvent être appliquées dans les échanges avec les pays tiers si, dans la Communauté, le marché d'un ou de plusieurs produits visés à l'article 1er paragraphe 2 subit, ou est menacé de subir, du fait des importations ou des exportations, des perturbations graves susceptibles de mettre en péril les objectifs de l'article 39 du traité.
Ces mesures ne peuvent être appliquées que jusqu'à ce que, selon le cas, soit la perturbation ou la menace de perturbation ait disparu, soit les quantités retirées ou achetées aient subi une diminution sensible.
Le Conseil, statuant sur proposition de la Commission et selon la procédure de vote prévue à l'article 43 paragraphe 2 du traité, arrête les règles générales d'application du présent paragraphe et définit les cas et les limites dans lesquels les États membres peuvent prendre des mesures conservatoires.
2. Si la situation visée au paragraphe 1 se présente, la Commission, à la demande d'un État membre ou de sa propre initiative, décide des mesures nécessaires, qui sont communiquées aux États membres et qui sont immédiatement applicables. Si la Commission a été saisie d'une demande par un État membre, elle statue sur cette demande dans les trois jours ouvrables qui suivent sa réception.
3. Tout État membre peut déférer au Conseil la mesure prise par la Commission dans le délai de trois jours ouvrables suivant le jour de sa communication. Le Conseil se réunit sans délai. Il peut, à la majorité qualifiée, confirmer, modifier ou rapporter la mesure en cause.
4. Les dispositions du présent article sont appliquées dans le respect des obligations découlant des accords internationaux conclus en conformité avec l'article 228 paragraphe 2 du traité.
TITRE VI Contrôles nationaux et communautaires
Article 38
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour assurer le respect de la réglementation communautaire relative aux marchés des fruits et légumes, notamment dans les domaines visés à l'annexe IV.
2. Lorsqu'il est approprié de procéder à des contrôles par sondage, les États membres s'assurent, par la nature et la fréquence de ces contrôles ainsi que sur la base d'une analyse des risques, que ceux-ci sont adaptés à la mesure contrôlée et pour l'ensemble de leur territoire et correspondent à l'importance du volume des produits du secteur des fruits et légumes commercialisés ou détenus en vue de leur commercialisation.
Les bénéficiaires des fonds publics doivent faire l'objet de contrôles systématiques, sans préjudice de la mise en oeuvre de tels contrôles dans d'autres domaines.
3. La Commission et les États membres veillent à ce que les instances compétentes disposent d'agents dont le nombre, la qualification et l'expérience soient appropriés pour une exécution efficace des contrôles, en particulier dans les domaines visés à l'annexe IV.
Article 39
1. Sans préjudice des contrôles effectués par les autorités nationales au titre de l'article 38, la Commission peut effectuer, en collaboration avec les instances compétentes de l'État membre intéressé, ou demander à un État membre d'effectuer des contrôles sur place en vue d'assurer l'application uniforme de la réglementation communautaire relative aux marchés des fruits et légumes, notamment dans les domaines visés à l'annexe IV.
2. La Commission informe au préalable et par écrit l'État membre de l'objet, du but et du lieu des contrôles envisagés, de la date à laquelle ceux-ci commencent, ainsi que de l'identité et de la qualité des contrôleurs.
Article 40
1. Pour mettre en oeuvre les dispositions de l'article 39, il est institué un corps de contrôleurs spécifiques aux marchés des fruits et légumes, constitué de fonctionnaires de la Commission ayant les connaissances techniques, la qualification et l'expérience appropriées pour exercer leurs missions et, éventuellement, d'agents désignés à la demande de la Commission et avec l'accord de l'État membre concerné, parmi ceux visés à l'article 38 paragraphe 3 pour participer à des enquêtes spécifiques.
2. Sous la direction de la Commission, le corps des contrôleurs spécifiques effectue les missions suivantes:
a) participer aux contrôles prévus et conduits par les instances compétentes des États membres;
b) effectuer, à l'initiative de la Commission, des contrôles visés à l'article 39 auxquels les agents de l'État membres intéressé sont invités à participer;
c) évaluer les dispositifs de contrôle nationaux mis en place, les procédures suivies et les résultats obtenus;
d) s'informer de l'ensemble des mesures, législatives et autres, prises par les autorités compétentes pour améliorer le respect de l'application de la réglementation communautaire relative aux marchés des fruits et légumes;
e) développer la collaboration et l'échange d'informations entre les instances des différents États membres pour contribuer à l'application uniforme de la réglementation relative aux marchés des fruits et légumes et faciliter la circulation des produits relevant de ce secteur.
3. Pour les contrôles à effectuer en application du paragraphe 2 point b), la Commission avise, en temps utile avant le début des opérations, l'instance compétente de l'État membre sur le territoire duquel les opérations auront lieu.
4. La Commission détermine elle-même les endroits où ses contrôles doivent être effectués et établit, en collaboration avec les États membres concernés, les modalités pratiques.
Article 41
1. Les contrôles au titre de l'article 40 paragraphe 2 point b) sont effectués conformément à l'article 9 paragraphe 2 du règlement (CEE) n° 729/70.
Les contrôleurs de la Commission adoptent, au cours de leurs contrôles, une attitude compatible avec les règles et usages professionnels qui s'imposent dans l'État membre concerné et sont tenus au secret professionnel.
2. La Commission établit des liaisons appropriées avec les instances compétentes des États membres pour élaborer en commun des programmes de contrôles. Les États membres collaborent avec la Commission pour lui faciliter l'accomplissement de cette tâche.
3. La Commission transmet à l'instance compétente de l'État membre concerné, dans les meilleurs délais, une communication sur les résultats des missions effectuées par les contrôleurs. Cette communication fait état des difficultés rencontrées et des infractions constatées aux dispositions relatives aux marchés des fruits et légumes.
4. L'État membre concerné communique à la Commission, dans les meilleurs délais, les mesures qu'il a prises pour mettre fin aux difficultés ou infractions constatées.
Article 42
Toute irrégularité constatée lors des contrôles et susceptible d'avoir une incidence financière sur la section «garantie» du Fonds européen d'orientation et de garantie agricole (FEOGA) est traitée selon les dispositions du règlement (CEE) n° 595/91 (17). L'État membre sur le territoire duquel l'irrégularité a été constatée doit effectuer la déclaration prévue par l'article 3 dudit règlement.
Toute défaillance dans la conformité de l'application des règles communautaires par un État membre qui est constatée lors des contrôles de la Commission et qui peut avoir une incidence financière sur la section «garantie» du FEOGA est traitée selon les dispositions de l'article 5 paragraphe 2 point c) du règlement (CEE) n° 729/70.
TITRE VII Dispositions générales
Article 43
Sous réserve de dispositions contraires du présent règlement, les articles 92, 93 et 94 du traité s'appliquent à la production et au commerce des produits visés à l'article 1er paragraphe 2.
Article 44
1. Les États membres et la Commission se communiquent réciproquement les données nécessaires à l'application du présent règlement. Les données sur lesquelles doit porter la communication sont déterminées selon la procédure prévue à l'article 46. Selon la même procédure sont arrêtées les modalités de la communication et de la diffusion des données.
2. Les données visées au paragraphe 1 comprennent au moins des informations relatives aux surfaces cultivées et aux quantités récoltées, commercialisées, ou non mises en vente dans le cadre de l'article 23.
Ces informations sont recueillies:
- par les organisations de producteurs pour ce qui concerne leurs associés, sans préjudice des articles 11 et 19,
- par les services compétents des États membres pour ce qui concerne des producteurs qui ne sont membres d'aucune des structures collectives prévues par le présent règlement. L'État membre concerné peut confier cette tâche en totalité ou en partie à une ou plusieurs organisations de producteurs.
3. Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour assurer la collecte des données visées au paragraphe 2, leur exactitude, leur traitement statistique et leur communication régulière à la Commission. Ils prévoient des sanctions en cas de retards injustifiés ou négligences systématiques quant à la bonne exécution des tâches en question. Ils informent la Commission de ces mesures.
4. La Commission communique régulièrement aux États membres, par les moyens les plus appropriés, les données visées au paragraphe 1, ainsi que les conclusions qu'elle tire de ces données. Les modalités d'application sont arrêtées selon la procédure visée à l'article 46.
Article 45
Il est institué un comité de gestion des fruits et légumes frais, ci-après dénommé «comité», composé de représentants des États membres et présidé par un représentant de la Commission.
Article 46
1. Dans le cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité est saisi par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
2. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des représentants des États membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le président ne prend pas part au vote.
3. a) La Commission arrête des mesures qui sont immédiatement applicables.
b) Toutefois, si ces mesures ne sont pas conformes à l'avis émis par le comité, elles sont aussitôt communiquées par la Commission au Conseil. Dans ce cas, la Commission peut différer d'un mois au plus à compter de cette communication l'application des mesures décidées par elle.
Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois.
Article 47
Le comité peut examiner toute autre question évoquée par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande du représentant d'un État membre.
Article 48
Les modalités d'application du présent règlement, y compris les sanctions administratives financières ou non, sont arrêtées, selon la procédure prévue à l'article 46, en fonction des nécessités propres du secteur.
Article 49
Le présent règlement doit être appliqué de telle sorte qu'il soit tenu compte, parallèlement et de manière appropriée, des objectifs prévus aux articles 39 et 110 du traité.
Article 50
Les États membres prennent toutes les mesures appropriées pour sanctionner les infractions au présent règlement et prévenir et réprimer les fraudes.
Article 51
Les dispositions législatives, réglementaires et administratives prises par les États membres pour l'application ou en application du présent règlement sont communiquées à la Commission au plus tard un mois après leur adoption. Il en est de même des modifications de ces dispositions.
Article 52
1. Les dépenses liées au paiement de l'indemnité communautaire de retrait et au financement communautaire du fonds opérationnel, des mesures spécifiques visées à l'article 17 et aux articles 53, 54 et 55, ainsi que des actions de contrôle des experts des États membres mis à disposition auprès de la Commission en application de l'article 40 paragraphe 1, sont considérées comme des interventions destinées à la régulation des marchés agricoles au sens de l'article 1er paragraphe 2 point b) du règlement (CEE) n° 729/70.
2. Les aides octroyées par les États membres conformément à l'article 14 et à l'article 15 paragraphe 6 second alinéa constituent une action commune au sens de l'article 2 paragraphe 1 du règlement (CEE) n° 4256/88 (18). Elles sont couvertes par les prévisions de dépenses annuelles visées à l'article 31 paragraphe 1 du règlement (CEE) n° 2328/91 (19).
L'article 1er paragraphe 3 du règlement (CEE) n° 2328/91 s'applique aux aides visées au présent paragraphe.
Le paiement du concours s'effectue conformément à l'article 21 du règlement (CEE) n° 4253/88 (20). Toutefois, le paiement du solde ou le remboursement, outre les conditions énoncées au paragraphe 4 dudit article, sont fondés:
a) sur une déclaration de dépenses effectuées par les États membres dans le courant d'une année civile
et
b) sur un rapport d'application des mesures en cours de l'année civile concernée, établi conformément à l'article 25 paragraphe 4 dudit règlement,
qui sont présentés à la Commission avant le 1er juillet de l'année suivante.
3. La Commission arrête les modalités d'application du paragraphe 2 du présent article après consultation du comité visé à l'article 29 du règlement (CEE) n° 4253/88.
4. Les dispositions du titre VI s'appliquent sans préjudice de la mise en oeuvre du règlement (CEE) n° 4045/89 (21).
Article 53
Les droits acquis par les organisations de producteurs avant l'entrée en vigueur du présent règlement en application de l'article 14 et du titre II bis du règlement (CEE) n° 1035/72 sont maintenus jusqu'à leur épuisement.
Article 54
1. La Communauté participe à concurrence de 50 % au financement d'actions visant à développer et à améliorer la consommation et l'utilisation dans la Communauté de fruits à coque.
2. Les actions visées au paragraphe 1 ont pour objectifs:
- la promotion de la qualité des produits, au moyen notamment de la réalisation d'études de marché, et la recherche de nouvelles utilisations, y compris des moyens pour y adapter la production,
- la mise au point de nouveaux modes de conditionnement,
- la diffusion de conseils de marketing aux différents opérateurs économiques du secteur,
- l'organisation et la participation à des foires et autres manifestations commerciales.
3. La Commission précise, selon la procédure visée à l'article 46, les actions visées au paragraphe 2 ou définit de nouvelles actions.
Article 55
Pour les noisettes récoltées pendant les campagnes 1997/1998, 1998/1999 et 1999/2000, une aide de 15 écus par 100 kilogrammes est octroyée aux organisations de producteurs, reconnues au titre du règlement (CEE) n° 1035/72 ou au titre du présent règlement, qui mettront en oeuvre lors de l'année 1997 un plan d'amélioration de la qualité au sens de l'article 14 quinquies du règlement (CEE) n° 1035/72 ou un programme opérationnel au sens du présent règlement.
Article 56
Au plus tard le 31 décembre 2000, la Commission présente au Conseil un rapport sur le fonctionnement du présent règlement, assorti, le cas échéant, de propositions appropriées.
Article 57
Si des mesures sont nécessaires pour faciliter le passage de l'ancien régime à celui établi par le présent règlement, ces mesures sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 46.
Article 58
1. Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Il est applicable à partir du 1er janvier 1997. Toutefois, le titre IV n'est applicable, pour chacun des produits visés à l'annexe I, qu'à partir du début de la campagne de commercialisation 1997/1998.
2. Les règlements (CEE) n° 1035/72, (CEE) n° 3285/83, (CEE) n° 1319/85, (CEE) n° 2240/88, (CEE) n° 1121/89 et (CEE) n° 1198/90 sont abrogés avec effet à la date de mise en application des dispositions correspondantes du présent règlement.
Les références faites aux règlements abrogés s'entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l'annexe VI.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Luxembourg, le 28 octobre 1996.