РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 240/2008 НА СЪВЕТА
от 17 март 2008 година
за отмяна на антидъмпинговото мито върху вноса на карбамид с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна след преразглеждане с оглед изтичане на срока на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основния регламент“), и по-специално член 9 и член 11, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението, представено от Комисията след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Мерки в сила
(1)
През януари 2002 г. с Регламент (ЕО) № 92/2002 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито в границите от 7,81 до 16,84 EUR/тон върху вноса на карбамид (урея), дори във воден разтвор, с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна. Със същия регламент бе наложено окончателно антидъмпингово мито в границите от 6,18 до 21,43 EUR/тон върху вноса на карбамид с произход от Естония, Литва, България и Румъния, което бе отменено автоматично съответно на 1 май 2004 г. и на 1 януари 2007 г. - датите на присъединяване на тези държави към Общността.
2. Искания за преразглеждане
(2)
През април 2006 г. Комисията публикува обявление относно предстоящото изтичане на срока на действащите мерки (3). На 17 октомври 2006 г. Комисията получи искане за преразглеждане с оглед изтичането на срока на мерките съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(3)
Това искане беше внесено от Асоциацията на европейските производители на изкуствени торове (European Fertiliser Manufacturers Association, EFMA) (заявителя) от името на производители, които представляват значителен дял, в случая повече от 50 %, от общото производство на карбамид в Общността.
(4)
Заявителят твърдеше и представи prima facie доказателства в подкрепа на твърдението си, че с изтичането на срока на мерките има вероятност от продължаване или повторение на дъмпинга и нанасяне на вреди върху производството на Общността по отношение на вноса на карбамид с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна (разглежданите държави).
(5)
Като установи, след консултация с консултативния комитет, че са налице достатъчни доказателства за започване на преразглеждането съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент, Комисията започна това преразглеждане чрез обявление за започване на преразглеждане, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4).
3. Разследвания по отношение на други държави
(6)
През май 2006 г. Комисията започна преразглеждане (5) на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 901/2001 на Съвета (6) върху вноса на карбамид с произход от Русия съгласно член 11, параграфи 2 и 3 от основния регламент. В резултат на това преразглеждане с Регламент (ЕО) № 907/2007 (7) Съветът отмени антидъмпинговото мито върху вноса на карбамид с произход от Русия. Бе направено заключението, че няма продължаване на нанасянето на материални вреди върху производството на Общността и че няма вероятност от повторно нанасяне на вреди върху него при липсата на мерки.
4. Настоящо разследване
4.1. Период на разследване
(7)
Разследването на продължаването или повторението на дъмпинга и вредите обхваща периода от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. (ПРП). Изследването на тенденциите, които имат отношение към оценката на вероятността от продължаване или повторно нанасяне на вреди, обхваща периода от 2002 г. до края на ПРП (разглеждан период).
4.2. Обхванати от разследването държави
(8)
Комисията официално уведоми заявителя, производителите в Общността, износителите в Беларус, Хърватия, Либия и Украйна (наричани по-долу „заинтересованите износители“), вносителите и ползвателите, за които е известно, че са заинтересовани, техните сдружения, както и представителите на правителствата на държавите износители, за започването на преразглеждането.
(9)
Комисията изпрати въпросници на всички страни, както и на онези, които заявиха себе си като такива в рамките на срока, установен в обявлението за започване на преразглеждането.
(10)
Комисията също така даде възможност на пряко заинтересованите страни да изложат мненията си в писмен вид и да поискат изслушване в рамките на срока, определен в обявлението за започване на преразглеждане.
(11)
Всички заинтересовани страни, които поискаха това и показаха, че има конкретни причини да бъдат изслушани, бяха поканени за изслушване.
(12)
Предвид очевидно големия брой производители в Общността, вносители в Общността и производители износители от Украйна, бе счетено за уместно, в съответствие с член 17 от основния регламент, да бъде проучено дали следва да се използва представителна извадка. С цел да се даде възможност на Комисията да реши дали действително е необходима представителна извадка и ако е така, да се избере представителна такава, от посочените страни бе поискано, съгласно член 17, параграф 2 от основния регламент, да заявят себе си като такива в рамките на 15 дни от започването на разследването и да предоставят на Комисията информацията, изискана в обявлението за започване.
(13)
От страна на вносителите в Общността бе получено много слабо съдействие, тъй като само един вносител изрази своята готовност и желание да съдейства. Затова бе решено, че не е необходима представителна извадка по отношение на вносителите.
(14)
Дванадесет производители в Общността надлежно попълниха формуляра на представителната извадка и официално се съгласиха да съдействат по-нататък в разследването. Четири от тези дванадесет дружества, за които беше установено, че са представителни за производството на Общността от гледна точка на обемите на производство и продажби на карбамид в Общността, бяха подбрани за представителната извадка. Четиримата подбрани за извадката производители на Общността осигуряват около 60 % от общата продукция на производството на Общността по време на ПРП, докато горепосочените дванадесет производители представляват около 80 % от производството в Общността. Тази представителна извадка съставлява най-големия представителен обем на производство и продажби на карбамид в Общността, която може да бъде разумно разследвана в рамките на разполагаемото време.
(15)
Четирима производители износители от Украйна надлежно попълниха формуляра за представителната извадка в рамките на предоставените срокове и официално се съгласиха да съдействат по-нататък в разследването. Тези четирима производители износители представляват почти 100 % от общия обем на износа от Украйна за Общността по време на ПРП. Поради малкия брой съдействащи дружества в Украйна бе решено да не се прилага представителна извадка, като всички дружества бяха поканени да предоставят въпросници.
(16)
Бяха получени отговори на въпросниците от четиримата производители в Общността, един вносител, двама ползватели и четирима производители износители в Украйна, както и по един от Беларус, Хърватия и Либия. В допълнение към това няколко вносители и ползватели, както и техните сдружения, предоставиха коментари, без да дават отговори на въпросника.
(17)
Комисията потърси и провери цялата информация, която счете за необходима, за да определи вероятността от продължаване на дъмпинга и нанасянето на вреди, както и по отношение на интересите на Общността. Бяха осъществени проверки на място в помещенията на следните дружества:
а)
подбрани за извадката производители от Общността:
-
Fertiberia S.A., Madrid, Испания,
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH, Lutherstadt Wittenberg, Германия,
-
Yara Group (Yara Spa Ferrara, Италия и Yara Sluiskil B.V., Sluiskil, Нидерландия),
-
Zaklady Azotowe Puławy S.A., Puławy, Полша;
б)
производители износители:
-
Украйна:
-
Joint Stock Company Concern Stirol, Горловка,
-
Close Joint Stock Company Severodonetsk, Северодонецк,
-
Joint Stock Company Dnipro Azot, Днепродзержинск,
-
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Черкассы;
-
Хърватия:
-
Petrokemija D.D., Кутиня;
в)
вносители от Общността:
-
Dynea Austria GmbH, Krems, Австрия;
г)
ползватели от Общността:
-
Associazione Liberi Agricoltori Cremonesi, Cremona, Италия,
-
Acefer, Asociación Comercial Española de Fertilizantes, Madrid, Испания.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(18)
Разглежданият продукт е същият, както в първоначалното разследване, а именно карбамид (урея), който понастоящем се класира под кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90, (разглежданият продукт) и е с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна.
(19)
Карбамид се произвежда основно от амоняк, който от своя страна се произвежда от природен газ. Може да приема твърда или течна форма. Твърдият карбамид може да бъде използван за селскостопански и промишлени цели. Селскостопанската категория карбамид може да се използва или като изкуствен тор, който се разпръсква върху почвата, или като хранителна добавка за животни. Промишлената категория карбамид е суровина за определени лепила и пластмаси. Течният карбамид може да се използва както като изкуствен тор, така и за промишлени цели. Въпреки че карбамидът е представен в различните форми, посочени по-горе, химичните му характеристики остават в основата си едни и същи и може да се разглежда като един продукт за целите на настоящата процедура.
2. Сходен продукт
(20)
Както беше установено в първоначалното разследване, разследването на настоящото преразглеждане потвърди, че продуктите, произвеждани и изнасяни от производителите износители от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна, онези, произвеждани и продавани на вътрешния пазар на тези държави, както и онези, произвеждани и продавани от производителите на Общността на пазара на Общността, имат едни и същи основни химични, физични и технически характеристики, както и по същество едни и същи приложения. Затова се считат за сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент.
В. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПРОДЪЛЖАВАНЕ ИЛИ ПОВТОРЕНИЕ НА ДЪМПИНГА
(21)
Като се имат предвид заключенията, направени по отношение на вероятността от продължаване или повторение на вредата, по-долу са разгледани само основните аргументи относно вероятността от продължаване или повторение на дъмпинга.
1. Дъмпингов внос по време на периода на разследване на преразглеждането
1.1. Общи положения
(22)
В съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент беше проучено дали се е осъществявал дъмпинг по време на ПРП и ако е така, дали изтичането на срока на мерките би довело до продължаване на дъмпинга.
(23)
В случая с трите държави износителки, признати за пазарни икономики, а именно Хърватия, Либия и Украйна, нормалната стойност бе определена в съответствие с член 2, параграфи 1-3 от основния регламент. В случая с Беларус нормалната стойност бе определена съгласно член 2, параграф 7 от основния регламент.
1.2. Хърватия
(24)
Дъмпинговият марж за единствения производител износител от Хърватия бе установен въз основа на сравнение на среднопретеглената нормална стойност със среднопретеглената експортна цена в съответствие с член 2, параграфи 5, 11 и 12 от основния регламент.
(25)
По време на ПРП Хърватия е изнесла над 200 000 тона карбамид за Общността, като е завоювала 2,3 % от пазара на Общността. Що се отнася до ПРП, за единствения известен и оказващ съдействие производител износител беше все пак установено, че изнася за Общността на изключително дъмпингови цени. Установеният дъмпингов марж надвишаваше 20 %.
(26)
Имаше съществени съмнения дали разходите за газ, който е основна суровина за производството на карбамид, са били в разумна степен отразени в отчетите на производителя износител. Всъщност бе установено, че газът е бил доставян при специални условия, определени от факта, че както производителят износител, така и доставчикът на газ са мажоритарно притежавани от хърватската държава, както и че цените на газа са били необичайно ниски. При липсата на каквито и да било нормални цени на газа, отнасящи се до хърватския вътрешен пазар, и в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, цените на газа трябваше да бъдат определени на „друга приемлива основа, включително информация от други представителни пазари“. Тъй като по-голямата част от газа, използван за произвеждане на разглеждания продукт, е с руски произход, коригираната цена би могла да бъде основана върху средната цена на руския газ, когато се продава за износ на границата между Германия и Чехия (Waidhaus), без да се отчитат транспортните разходи, тъй като Waidhaus е основен център за продажби на руски газ към ЕО. Това би увеличило дъмпинговия марж в значителна степен. Предвид факта, че дъмпингът съществува без това коригиране, както и заключенията относно вероятността от повторение на нанасянето на вреда, изложени по-долу, този въпрос не бе разглеждан.
1.3. Беларус, Либия и Украйна
(27)
Както е обяснено в съображения 29, 38 и 45, количествата, изнесени от другите три разглеждани държави износителки, са постигнали толкова ниски равнища, че бе преценено, че експортните цени, свързани с тях, не биха били достатъчно надеждни, ако се разглеждат поотделно, за да се направи заключение по отношение на продължаването на дъмпинга.
2. Вероятност от повторение на дъмпинга
2.1. Беларус
(28)
Тъй като Беларус не се счита за държава с пазарна икономика, нормалната стойност бе определена въз основа на данните, предоставени от производител в трета държава с пазарна икономика. В обявлението за започване САЩ бяха предвидени като подходяща подобна държава, тъй като те вече бяха използвани в първоначалното разследване. Нито една от заинтересованите страни не предостави коментари в това отношение. Производителят от САЩ, който вече бе оказал съдействие в първоначалното разследване, предостави отговори на въпросника, които бяха използвани за определяне на нормалната стойност.
(29)
Единственият известен белоруски производител представи отговор на въпросника. Като цяло Беларус е изнесла около 25 000 тона карбамид, което представлява 0,3-процентен дял от пазара на Общността. Предвид незначителната му големина, анализът по отношение на Беларус се съсредоточава върху вероятността от повторение на дъмпинга.
(30)
Беше анализирано поведението на Беларус по отношение на износа към всички трети държави. Износът към всички региони на света е правен при цени, трайно по-ниски от нормалната стойност, установена на подобен пазар, което показва, че цените на другите експортни пазари са били дъмпингови.
(31)
В допълнение бе проучено дали експортните цени на Беларус биха били дъмпингови, ако бяха приравнени към действащите преобладаващи в Общността ценови равнища. Всъщност, за основен продукт като карбамида би било необичайно да се продава на равнища над действащите пазарни цени. Този анализ също така доведе до установяването на значителни дъмпингови маржове.
(32)
В същото време бе установено, че експортните цени за износ към други експортни пазари са били малко по-високи от налаганите за износ за Общността цени. Следователно е спорно дали Общността би била по-привлекателен пазар от гледна точка на цените, отколкото пазарите на други трети държави.
(33)
В светлината на горепосочените факти и съображения съществуват основания да се счита, че има вероятност дъмпингът да се повтори при липсата на мерки.
2.2. Хърватия
(34)
Както бе посочено в съображение 25, беше установено, че износът към Общността е бил дъмпингов. Беше анализирано и поведението на Хърватия по отношение на износа към всички трети държави. Износът към всички региони на света е правен при цени, по-ниски от нормалната стойност, което показва, че дъмпинг се е осъществявал дори при липсата на посочената корекция.
(35)
В допълнение бе проучено дали експортните цени на Хърватия биха били дъмпингови, ако бяха приравнени към действащите преобладаващи в Общността ценови равнища. Всъщност, за основен продукт като карбамида би било необичайно да се продава на нива над действащите пазарни цени. Този анализ също така доведе до установяването на значителни дъмпингови маржове.
(36)
В същото време бе установено, че експортните цени за износ към други експортни пазари са били малко по-високи от налаганите за износ за Общността цени. Следователно е спорно дали Общността би била по-привлекателен пазар от гледна точка на цените, отколкото пазарите на други трети държави.
(37)
Следователно съществуват основания да се счита, че има вероятност дъмпингът да се повтори при липсата на мерки.
2.3. Либия
(38)
Единственият известен производител износител отговори на въпросника непълно. Тъй като той не успя да предостави някои от липсващите сведения, трябваше, където това бе уместно, да се използва член 18 от основния регламент. От наличната информация стана ясно, че като цяло Либия е изнесла около 70 000 тона карбамид за Общността по време на ПРП, което представлява 0,8-процентен дял от пазара на Общността. Предвид неговата незначителност, анализът по отношение на Либия се съсредоточава върху вероятността от повторение на дъмпинга. Анализът на дъмпинга и вероятността от неговото повторение бе направен въз основа на наличната информация.
(39)
Тъй като липсват представителни вътрешни продажби на либийския пазар, съгласно член 2, параграф 3 от основния регламент, нормалната стойност бе установена въз основа на производствените разходи в страната на произход плюс обосновани по размер разходи за реализация, общи и административни разходи и печалба. Бе установено, че граница на печалбата от 8 % в този случай е разумна.
(40)
Анализът на въпросника, предоставен от дружеството в Либия, оказало съдействие, показа, че основната му дейност е да осъществява износ към други трети пазари. През ПРП са били изнесени около 570 000 тона към трети пазари, което е повече от осемкратния обем на общия износ към пазара на Общността. Сравнението на експортните цени за този износ с нормалната стойност, установена както е описано по-горе, показа съществено равнище на дъмпинг.
(41)
Имаше съществени съмнения дали разходите за газ, който е основна суровина за производството на карбамид, са били в разумна степен отразени в отчетите на производителя износител. Въз основа на наличната информация се поддържа мнението, че газът е бил доставян при специални условия, определени от факта, че както производителят износител, така и доставчикът на газ, са мажоритарно притежавани от либийската държава, както и че цените на газа са били необичайно ниски. Едно коригиране би увеличило дъмпинговия марж в значителна степен. Предвид факта, че дъмпинг съществува и без това коригиране, както и заключенията относно вероятността от повторение на вредата, изложени по-долу, не бе счетено за необходимо да се прилага подобно коригиране, въпреки че бе основателно.
(42)
В допълнение бе проучено дали експортните цени на Либия биха били дъмпингови, ако бяха приравнени към действащите преобладаващи в Общността ценови равнища, Всъщност, за основен продукт като карбамида би било необичайно да се продава на нива над действащите пазарни цени. Този анализ също така доведе до установяването на значителни дъмпингови маржове.
(43)
В същото време бе установено, че експортните цени за износ към други експортни пазари са били малко по-високи от налаганите за износ за Общността цени. Следователно е спорно дали Общността би била по-привлекателен пазар от гледна точка на цените, отколкото другите пазари на трети държави.
(44)
В светлината на горепосоченото съществуват основания да се счита, че има вероятност дъмпингът да се повтори при липсата на мерки.
2.4. Украйна
(45)
Четирима производители оказаха съдействие на разследването. Само двама от тях са осъществявали експортни продажби към Общността по време на ПРП. Като цяло Украйна е изнесла само около 20 000 тона карбамид, което представлява 0,2-процентен дял от пазара на Общността. Предвид неговата незначителност, анализът по отношение на Украйна се съсредоточава върху вероятността от повторение на дъмпинга.
(46)
По отношение на разходите за газ бе установено, че Украйна внася от Русия по-голямата част от газа, употребяван в производството на карбамид. В това отношение всички налични данни посочват, че Украйна внася природен газ от Русия на цени, които са значително по-ниски от пазарните цени, плащани на нерегулираните пазари за природен газ. Разследването показа, че цената на природен газ от Русия, изнасян за Общността, е била приблизително два пъти по-висока от вътрешната цена на газа в Украйна. Поради тази причина, както е предвидено в член 2, параграф 5 от основния регламент, разходите за газ, понесени от заявителя, бяха коригирани въз основа на информацията от други представителни пазари. Коригираната цена бе определена въз основа на средната цена на руски газ, продаван за износ на границата между Германия и Чехия (Waidhaus), без да се отчитат транспортните разходи. Waidhaus, в качеството си на основен център за продажби на руски газ към ЕС, който е най-големият пазар на руски газ и прилага цени, в разумна степен отразяващи разходите, може да се счита за представителен пазар по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент.
(47)
Коригирането доведе до стойност на вътрешните цени под себестойността за три от засегнатите дружества и така производствените разходи, заедно с разумен марж на печалбата от 8 %, бяха използвани като нормална стойност. Що се отнася до четвъртото дружество, за тази цел бяха използвани съответно коригираните вътрешни цени.
(48)
След това бе анализирано поведението на украинските производители износители по отношение на всички трети държави. Износът към всички региони на света е правен при цени, последователно и значително под така установената нормална стойност.
(49)
В допълнение бе проучено дали експортните цени на Украйна биха били дъмпингови, ако бяха приравнени към действащите преобладаващи в Общността ценови равнища. Всъщност, за основен продукт като карбамида би било необичайно да се продава на нива над действащите пазарни цени. Този анализ също така доведе до установяването на значителни дъмпингови маржове. В същото време бе установено, че експортните цени за износ към други експортни пазари са приблизително на същото ниво, както налаганите за износ за Общността цени. Следователно е спорно дали Общността би била по-привлекателен пазар по отношение на цените, отколкото пазарите на други трети държави. С оглед на горепосочените факти и съображения съществуват основания да се счита, че има вероятност дъмпингът да се повтори при липса на мерки.
3. Развитие на вноса, в случай че мерките бъдат отменени
3.1. Беларус
(50)
Съгласно наличната в случая информация Беларус е имала най-много около 150 000 тона свободен капацитет по време на ПРП. Освен това износът към други трети държави е възлизал на около 225 000 тона.
(51)
Не е изключено част от свободния капацитет да бъде насочен към Общността, след като мерките бъдат отменени. Единственият износител от Беларус добре е разработил канали за дистрибуция в Общността, а и по принцип размерът на пазара на Общността е привлекателен, особено за държавите с географска близост.
(52)
Въпреки това не е изключено някои от тези количества да бъдат изнесени също и към трети държави, тъй като вероятните ценови равнища в тези територии са цени франко завод, които са подобни (или дори по-високи) от онези, които биха могли да бъдат получени при износ за Общността. В допълнение към това не е изключено потреблението на карбамид да се увеличи в други региони на света, като се отчетат настоящите тенденции за по-голямо селскостопанско производство. Като се вземе предвид всичко това, ако срокът на действие на мерките изтече, не се очаква износът да достигне пълния обем на свободния капацитет, но, от друга страна, е вероятно да бъдат надвишени минималните равнища.
(53)
Подобни аргументи важат и по отношение на възможното пренасочване на износа от трети държави към Общността, като се определя като малка вероятността за износ на значителни допълнителни количества към пазара на Общността в предвидимо бъдеще при изтичане на срока на действие на мерките.
3.2. Хърватия
(54)
Съгласно наличната в случая информация Хърватия е имала най-много около 120 000 тона свободен капацитет по време на ПРП. Освен това износът към други трети държави е възлизал на около 60 000 тона. Не е изключено част от свободния капацитет да бъде насочен към Общността, след като мерките бъдат отменени. Единственият хърватски износител добре е разработил канали за дистрибуция в Общността, а и по принцип размерът на пазара на Общността е привлекателен, особено за държавите с географска близост.
(55)
Въпреки това антидъмпинговите мерки не са възпрепятствали Хърватия да изнася значителни количества за Общността. Няма данни, че е имало пречки за износ на допълнителни количества към Общността. Като се вземе предвид, че случаят не е бил такъв, няма вероятност да бъде направен износ на значителни допълнителни количества, като бъде използван подобен капацитет. Не е изключено освен това някои от тези количества да бъдат изнасяни и в други трети държави, тъй като вероятните ценови равнища в тези територии са цени франко завод, които са подобни (или малко по-високи) на онези, които биха могли да бъдат получени при износ за Общността.
(56)
В допълнение към това не е изключено потреблението на карбамид да се увеличи в други региони на света, като се отчетат настоящите тенденции за по-голямо селскостопанско производство. Като се вземе предвид всичко това, не се очаква значителна част от свободния капацитет на Хърватия да бъде използван за допълнителен износ към Общността, но при настоящите нива на износ, обемите на износ към Общността се очаква да останат над минималните равнища.
(57)
Подобни аргументи важат и по отношение на възможното пренасочване на износа от трети държави към Общността, като се определя като малка вероятността за износ на значителни допълнителни количества към пазара на Общността в предвидимо бъдеще при изтичане на срока на действие на мерките.
3.3. Либия
(58)
Според наличната в случая информация Либия е имала най-много около 140 000 тона свободен капацитет по време на ПРП. Освен това износът към други трети държави е възлизал на около 570 000 тона. Не е изключено част от свободния капацитет да бъде насочен към Общността, след като мерките бъдат отменени. Единственият либийски износител добре е разработил канали за дистрибуция в Общността, а и по принцип размерът на пазара на Общността е привлекателен, особено за държавите с географска близост.
(59)
Въпреки това не е изключено някои от тези количества да бъдат изнесени също и към трети държави, тъй като вероятните ценови равнища в тези територии са цени франко завод, които са подобни (или дори по-високи) от онези, които биха могли да бъдат получени при износ за Общността. В допълнение към това не е изключено потреблението на карбамид да се увеличи в други региони на света, като се отчетат настоящите тенденции за по-голямо селскостопанско производство. Като се вземе предвид всичко това, не се очаква износът да достигне пълния обем на свободния капацитет, ако срокът на мерките изтече, но от друга страна, е вероятно да бъдат надвишени минималните равнища.
(60)
Подобни аргументи важат и по отношение на възможното пренасочване на износа от трети държави към Общността, като се определя като малка вероятността за износ на значителни допълнителни количества към пазара на Общността в предвидимото бъдеще при изтичане на срока на действие на мерките.
3.4. Украйна
(61)
Според наличната в случая информация Украйна е имала най-много около 375 000 тона свободен капацитет по време на ПРП. Освен това износът към други трети държави е възлизал на около 3 500 000 тона. Не е изключено част от свободния капацитет да бъде насочен към Общността, след като мерките бъдат отменени. Украинските износители имат добре разработени канали за дистрибуция в Общността, а и по принцип размерът на пазара на Общността е привлекателен, особено за държавите с географска близост. Въпреки това не е изключено някои от тези количества да бъдат изнесени също и към трети държави, тъй като вероятните ценови равнища в тези територии са цени франко завод, които са подобни на онези, които биха могли да бъдат получени при износ за Общността. В допълнение към това, не е изключено потреблението на карбамид да се увеличи в други региони на света, като се отчетат настоящите тенденции за по-голямо селскостопанско производство. Предвид всичко това, ако срокът на действие на мерките изтече, не се очаква износът да достигне пълния обем на свободния капацитет, но от друга страна, е вероятно да бъдат надвишени минималните равнища.
(62)
Що се отнася до възможното пренасочване на износ от трети държави към Общността, заявителите поддържаха мнението, че прогнозният повишен капацитет в други региони (особено в Близкия изток) би заменил украинския износ основно в Азия, но също така и в Африка и Латинска Америка, от порядъка на 3 000 000 тона, което би ги пренасочило към Общността. Въпреки това, въз основа на наличната информация, не е възможно да се заключи, че такова пренасочване действително ще се реализира, включително и поради обстоятелството, че увеличаващото се световно потребление би поело тези допълнителни количества, ако те действително се появят на пазара. Освен това не е изключено увеличението на капацитета да се осъществява за по-дълъг период от време, отколкото се предполага от заявителя. Предвид всички тези обстоятелства, не е възможно да се потвърди, че има вероятност значителни допълнителни количества да бъдат пренасочени към пазара на Общността в предвидимото бъдеще, ако срокът на действие на мерките изтече.
4. Заключение относно вероятността от продължаване или повторение на дъмпинга
(63)
Въз основа на изложения по-горе анализ се достига до извода, че ако мерките бъдат отменени, по отношение на Хърватия няма вероятност дъмпингът на значителни количества карбамид да продължи, нито в случая с останалите три разглеждани държави - да се повтори.
Г. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО НА ОБЩНОСТТА
1. Определяне на производството на Общността
(64)
В рамките на Общността сходният продукт се произвежда от 16 производители, за чието производство се счита, че съставлява общото производство на Общността по смисъла на член 4, параграф 1 от основния регламент. Осем от тях станаха производители на Общността след разширяването на ЕС през май 2004 г.
(65)
От тези 16 производители на Общността дванадесет се съгласиха да съдействат на разследването, докато трима изпратиха исканата информация за целите на представителната извадка, но не предложиха допълнително съдействие. Нито един от производителите на Общността не се противопостави на искането за преразглеждане.
(66)
Съответно се съгласиха да сътрудничат следните дванадесет производители:
-
Achema AB (Литва),
-
Adubos de Portugal (Португалия),
-
AMI Agrolinz Melamine International GmbH (Австрия),
-
Duslo AS (Словашка република),
-
Fertiberia S.A. (Испания),
-
AS Nitrofert (Естония),
-
Nitrogénmüvek Zrt (Унгария),
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz (Германия),
-
Yara Group (обединение на Yara France SA (Франция), Yara Italia Spa (Италия), Yara Brunsbuttel GmbH (Германия) и Yara Sluiskil BV (Нидерландия),
-
Zakłady Azotowe Puławy (Полша),
-
ZAK SA (Полша),
-
BASF AG (Германия).
(67)
Тъй като тези дванадесет производители на Общността съставляват около 80 % от общото производство на Общността по време на ПРП, се счита, че те съставляват по-голямата част от общото производство на Общността на сходния продукт. Затова се счита, че те представляват производството на Общността по смисъла на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент и ще бъдат наричани по-долу „производството на Общността“. Четиримата производители на Общността, които не оказаха съдействие, ще бъдат наричани „други производители на Общността“.
(68)
Както е посочено по-горе, бе подбрана представителна извадка от четири дружества. Всички подбрани производители на Общността оказаха съдействие и изпратиха отговори на въпросниците в рамките на установените срокове. В допълнение, останалите осем оказващи съдействие производители осигуриха своевременно някои общи данни за анализа на вредата.
Д. ПОЛОЖЕНИЕ НА ПАЗАРА НА ОБЩНОСТТА
1. Потребление на пазара на Общността
(69)
Очевидното потребление на Общността бе установено въз основа на обема на продажбите на производството на Общността на пазара на Общността, обемите на продажбите на другите производители на Общността на пазара на Общността и данните от Евростат за общия внос в ЕС. Като се вземе предвид разширяването на ЕС през 2004 г., за да бъде анализът по-ясен и по-последователен, потреблението бе установено въз основа на пазара на ЕС-25 през целия разглеждан период. Тъй като това разследване бе започнато преди последвалото разширяване на ЕС с България и Румъния, анализът е ограничен до ЕС-25.
(70)
Между 2002 г. и 2003 г. потреблението на Общността се е увеличило с 3 % и е останало устойчиво до ПРП.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Общо потребление на ЕО в тонове
8 650 000
8 945 000
8 955 000
8 875 000
8 950 000
Индекс (2002 г. = 100)
100
103
104
103
103
2. Внос от разглежданите държави
2.1. Обеми, пазарен дял и цени на вноса
(71)
По отношение на Беларус, Хърватия, Либия и Украйна обемите на вноса, пазарните дялове и средните цени са се развивали, както е изложено по-долу. Източник на данните е Евростат.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Беларус - обем на вноса (в тонове)
134 931
167 981
62 546
62 044
25 193
Пазарен дял
1,6 %
1,9 %
0,7 %
0,7 %
0,3 %
Цени на вноса
(EUR/тон)
107,5
126,6
148,5
165,7
190,5
Индекс (2002 г. = 100)
100
118
138
154
177
Украйна - обем на вноса (в тонове)
44 945
36 304
77 270
84 338
52 553
Пазарен дял
0,5 %
0,4 %
0,8 %
0,9 %
0,5 %
Цени на вноса
(EUR/тон)
117,4
134,5
139,6
192,7
194,0
Индекс (2002 г. = 100)
100
115
119
164
165
Хърватия - обем на вноса (в тонове)
126 400
179 325
205 921
187 765
208 050
Пазарен дял
1,5 %
2,0 %
2,3 %
2,1 %
2,3 %
Цени на вноса
(EUR/тон)
125,1
135,0
145,0
171,7
185,0
Индекс (2002 г. = 100)
100
108
116
137
148
Либия - обем на вноса (в тонове)
142 644
227 793
153 390
124 515
73 361
Пазарен дял
1,6 %
2,5 %
1,7 %
1,4 %
0,8 %
Цени на вноса
(EUR/тон)
114,1
134,9
147,2
193,8
201,6
Индекс (2002 г. = 100)
100
118
129
170
177
(72)
По отношение на Беларус обемът на вноса се е увеличил слабо между 2002 г. и 2003 г., след това постоянно е спадал през целия разглеждан период (- 81 % за целия период). Съответно нейният пазарен дял слабо се е увеличил между 2002 г. и 2003 г. и след това продължително е спадал, понижавайки се до 0,3 % през ПРП. Обемите са били de minimis от 2004 г. нататък. Цените са се развивали положително от 107 до 190 EUR/тон през разглеждания период.
(73)
По отношение на Украйна нивата на вноса са останали твърдо под прага de minimis, докато цените на вноса са се повишили с 65 % между 2002 г. и ПРП.
(74)
Вносът от Хърватия е бил твърде устойчив през целия период, при около 2-процентен дял от пазара на Общността, докато цените на вноса са се повишили с 48 %.
(75)
Вносът от Либия се е увеличил през 2003 г., но след това постоянно е спадал до края на ПРП. За целия период той е намалял с 49 % и пазарният му дял е преминал от 1,6 % през 2002 г. до 0,8 % през ПРП. Както и при другите разглеждани държави, цените на либийския внос са се покачили със 77 % между 2002 г. и ПРП.
(76)
Развитието на цената при четирите държави е пропорционално по-високо или сравнимо с покачването на продажните цени на производството на Общността.
(77)
За изчисляването на равнището на подбиване на цените по време на ПРП за Хърватия цените франко завод на производството на Общността за несвързани клиенти бяха сравнени с вносните цени CIF на границата на Общността на единствения оказал съдействие производител износител от Хърватия, съответно коригирани, за да отразят крайната цена на разтоварената стока. Сравнението показа, че вносът е подбивал цените на производството на Общността с 4,7 %. Въпреки това тези цени бяха подобни на непричиняващите вреда цени, установени за производството на Общността.
(78)
Поради факта, че пазарните дялове на три от четирите разглеждани държави са били под прага de minimis, без значение дали поотделно или съвкупно, бе счетено, че техният внос в Общността не е причинил вреда и следователно маржовете на подбиване не са от значение за анализа на продължаването на причиняване на вреда.
3. Внос от други държави
(79)
Обемът на вноса от други трети държави по време на разглеждания период е показан в таблицата по-долу. Посочените количества и ценови тенденции също се основават на данни от Евростат.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Обем на вноса от Русия (в тонове)
1 360 025
1 429 543
1 783 742
1 404 863
1 488 367
Пазарен дял
15,7 %
16,0 %
19,9 %
15,8 %
16,6 %
Цени на вноса от Русия (EUR/тон)
119
133
154
180
196
Обем на вноса от Египет (в тонове)
579 830
629 801
422 892
385 855
624 718
Пазарен дял
6,7 %
7,0 %
4,7 %
4,3 %
7,0 %
Цени на вноса от Египет (EUR/тон)
149
163
178
220
222
Обем на вноса от Румъния (в тонове)
260 298
398 606
235 417
309 195
248 377
Пазарен дял
3,0 %
4,5 %
2,6 %
3,5 %
2,8 %
Цени на вноса от Румъния (EUR/тон)
123
142
175
197
210
Обем на вноса от всички други държави (в тонове)
373 732
291 620
254 311
336 110
326 579
Пазарен дял
4,3 %
3,3 %
2,8 %
3,8 %
3,6 %
Цени на вноса от всички други държави (EUR/тон)
141
170
194
221
224
Пазарен дял на всички други държави
29,7 %
30,8 %
30,0 %
27,4 %
30,0 %
(80)
Следва да се отбележи, че общият внос от трети държави се е увеличил с 4,4 % по време на целия период. Този резултат се дължи главно на увеличаването на вноса от Русия (+ 9,4 %), която е главният износител в момента. Трябва също така да се отбележи, че вносът от Русия беше предмет на мерки под формата на МЦВ (минимални цени на вноса) по време на целия период, които мерки бяха отменени с Регламент (ЕО) № 907/2007 (вж. съображение 6). Между 2002 г. и ПРП вносът от Египет се е увеличил със 7,7 %, докато вносът от други трети държави е намалял в същите граници, като за Румъния са отчетени над 40 % от този внос. Що се отнася до цените на износа, всичките посочени държави са изнасяли за Общността при цени, които не подбиват цените на производството на Общността през ПРП и/или са над цената, която не нанася вреда на производството на Общността.
4. Икономическо положение на производството на Общността
(81)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент Комисията изследва всички съответни икономически фактори и индекси, свързани с положението на производството на Общността.
4.1. Предварителни забележки
(82)
За повечето от оказващите съдействие производители от производството на Общността бе установено, че използват сходния продукт за последваща преработка за получаване на продукти на смесени или синтетични изкуствени торове, които са последващи азотни изкуствени торове, съдържащи в допълнение към азота и други вещества, като водоразтворим фосфор и/или водоразтворим калий.
(83)
Оказа се, че такива вътрешни трансфери на производството на карбамид не навлизат на свободния пазар и че не са в конкуренция с вноса на разглеждания продукт. Разследването показа, че използването за собствена употреба представлява стабилен дял от около 20 % от общата продукция на производството на Общността. Поради това се счита, че то не може да окаже съществено влияние върху равносметката за вредата на производството на Общността.
(84)
Когато се прибягва до представителната извадка, съгласно установената практика, се анализират определени показатели за вреда (производство, производствен капацитет, стокови запаси, продажби, пазарен дял, ръст и заетост) за производството на Общността като цяло („ПО“ в таблиците по-долу), докато онези показатели за вреда, отнасящи се до резултатите от дейността на отделни дружества, а именно цени, производствени разходи, рентабилност, заплати, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите, паричен поток и способност за привличане на капитали, се изследват въз основа на информацията, събрана от производителите на Общността, участващи в представителната извадка („ППИ“ в таблиците по-долу).
4.2. Данни, свързани с производството на Общността като цяло
а) Производство
(85)
Общият производствен обем на Общността, включително обемите, предназначени за собствена употреба, е останал на практика стабилен между 2002 г. и ПРП, като се е увеличил с 5 % през 2003 г. и се е понижил със същия процент през 2004 г. През 2005 г. и по време на ПРП е регистрирано малко увеличение от съответно 2 % и 1 процентен пункт, като достига ниво от 4,45 милиона тона.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Производство на ПО (в тонове)
4 300 000
4 500 000
4 300 000
4 400 000
4 450 000
Индекс (2002 г. = 100)
100
105
100
102
103
Производство на ПО, използвано за собствена употреба
800 000
800 000
800 000
900 000
900 000
Като процент от общото производство
19,3 %
18,5 %
19,5 %
20,6 %
20,2 %
Източник: Жалбоподателите, отговори от въпросниците за представителната извадка и проверени отговори на въпросниците
б) Капацитет и степен на използване на капацитета
(86)
Производственият капацитет се е увеличил слабо (5 %) между 2002 г. и ПРП. Предвид факта, че производственият обем е останал стабилен, степента на използване на капацитета се е понижила слабо от 84 % през 2002 г. до 81 % през ПРП. Обаче степента на използване на капацитета за този тип производство и отрасъл може да се повлияе от производството на други продукти, които могат да бъдат произвеждани на същото производствено оборудване, и следователно няма толкова голямо значение като показател за вреда.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Производствен капацитет на ПО (в тонове)
5 100 000
5 200 000
5 200 000
5 400 000
5 360 000
Индекс (2002 г. = 100)
100
101
101
106
105
Използване на капацитета на ПО
84 %
88 %
84 %
81 %
81 %
Индекс (2002 г. = 100)
100
104
100
96
96
в) Запаси
(87)
Равнището на крайните запаси на производството на Общността е доста стабилно между 2002 г. и 2004 г. и се покачва рязко (с 24 процентни пункта през 2005 г. и с още 13 процентни пункта в края на ПРП). Въпреки това, тъй като карбамидът, предназначен за собствена употреба, се съхранява заедно с карбамида, продаван на свободния пазар, нивото на запасите се счита за не толкова значим показател за вреда. Следва също така да се отбележи, че краят на ПРП съвпада със започването на сезонните продажби.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Крайни запаси на ПО (в тонове)
250 000
240 000
260 000
320 000
350 000
Индекс (2002 г. = 100)
100
94
103
127
140
г) Обем на продажбите
(88)
Продажбите на производството на Общността на пазара на Общността слабо спадат, а именно с 3 % между 2002 г. и ПРП.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Обем на продажбите в ЕО на ПО (в тонове)
3 150 000
3 240 000
3 050 000
3 000 000
3 070 000
Индекс (2002 г. = 100)
100
103
97
95
97
д) Пазарен дял
(89)
Пазарният дял на производството на Общността също спада слабо между 2002 г. и ПРП, преминавайки от 36,5 % до 34,3 %.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Пазарен дял на ПО
36,5 %
36,3 %
34,1 %
33,8 %
34,3 %
Индекс (2002 г. = 100)
100
99
93
93
94
е) Ръст
(90)
Производството на Общността е загубило малка част от пазарния си дял при стабилен пазар през разглеждания период. Пазарният дял, изгубен от производството на Общността, не е бил зает от вноса на четирите разглеждани държави, чийто пазарен дял е спаднал между 2002 г. и ПРП от 5,8 % до 4,4 %.
ж) Заетост
(91)
Равнището на заетостта в производството на Общността е спаднало с 6 % между 2002 г. и ПРП, докато производството слабо се е увеличило, отразявайки загрижеността на производството на Общността да повишава постоянно производителността и конкурентоспособността си.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Заетост за разглеждания продукт в ПО
1 235
1 230
1 155
1 160
1 165
Индекс (2002 г. = 100)
100
100
94
94
94
з) Производителност
(92)
Производителността на работник, зает в производството на Общността, за година се е повишила с 6 % между 2002 г. и 2003 г. и се задържа постоянна до ПРП, като показва по този начин съчетаните положителни въздействия от намалената заетост и увеличаването на продукцията на производството на Общността.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Производителност на ПО (тонове на работник)
3 500
3 700
3 745
3 765
3 735
Индекс (2002 г. = 100)
100
106
107
108
107
и) Стойност на дъмпинговия марж
(93)
По отношение на въздействието върху производството на Общността на стойността на действителния дъмпингов марж през ПРП, предвид факта, че: i) обемът на вноса от Беларус, Украйна и Либия е бил под нивата de minimis; ii) вносът от Хърватия е бил стабилен при цени, завишени в съответствие с продажните цени на ЕС; и iii) общото финансово положение на производството на Общността е било много добро, това въздействие се счита за de minimis, а този показател - без значение.
й) Възстановяване след въздействието от последния дъмпинг
(94)
Разгледаните по-горе и по-долу показатели ясно показват значително подобряване на икономическото и финансовото положение на производството на Общността.
4.3. Данни, свързани с производителите на Общността, участващи в представителната извадка
а) Продажбени цени и фактори, оказващи въздействие върху вътрешните цени
(95)
Средните нетни продажбени цени на производителите на Общността, участващи в представителната извадка, са се увеличили съществено от 2004 г. до ПРП, което отразява последователно и продължително повишаване на разходите за суровина и преобладаващите благоприятни условия на международния пазар на карбамид през същия период.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Цена на единица продукция на пазара на ЕО на ППИ (EUR/тон)
138
149
164
189
207
Индекс (2002 г. = 100)
100
108
120
138
151
б) Заплати
(96)
Между 2002 г. и ПРП средната заплата на работник се е увеличила с 13 %, както показва таблицата по-долу. Като се имат предвид процентът на инфлацията и общото намаление на заетостта, това увеличение на заплатите се счита за умерено.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Годишни разходи за труд на работник на ППИ (в хиляди евро)
44,2
47,2
47,1
48,6
49,9
Индекс (2002 г. = 100)
100
107
107
110
113
в) Инвестиции
(97)
Годишните инвестиции в сходния продукт, направени от четиримата избрани за извадката производители, се е развивал положително през разглеждания период, по-специално се е увеличил със 74 %, въпреки че е показал някои колебания. Тези инвестиции са били свързани главно с модернизиране на оборудването и екологичните изисквания. Това потвърждава усилията на производството на Общността да подобри производителността и конкурентоспособността си. Резултатите са очевидни в развитието на производителността, която се е повишила съществено (вж. съображение 92) по време на същия период.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Нетни инвестиции на ППИ (в хиляди евро)
20 493
11 095
31 559
40 001
35 565
Индекс (2002 г. = 100)
100
54
154
195
174
г) Рентабилност и възвръщаемост на инвестициите
(98)
Рентабилността на производителите, участващи в извадката, показва сериозно подобрение между 2002 г. и 2005 г., когато надхвърля 19 % от стойността на продажбите. Устойчивото повишаване на цените на газа в началото на 2006 г. връща резултата на 10,7 % през ПРП. В това отношение в първоначалното разследване се отбелязва, че е била установена граница на печалбата от 8 %, която би могла да бъде постигната при липса на причиняващ вреда дъмпинг. Възвръщаемостта на инвестициите (индексът Return on Investment, ROI), изразена като печалба в проценти от нетната балансова стойност на инвестициите, като цяло е следвала тенденцията на рентабилност през целия разглеждан период.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Рентабилност на ППИ от продажбите в ЕО към несвързани клиенти (процент от нетните продажби)
4,6 %
11,1 %
18,4 %
19,3 %
10,7 %
Индекс (2002 г. = 100)
100
241
400
419
233
ROI на ППИ (печалба в процент от нетната балансова стойност на инвестицията)
10,7 %
31,0 %
48,8 %
51,1 %
29,4 %
Индекс (2002 г. = 100)
100
290
456
477
275
д) Паричен поток и способност за привличане на капитали
(99)
Паричният поток се е увеличил значително между 2002 г. и 2005 г. и постепенно е спадал по време на ПРП. Това развитие е в съответствие с развитието на цялостната рентабилност през разглеждания период.
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПРП
Паричен поток на ППИ (в хиляди евро)
38 534
60 289
92 671
111 722
58 912
Индекс (2002 г. = 100)
100
156
240
290
153
(100)
Разследването не разкри трудности, с които производителите на Общността, участващи в извадката, да са се сблъскали при привличането на капитали.
5. Заключение
(101)
Между 2002 г. и ПРП пазарният дял на производството на Общността слабо се е свил, както и обемът на продажбите на пазара на Общността. Въпреки това цялостното финансово състояние на производството на Общността се е подобрило през разглеждания период.
(102)
Почти всички други фактори за определяне на вредата, с изключение на покачването на обемите на запасите, са се развивали положително: производствените обеми и единичните цени на продажбите на производството на Общността са се увеличили и след 2002 г. рентабилността е била значително над нивото на печалбата, заложена като целева печалба в първоначалното разследване.
(103)
Възвръщаемостта на инвестициите и паричният поток също са се развивали положително. Заплатите са се развивали умерено, като производството на Общността е продължило да инвестира. Производителността също се е повишила значително, отразявайки положителното развитие на производството и усилията на производството на Общността да я подобри посредством инвестиране.
(104)
Заявителят твърдеше, че изискванията за дългосрочна рентабилност, измерена като възвръщаемост от продажбите, за производството на карбамид трябва да бъде на ниво от 25 % след облагане с данъци. Това би означавало около 36 % печалба върху оборота преди облагане. Заявителят твърдеше, че това е оправдано от разхода за изграждане на нов завод за амоняк/карбамид, който изисква възвръщаемост на инвестициите от 11 % (според твърденията равнозначно на 36 % печалба върху оборота). За тази цел беше отбелязано, че заявителят никога не е предявявал искане за такава висока целева печалба в рамките на тази процедура, а в първоначалното разследване бе установена граница на печалбата от 8 %, която би могла да бъде постигната при липса на причиняващ вреди дъмпинг. Освен това, в своето решение по дело T-210/95 Първоинстанционният съд потвърди, че „… границата на печалба, която следва да се използва от Съвета при изчисляването на целевата цена, която отстранява съответната вреда, трябва да бъде ограничена до границата на печалбата, на която производството на Общността може разумно да разчита при нормални условия на конкуренция, при липса на дъмпингов внос.“ (8). В същото дело бе потвърдено, че „…аргументът, че границата на печалбата, която следва да се използва от институциите на Общността, трябва да бъде границата, необходима, за да се гарантира оцеляването на производството на Общността и/или съответстващата възвръщаемост на капитала, не намира никакво основание в основния регламент.“
(105)
Заявителят допълнително твърдеше, че по отношение на отрасъла на изкуствените торове възвръщаемостта от продажбите не е подходящ показател за вреда, тъй като има връзка с печалбата, както и че възвръщаемостта на капитала и/или инвестициите е качествено по-подходяща за подобно оценяване. Освен това се поддържаше твърдението, че производството на Общността е търпяло вреди по последните показатели.
(106)
Като се вземат предвид специфичните характеристики на отрасъла на изкуствените торове (inter alia, неговата капиталоемкост) и характера на пазара на изкуствени торове (колебанията на цените на суровините и тези на крайния продукт), се приема, че възвръщаемостта от продажбите сама по себе си не е непременно най-показателният фактор по отношение на рентабилността, както и че той следва да бъде допълнен с показатели като възвръщаемост на капитала и възвръщаемост на инвестициите. Заявителят обаче не е предоставил никакви доказателства, че при липсата на дъмпингов внос производството на Общността би било способно да получи възвръщаемост на исканото ниво, нито пък показа каква граница на печалбата би била получена от производството на Общността при липса на дъмпингов внос. Това искане следователно беше отхвърлено.
(107)
Следователно се стигна до заключението, че не е било продължено причиняването на материална вреда за производството на Общността.
Е. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПОВТОРЕНИЕ НА ВРЕДАТА
1. Общи положения
(108)
Тъй като не е продължило причиняването на материална вреда, дължащо се на внос от разглежданите държави, анализът се съсредоточи върху вероятността от повторение на вредата, в случай че съществуващите мерки бъдат отменени. В тази връзка бяха анализирани два основни параметъра: i) възможните обеми на износ и цени от разглежданите държави, и ii) въздействието от тези прогнозни обеми и цени от разглежданите държави върху производството на Общността.
(109)
Анализът е направен спрямо основния пазарен контекст на продължаващи високи цени и печалби не само в Общността, но и в целия свят. До голяма степен това се дължи на търсенето, надхвърлящо предлагането. Няма данни, че подобен общ контекст ще се промени съществено в краткосрочен или средносрочен план.
2. Възможни експортни обеми и цени на разглежданите държави
(110)
Както е посочено по-горе, има вероятност украинските производители износители да изнесат най-много около 375 000 допълнителни тона карбамид за Общността, в случай че изтече срокът на действие на мерките. Данните за Либия и Беларус посочват съответно най-много 140 000 и 150 000 тона. Аналогично, цифрите за Хърватия няма вероятност да се повишат съществено спрямо настоящото си ниво.
(111)
Експортните цени към Общността и към трети държави бяха анализирани по-горе. Заедно с пазарните условия, описани по-долу, и вероятното развитие на основните разходни пера, като например газ, този анализ посочва вероятността експортните цени да останат високи. Вследствие на това не може да се направи изводът, че цените вероятно биха били на значително по-ниски равнища от тези на цените или разходите на производството на Общността.
3. Въздействие върху производството на Общността на прогнозните обеми на износа и ценови ефект в случай на отмяна на мерките
(112)
Предвижда се пазарът на карбамид да се развива съществено през следващите години както в Общността (9), така и в световен мащаб, главно поради увеличеното селскостопанско производство (за приложение при биогоривата) и също така поради разширяващата се промишлена употреба за AdBlue (10). Например прогнозите за селскостопанските пазари в Европейския съюз през 2007-2014 г., публикувани от Генерална дирекция „Селско стопанство“ през юли 2007 г., потвърждават, че има вероятност производството на житни растения да се увеличи с до 20 % през този период. Самият заявител прогнозира увеличаване от порядъка на 10 %. Освен това в края на септември 2007 г. с Регламент (ЕО) № 1107/2007 на Съвета (11) беше установена дерогация за 2008 г. по отношение на земите под угар. Възможно е очакваният пазарен ръст на Общността (около 1 милион допълнителни тона) да надвиши вероятните максимални обеми, които държавите износителки биха могли да изнесат за Общността. Следователно няма вероятност този допълнителен износ да доведе до голямо неравновесие в обемите, не на последно място поради факта, че разликата между максималната възможна продукция на Общността и потреблението е определена на приблизително 2 милиона тона, а и няма данни, че тази разлика би могла да бъде посрещната от друг износ (включително с произход от Русия, както е посочено в Регламент (ЕО) № 907/2007 до степен, в която свръхпроизводството би понижило пазарните цени.
(113)
Предвид изложеното по-горе няма вероятност да се наложи производството на Общността да понижи продажбите си, обема на продукцията или цените си до степен, в която рентабилността и общото му състояние биха били съществено засегнати. Следователно е вероятно печалбите да останат на сегашното си равнище, отразявай благоприятните пазарни условия, преобладаващи по-специално от 2004 г. до ПРП.
4. Заключение относно вероятността от повторение на вредата
(114)
Въз основа на изложеното по-горе не може да се направи заключение, че има вероятност от повторение на вредата за производството на Общността, ако съществуващите мерки бъдат отменени.
Ж. АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
(115)
Всички страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча отмяната на съществуващите мерки. На страните също така бе даден срок да представят становища вследствие на това разгласяване. Не бяха получени коментари, които да са от такъв характер, че да променят горните заключения.
(116)
От изложеното следва, че, както е предвидено в член 11, параграф 2 от основния регламент, антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на карбамид с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна, трябва да бъдат отменени, а процедурите - прекратени.
(117)
Предвид посочените по-горе обстоятелства, а именно значително изкривяване на структурата на разходите и/или експортните операции от страна на износителите и в четирите разглеждани държави, беше счетено за необходимо развитието на износа на карбамид с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна да бъде следено отблизо с оглед улесняване на предприемането на бързи действия, ако обстановката го налага,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Антидъмпинговото мито върху вноса на карбамид (урея), дори във воден разтвор, който попада под кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 и е с произход от Беларус, Хърватия, Либия и Украйна, се отменя, а процедурата, свързана с този внос, се прекратява.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 март 2008 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 240/2008 DU CONSEIL
du 17 mars 2008
abrogeant le droit antidumping sur les importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine à la suite d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement (CE) no 384/96
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «le règlement de base»), et notamment son article 9 et son article 11, paragraphe 2,
vu la proposition présentée par la Commission après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Mesures en vigueur
(1)
En janvier 2002, le règlement (CE) no 92/2002 du Conseil (2) a institué un droit antidumping définitif compris entre 7,81 EUR et 16,84 EUR par tonne sur les importations d’urée, même en solution aqueuse, originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine. Le même règlement a institué un droit antidumping définitif compris entre 6,18 EUR et 21,43 EUR par tonne sur les importations d’urée originaire d’Estonie, de Lituanie, de Bulgarie et de Roumanie qui a été automatiquement abrogé le 1er mai 2004 et le 1er janvier 2007, respectivement, dates de l’adhésion de ces pays à l’Union européenne.
2. Demande de réexamen
(2)
En avril 2006, la Commission a publié un avis relatif à l’expiration prochaine des mesures existantes (3). Le 17 octobre 2006, la Commission a reçu une demande de réexamen de ces mesures parvenant à expiration au titre de l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base.
(3)
Cette demande a été déposée par l’Association européenne des producteurs d’engrais (EFMA) (ci-après dénommée «la partie requérante») pour le compte de producteurs représentant une proportion majeure de la production communautaire totale d’urée, en l’espèce plus de 50 %.
(4)
La partie requérante a fait valoir, en apportant des éléments de preuve suffisants à première vue, que l’expiration des mesures entraînerait probablement la continuation ou la réapparition du dumping et du préjudice causé à l’industrie communautaire en ce qui concerne les importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine (ci-après dénommés «les pays concernés»).
(5)
Ayant établi, après consultation du comité consultatif, qu’il existait des éléments de preuve suffisants pour ouvrir un réexamen des mesures parvenant à expiration au titre de l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, la Commission a engagé ce réexamen en publiant un avis d’ouverture au Journal officiel de l’Union européenne (4).
3. Enquêtes concernant d’autres pays
(6)
En mai 2006, la Commission a ouvert un réexamen (5) du droit antidumping définitif institué par le règlement (CE) no 901/2001 du Conseil (6) sur les importations d’urée originaire de Russie au titre de l’article 11, paragraphes 2 et 3, du règlement de base. À la suite de ce réexamen, le Conseil a abrogé le droit antidumping sur les importations d’urée originaire de Russie par le règlement (CE) no 907/2007 (7). Il a été conclu qu’il n’y avait pas continuation du préjudice causé à l’industrie communautaire et qu’il n’existait pas de risque de réapparition du préjudice à ladite industrie en l’absence de mesures.
4. Présente enquête
4.1. Période d’enquête
(7)
L’enquête relative à la continuation ou à la réapparition du dumping et du préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er octobre 2005 et le 30 septembre 2006 (ci-après dénommée «période d’enquête»). L’examen des tendances utiles pour apprécier la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du préjudice a couvert la période comprise entre 2002 et la fin de la période d’enquête (ci-après dénommée «la période considérée»).
4.2. Parties concernées par l’enquête
(8)
La Commission a officiellement informé la partie requérante, les producteurs communautaires, les producteurs-exportateurs du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine (ci-après dénommés les «exportateurs concernés»), les importateurs, les négociants, les utilisateurs et leurs associations notoirement concernés, ainsi que les représentants du gouvernement des pays exportateurs, de l’ouverture du réexamen.
(9)
La Commission a envoyé un questionnaire à toutes ces parties ainsi qu’à celles qui se sont fait connaître dans le délai précisé dans l’avis d’ouverture.
(10)
Elle a également donné aux parties directement concernées la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture.
(11)
Toutes les parties intéressées qui en ont fait la demande et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(12)
Au vu du nombre apparemment élevé de producteurs communautaires, d’importateurs dans la Communauté et de producteurs-exportateurs en Ukraine, il a été jugé opportun, conformément à l’article 17 du règlement de base, d’examiner s’il y avait lieu de recourir à l’échantillonnage. Afin de permettre à la Commission de décider s’il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, dans l’affirmative, de sélectionner un échantillon, les parties susmentionnées ont été priées, en application de l’article 17, paragraphe 2, du règlement de base, de se faire connaître dans un délai de quinze jours suivant l’ouverture de l’enquête et de fournir à la Commission les renseignements demandés dans l’avis d’ouverture.
(13)
Une très faible coopération a été obtenue des importateurs dans la Communauté puisqu’un seul d’entre eux s’est déclaré disposé à coopérer. En conséquence, il a été décidé que l’échantillonnage ne serait pas nécessaire pour les importateurs.
(14)
Douze producteurs communautaires ont dûment rempli le formulaire d’échantillonnage et donné formellement leur accord pour continuer de coopérer à l’enquête. Quatre de ces douze sociétés, dont il a été établi qu’elles étaient représentatives de l’industrie communautaire en ce qui concerne leur volume de production et de vente d’urée dans la Communauté, ont été sélectionnées pour constituer l’échantillon. Les quatre producteurs communautaires inclus dans l’échantillon représentaient 60 % environ de la production totale de l’industrie communautaire pendant la période d’enquête, tandis que les douze producteurs communautaires susmentionnés représentaient 80 % environ de la production dans la Communauté. Cet échantillon constituait le plus grand volume représentatif de production et de vente d’urée dans la Communauté qui pouvait raisonnablement faire l’objet d’une enquête dans les délais impartis.
(15)
Quatre producteurs-exportateurs d’Ukraine ont dûment rempli le formulaire d’échantillonnage dans le délai prescrit et donné formellement leur accord pour continuer de coopérer à l’enquête. Ces quatre producteurs-exportateurs totalisaient presque 100 % des exportations totales de l’Ukraine vers la Communauté pendant la période d’enquête. Étant donné le petit nombre de sociétés ayant coopéré en Ukraine, il a été décidé de ne pas recourir à la technique de l’échantillonnage et toutes les sociétés ont été invitées à répondre au questionnaire.
(16)
Des réponses au questionnaire ont été reçues de la part de quatre producteurs communautaires, d’un importateur, de deux utilisateurs, et de quatre producteurs-exportateurs d’Ukraine ainsi que d’un producteur-exportateur du Belarus, de Croatie et de Libye. En outre, plusieurs importateurs et utilisateurs et leurs associations ont soumis des commentaires sans répondre au questionnaire.
(17)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination du risque de continuation du dumping et du préjudice, et de l’examen de l’intérêt de la Communauté. Elle a procédé à une vérification sur place auprès des sociétés suivantes:
a)
Producteurs communautaires inclus dans l’échantillon
-
Fertiberia S.A., Madrid, Espagne,
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH, Lutherstadt Wittenberg, Allemagne,
-
Groupe Yara (Yara Spa Ferrara, Italie et Yara Sluiskil B.V., Sluiskil, Pays-Bas),
-
Zakłady Azotowe Puławy S.A., Puławy, Pologne;
b)
Producteurs-exportateurs
-
Ukraine:
-
Joint Stock Company Concern Stirol, Gorlovka,
-
Close Joint Stock Company Severodonetsk, Severodonetsk,
-
Joint Stock Company Dnipro Azot, Dneprodzerzhinsk,
-
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy,
-
Croatie:
-
Petrokemija D.D., Kutina;
c)
Importateurs communautaires
-
Dynea Austria GmbH, Krems, Autriche;
d)
Utilisateurs communautaires
-
Associazione Liberi Agricoltori Cremonesi, Crémone, Italie,
-
Acefer, Asociación Comercial Española de Fertilizantes, Madrid, Espagne.
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. Produit concerné
(18)
Le produit concerné est le même que celui défini dans l’enquête initiale, à savoir l’urée, relevant actuellement des codes NC 3102 10 10 et 3102 10 90 («le produit concerné») et originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine.
(19)
L’urée est produite principalement à partir de l’ammoniac, lui-même produit à partir du gaz naturel. L’urée se présente sous forme solide ou liquide. L’urée sous forme solide s’utilise dans l’agriculture et l’industrie. L’urée de qualité agricole peut être utilisée soit comme engrais, épandu sur le sol, soit comme complément de l’alimentation animale. L’urée de qualité industrielle est une matière de base pour la fabrication de certains plastiques et colles. L’urée sous forme liquide s’utilise aussi bien comme engrais qu’à des fins industrielles. Bien que l’urée se présente sous différentes formes, celles-ci possèdent pour l’essentiel les mêmes caractéristiques chimiques et peuvent donc être considérées aux fins de la présente procédure comme un seul et même produit.
2. Produit similaire
(20)
Ainsi qu’il a été établi lors de l’enquête initiale, la présente enquête de réexamen a confirmé que les produits fabriqués et exportés par les producteurs-exportateurs du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine, ceux fabriqués et vendus sur le marché intérieur de ces pays ainsi que ceux fabriqués et vendus par les producteurs communautaires sur le marché de la Communauté possèdent tous les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques de base et sont réservés pour l’essentiel aux mêmes usages. Aussi sont-ils considérés comme des produits similaires, au sens de l’article premier, paragraphe 4, du règlement de base.
C. PROBABILITÉ DE CONTINUATION OU DE RÉAPPARITION DU DUMPING
(21)
Étant donné les conclusions tirées en ce qui concerne le risque de continuation ou de réapparition du préjudice, seuls les arguments de fond concernant la probabilité de continuation ou de réapparition du dumping sont développés ci-dessous.
1. Dumping des importations pendant la période d’enquête
1.1. Principes généraux
(22)
Conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné s’il y avait ou non dumping pendant la période d’enquête et, dans l’affirmative, si l’expiration des mesures était ou non susceptible d’entraîner la continuation du dumping.
(23)
Dans le cas des trois pays exportateurs à économie de marché, à savoir la Croatie, la Libye et l’Ukraine, la valeur normale a été déterminée conformément aux dispositions de l’article 2, paragraphes 1 à 3 du règlement de base. Dans le cas du Belarus, elle a été établie selon l’article 2, paragraphe 7 dudit règlement.
1.2. Croatie
(24)
La marge de dumping a été établie, pour le seul producteur-exportateur en Croatie, sur la base d’une comparaison entre une valeur normale moyenne pondérée et un prix à l’exportation moyen pondéré, conformément à l’article 2, paragraphes 5, 11 et 12, du règlement de base.
(25)
La Croatie a exporté plus de 200 000 tonnes d’urée vers la Communauté pendant la période d’enquête, soit 2,3 % du marché communautaire. Il a été constaté au cours de la période d’enquête que le seul producteur-exportateur connu et ayant coopéré continuait d’exporter vers la Communauté à des prix faisant l’objet d’un dumping important. La marge de dumping constatée dépassait 20 %.
(26)
Il existait des doutes importants quant au point de savoir si les documents comptables du producteur-exportateur reflétaient raisonnablement les coûts du gaz, qui est le principal intrant de la production d’urée. Il a été effectivement constaté que le gaz était obtenu à des conditions particulières déterminées par le fait que le producteur-exportateur et le fournisseur de gaz sont tous deux contrôlés majoritairement par l’État croate et que les prix du gaz étaient anormalement bas. En l’absence de prix du gaz non faussés sur le marché intérieur croate et conformément à l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base, les prix du gaz devraient être calculés sur une autre base raisonnable, y compris au moyen d’informations provenant d’autres marchés représentatifs. Dans la mesure où le gaz utilisé pour fabriquer le produit concerné est en majorité d’origine russe, le prix ajusté pourrait être établi à partir du prix moyen du gaz russe lorsque celui-ci est exporté à la frontière germano-tchèque (Waidhaus), net de frais de transport, Waidhaus étant la principale plaque tournante pour les ventes de gaz russe à l’Union européenne. Cela accroîtrait sensiblement la marge de dumping. Compte tenu du fait que le dumping existe sans cet ajustement et des conclusions concernant la probabilité d’une réapparition du préjudice, exposées ci-dessous, cette question n’a pas été approfondie.
1.3. Belarus, Libye et Ukraine
(27)
Comme expliqué dans les considérants 29, 38 et 45, les quantités exportées depuis les trois autres pays exportateurs concernés étaient si faibles qu’il a été estimé que les prix à l’exportation qui y sont associés ne seraient pas suffisamment fiables, isolément, pour parvenir à une conclusion en ce qui concerne la continuation du dumping.
2. Probabilité de réapparition du dumping
2.1. Belarus
(28)
Le Belarus n’étant pas considéré comme un pays à économie de marché, la valeur normale a été déterminée sur la base de données obtenues d’un producteur d’un pays tiers à économie de marché. Dans l’avis d’ouverture, il a été envisagé d’utiliser les États-Unis comme pays analogue approprié du fait qu’il avait déjà été fait appel à eux dans l’enquête initiale. Aucune partie intéressée n’a présenté de commentaires à cet égard. Le producteur américain qui avait déjà coopéré à l’enquête initiale a transmis une réponse au questionnaire qui a servi à l’établissement de la valeur normale.
(29)
Le seul producteur bélarusse connu a répondu au questionnaire. Au total, le Belarus a exporté environ 25 000 tonnes d’urée, ce qui représente 0,3 % du marché communautaire. Étant donné la faiblesse de cette part de marché, l’analyse se concentre, dans le cas du Belarus, sur la probabilité d’une réapparition du dumping.
(30)
Le comportement du Belarus pour ses exportations vers l’ensemble des pays tiers a été analysé. Les exportations vers toutes les régions du monde étaient effectuées à des prix systématiquement inférieurs à la valeur normale constatée sur le marché analogue, ce qui prouvait que les prix appliqués aux autres marchés extérieurs faisaient l’objet d’un dumping.
(31)
Il a en outre été examiné si les prix à l’exportation du Belarus feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur le niveau des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes.
(32)
Il a en même temps été constaté que les prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs étaient légèrement plus élevés que ceux appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers.
(33)
Il semble, à la lumière des faits et considérations qui précèdent, que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
2.2. Croatie
(34)
Comme indiqué au considérant 25, il a été établi que les exportations vers la Communauté faisaient l’objet d’un dumping. Le comportement de la Croatie pour ses exportations vers tous les pays tiers a également été analysé. Les exportations vers toutes les régions du monde étaient effectuées à des prix inférieurs à la valeur normale, ce qui prouvait qu’un dumping était pratiqué même en l’absence de l’ajustement mentionné plus haut.
(35)
Il a en outre été examiné si les prix croates à l’exportation feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur celui des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes.
(36)
Il a en même temps été constaté que les prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs étaient légèrement plus élevés que ceux appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers.
(37)
Il semble donc que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
2.3. Libye
(38)
Le seul producteur-exportateur connu a remis une réponse au questionnaire qui était incomplète. Étant donné qu’il n’a pas communiqué l’information manquante, il a fallu recourir aux dispositions de l’article 18 du règlement de base. Les informations disponibles ont indiqué qu’au total, la Libye avait exporté environ 70 000 tonnes d’urée vers la Communauté pendant la période d’enquête, ce qui représente 0,8 % du marché communautaire. Étant donné la faiblesse de cette part de marché, l’analyse se concentre, dans le cas de la Libye, sur la probabilité d’une réapparition du dumping. L’analyse du dumping et de la probabilité de sa réapparition a été effectuée sur la base des informations disponibles.
(39)
En l’absence de ventes représentatives sur le marché intérieur libyen, la valeur normale a été établie sur la base du coût de production dans le pays d’origine majoré d’un montant raisonnable pour les frais de vente, les dépenses administratives et autres frais généraux et d’une marge bénéficiaire raisonnable, conformément aux dispositions de l’article 2, paragraphe 3 du règlement de base. Une marge bénéficiaire de 8 % a été jugée raisonnable dans ce cas.
(40)
L’analyse de la réponse au questionnaire présentée par la société ayant coopéré en Libye a montré que sa principale activité consistait à exporter vers des marchés tiers. Pendant la période d’enquête, environ 570 000 tonnes ont été exportées vers ces marchés, soit plus de huit fois le total des exportations effectuées vers le marché communautaire. La comparaison entre les prix pratiqués pour ces exportations et la valeur normale établie a révélé un dumping important.
(41)
Il existait des doutes importants quant au point de savoir si les documents comptables du producteur-exportateur reflétaient raisonnablement les coûts du gaz, qui est le principal intrant de la production d’urée. Il est estimé, sur la base des informations disponibles, que le gaz a été obtenu à des conditions particulières déterminées par le fait que le producteur-exportateur et le fournisseur de gaz sont tous deux contrôlés majoritairement par l’État libyen et que les prix du gaz étaient anormalement bas. Un ajustement accroîtrait sensiblement la marge de dumping. Compte tenu du fait que le dumping existe sans cet ajustement et des conclusions sur la probabilité d’une réapparition du préjudice, exposées ci-dessous, il n’a pas été jugé nécessaire de procéder à l’ajustement bien qu’il se justifie.
(42)
Il a en outre été examiné si les prix libyens à l’exportation feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur celui des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes.
(43)
Il a en même temps été constaté que les prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs étaient légèrement plus élevés que ceux appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers.
(44)
Il semble, à la lumière de ce qui précède, que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
2.4. Ukraine
(45)
Quatre producteurs ont coopéré à l’enquête. Deux d’entre eux seulement ont exporté vers la Communauté pendant la période d’enquête. Au total, l’Ukraine n’a exporté qu’environ 20 000 tonnes d’urée, ce qui représente 0,2 % du marché communautaire. Étant donné la faiblesse de cette part de marché, l’analyse se concentre, dans le cas de l’Ukraine, sur la probabilité d’une réapparition du dumping.
(46)
Il a été constaté, en ce qui concerne les coûts du gaz, que l’Ukraine importe de Russie la majorité du gaz servant à la production d’urée. À cet égard, toutes les données disponibles indiquent que l’Ukraine importe du gaz naturel de Russie à des prix qui sont sensiblement inférieurs aux prix des marchés non réglementés du gaz naturel. L’enquête a révélé que le prix du gaz naturel russe exporté vers la Communauté était près de deux fois plus élevé que le prix du gaz sur le marché intérieur ukrainien. En conséquence, conformément aux dispositions de l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base, les coûts du gaz supportés par la partie requérante ont été ajustés sur la base des informations provenant d’autres marchés représentatifs. Le prix ajusté a été établi à partir du prix moyen du gaz russe lorsque celui-ci est exporté à la frontière germano-tchèque (Waidhaus), net de frais de transport. Étant la principale plaque tournante pour les ventes de gaz russe à l’Union européenne, qui est à la fois le principal débouché du gaz russe et applique des tarifs qui reflètent raisonnablement les coûts de revient, Waidhaus peut être considérée comme un marché représentatif au sens de l’article 2, paragraphe 5 du règlement de base.
(47)
L’ajustement a conduit à des prix intérieurs inférieurs aux prix de revient pour trois des sociétés concernées et c’est donc le coût de production majoré d’une marge bénéficiaire raisonnable de 8 % qui a été utilisé comme valeur normale. Pour la quatrième société, ce sont les prix intérieurs dûment ajustés qui ont été utilisés à cette fin.
(48)
Le comportement des producteurs-exportateurs ukrainiens pour les exportations vers l’ensemble des pays tiers a ensuite été analysé. Les exportations vers toutes les régions du monde étaient effectuées à des prix qui étaient systématiquement et sensiblement inférieurs à la valeur normale ainsi établie.
(49)
Il a en outre été examiné si les prix ukrainiens à l’exportation feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur celui des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes. Il a en même temps été constaté que le niveau des prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs était comparable à celui des prix à l’exportation appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers. Il semble, compte tenu des faits et considérations qui précèdent, que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
3. Évolution des importations en cas d’abrogation des mesures
3.1. Belarus
(50)
D’après les informations disponibles, le Belarus disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 150 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 225 000 tonnes.
(51)
Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. L’unique exportateur bélarusse dispose de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches.
(52)
Il n’est toutefois pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables (voire supérieurs) à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté. Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, les exportations ne devraient pas absorber totalement les capacités inutilisées en cas d’expiration des mesures, mais elles risqueraient d’excéder les niveaux de minimis.
(53)
Des arguments analogues s’appliquent à une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, ce qui rend peu probable un accroissement important des exportations vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
3.2. Croatie
(54)
D’après les informations disponibles, la Croatie disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 120 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 60 000 tonnes. Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. L’unique exportateur croate dispose de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches.
(55)
Les mesures antidumping n’ont toutefois pas empêché la Croatie d’exporter d’importantes quantités vers la Communauté. Rien n’indique qu’elles auraient freiné l’exportation de plus grandes quantités vers la Communauté. Cela n’ayant pas été le cas, il est peu probable que ces capacités soient exploitées pour accroître notablement les exportations vers la Communauté. Il n’est en outre pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables (voire légèrement supérieurs) à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté.
(56)
Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, il y a peu de chances qu’une proportion importante des capacités croates inutilisées soit exploitée pour accroître les exportations vers la Communauté, mais vu les niveaux actuels des exportations, le volume des exportations vers la Communauté devrait rester au-dessus des niveaux de minimis.
(57)
Des arguments analogues s’appliquent à une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, ce qui rend peu probable un accroissement important des exportations vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
3.3. Libye
(58)
D’après les informations disponibles, la Libye disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 140 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 570 000 tonnes. Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. L’unique exportateur libyen dispose de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches.
(59)
Il n’est toutefois pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables (voire supérieurs) à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté. Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, les exportations ne devraient pas absorber totalement les capacités inutilisées en cas d’expiration des mesures, mais elles risqueraient d’excéder les niveaux de minimis.
(60)
Des arguments analogues s’appliquent à une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, ce qui rend peu probable un accroissement important des exportations vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
3.4. Ukraine
(61)
D’après les informations disponibles, l’Ukraine disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 375 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 3 500 000 tonnes. Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. Les exportateurs ukrainiens disposent de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches. Il n’est toutefois pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté. Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, les exportations ne devraient pas absorber totalement les capacités inutilisées en cas d’expiration des mesures, mais elles risqueraient d’excéder les niveaux de minimis.
(62)
En ce qui concerne une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, la partie requérante a fait valoir que l’accroissement des capacités prévu dans d’autres régions (le Moyen-Orient en particulier) entraînerait le remplacement des exportations ukrainiennes surtout en Asie, mais aussi en Afrique et en Amérique latine, à hauteur de plus de 3 millions de tonnes, qui seraient alors réorientées vers la Communauté. Il n’est toutefois pas possible de conclure, sur la base des informations disponibles, que ce transfert aurait lieu du fait notamment que l’accroissement de la consommation mondiale pourrait bien absorber ces quantités supplémentaires si elles étaient mises sur le marché. Il n’est en outre pas exclu que les accroissements de capacité se produisent sur une plus longue période que celle suggérée par les parties requérantes. Il n’est pas possible, en somme, de confirmer que d’importantes quantités supplémentaires seraient probablement réorientées vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
4. Conclusion sur la probabilité de continuation ou de réapparition du dumping
(63)
Il est conclu, sur la base de l’analyse qui précède, qu’il est peu probable que d’importantes quantités d’urée continuent de faire l’objet d’un dumping, dans le cas de la Croatie, ou fassent à nouveau l’objet d’un dumping, dans le cas des trois autres pays concernés, si les mesures étaient abrogées.
D. DÉFINITION DE L’INDUSTRIE COMMUNAUTAIRE
1. Définition de la production communautaire
(64)
Dans la Communauté, le produit similaire est fabriqué par 16 producteurs, dont la production est réputée constituer la production communautaire totale, au sens de l’article 4, paragraphe 1, du règlement de base. Huit de ces producteurs sont devenus des producteurs communautaires à la suite de l’élargissement de l’Union européenne en mai 2004.
(65)
Sur les seize producteurs communautaires, douze ont accepté de coopérer à l’enquête, tandis que trois ont envoyé les renseignements demandés aux fins de l’échantillonnage mais n’ont pas proposé de coopérer davantage. Aucun producteur n’a émis d’objection à la demande de réexamen.
(66)
Les douze producteurs ayant accepté de coopérer sont les suivants:
-
Achema AB (Lituanie),
-
Adubos de Portugal (Portugal),
-
AMI Agrolinz Melamine International GmbH (Autriche),
-
Duslo a.s. (République slovaque),
-
Fertiberia S.A. (Espagne),
-
AS Nitrofert (Estonie),
-
Nitrogénmüvek Zrt (Hongrie),
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz (Allemagne),
-
Groupe Yara [groupe réunissant Yara France SA (France), Yara Italia S.p.A. (Italie), Yara Brunsbuttel GmbH (Allemagne) et Yara Sluiskil BV (Pays-Bas)],
-
Zakłady Azotowe Puławy (Pologne),
-
ZAK S.A. (Pologne),
-
BASF AG (Allemagne).
(67)
Étant donné que ces douze producteurs communautaires totalisaient 80 % environ de la production communautaire totale pendant la période d’enquête, ils sont considérés comme représentant une proportion majeure de la production communautaire totale du produit similaire. En conséquence, ils sont réputés constituer l’industrie communautaire, au sens de l’article 4, paragraphe 1, et de l’article 5, paragraphe 4, du règlement de base, et sont dénommés ci-après l’«industrie communautaire». Les quatre autres producteurs communautaires n’ayant pas coopéré sont dénommés ci-après les «autres producteurs communautaires».
(68)
Comme il est indiqué plus haut, un échantillon de quatre sociétés a été sélectionné. Tous les producteurs communautaires inclus dans l’échantillon ont coopéré et retourné le questionnaire rempli dans les délais. En outre, les huit autres producteurs ayant coopéré ont dûment fourni certaines informations d’ordre général pour l’analyse du préjudice.
E. SITUATION SUR LE MARCHÉ DE LA COMMUNAUTE
1. Consommation sur le marché communautaire
(69)
La consommation communautaire apparente d’urée a été établie sur la base des volumes de ventes de l’industrie communautaire sur le marché de la Communauté, des volumes de ventes des autres producteurs communautaires sur le marché de la Communauté et des données d’Eurostat pour l’ensemble des importations de l’Union européenne. Compte tenu de l’élargissement de l’Union européenne en 2004, la consommation a été calculée, dans un souci de clarté et de cohérence de l’analyse, sur la base du marché de l’Union européenne-25 sur l’ensemble de la période considérée. Cette enquête ayant été ouverte avant le nouvel élargissement de l’Union européenne à la Bulgarie et à la Roumanie, l’analyse se limite à la situation dans l’Union européenne-25.
(70)
La consommation communautaire a augmenté de 3 % entre 2002 et 2003 et elle est restée stable jusqu’à la période d’enquête.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Consommation communautaire totale en tonnes
8 650 000
8 945 000
8 955 000
8 875 000
8 950 000
Indice (2002 = 100)
100
103
104
103
103
2. Importations en provenance des pays concernés
2.1. Volume, part de marché et prix des importations
(71)
Les volumes d’importation, les parts de marché et les prix moyens ont évolué comme indiqué ci-dessous pour le Belarus, la Croatie, la Libye et l’Ukraine. Les données reposent sur des statistiques d’Eurostat.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Belarus - Volume des importations (en tonnes)
134 931
167 981
62 546
62 044
25 193
Part de marché
1,6 %
1,9 %
0,7 %
0,7 %
0,3 %
Prix des importations
(euros/tonne)
107,5
126,6
148,5
165,7
190,5
Indice (2002 = 100)
100
118
138
154
177
Ukraine - Volume des importations (en tonnes)
44 945
36 304
77 270
84 338
52 553
Part de marché
0,5 %
0,4 %
0,8 %
0,9 %
0,5 %
Prix des importations
(euros/tonne)
117,4
134,5
139,6
192,7
194,0
Indice (2002 = 100)
100
115
119
164
165
Croatie - Volume des importations (en tonnes)
126 400
179 325
205 921
187 765
208 050
Part de marché
1,5 %
2,0 %
2,3 %
2,1 %
2,3 %
Prix des importations
(euros/tonne)
125,1
135,0
145,0
171,7
185,0
Indice (2002 = 100)
100
108
116
137
148
Libye - Volume des importations (en tonnes)
142 644
227 793
153 390
124 515
73 361
Part de marché
1,6 %
2,5 %
1,7 %
1,4 %
0,8 %
Prix des importations
(euros/tonne)
114,1
134,9
147,2
193,8
201,6
Indice (2002 = 100)
100
118
129
170
177
(72)
Dans le cas du Belarus, le volume des importations a légèrement augmenté entre 2002 et 2003, puis constamment diminué pendant la période considérée (- 81 % sur l’ensemble de la période). De même, sa part de marché a légèrement augmenté entre 2002 et 2003, puis a constamment fléchi, tombant à 0,3 % pendant la période d’enquête. Les volumes ont correspondu aux niveaux de minimis à partir de 2004. Les prix ont augmenté, passant de 107 EUR à 190 EUR par tonne pendant la période considérée.
(73)
S’agissant de l’Ukraine, le niveau des importations est resté constamment en dessous du seuil de minimis, alors que les prix à l’importation ont augmenté de 65 % entre 2002 et la période d’enquête.
(74)
Les importations croates sont restées assez stables pendant toute la période considérée en se maintenant aux alentours de 2 % du marché communautaire, alors que les prix à l’importation ont augmenté de 48 %.
(75)
Les importations en provenance de Libye ont augmenté en 2003 mais ont ensuite constamment diminué jusqu’à la fin de la période d’enquête. Sur l’ensemble de la période, elles ont diminué de 49 % et leur part de marché est passée de 1,6 % en 2002 à 0,8 % pendant la période d’enquête. Comme cela a été le cas pour les autres pays concernés, les prix libyens à l’importation ont augmenté de 77 % entre 2002 et la période d’enquête.
(76)
La hausse des prix dans les quatre pays est proportionnellement plus importante ou comparable à celle des prix de vente de l’industrie communautaire.
(77)
Afin de calculer le niveau de sous-cotation des prix pendant la période d’enquête pour la Croatie, les prix départ usine appliqués par l’industrie communautaire à des clients indépendants ont été comparés aux prix caf frontière communautaire des importations en provenance du seul producteur-exportateur croate ayant coopéré, dûment corrigés pour refléter un prix au débarquement. La comparaison a montré que les prix des importations étaient inférieurs de 4,7 % aux prix de l’industrie communautaire. Ils étaient toutefois du même ordre que le prix non préjudiciable établi pour l’industrie communautaire.
(78)
Compte tenu du fait que les parts de marché de trois des quatre pays concernés étaient en dessous des niveaux de minimis, séparément ou collectivement, il a été considéré que leurs exportations vers la Communauté ne causaient pas un préjudice et qu’en conséquence, les marges de sous-cotation ne rentraient pas dans le cadre de l’analyse de la continuation du préjudice.
3. Importations en provenance d’autres pays
(79)
Le volume des importations en provenance d’autres pays tiers pendant la période considérée est indiqué dans le tableau ci-après. L’évolution des quantités et des prix qui y est exposée repose également sur les données d’Eurostat.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de Russie (en tonnes)
1 360 025
1 429 543
1 783 742
1 404 863
1 488 367
Part de marché
15,7 %
16,0 %
19,9 %
15,8 %
16,6 %
Prix des importations en provenance de Russie (en euros/tonne)
119
133
154
180
196
Volume des importations en provenance d’Égypte (en tonnes)
579 830
629 801
422 892
385 855
624 718
Part de marché
6,7 %
7,0 %
4,7 %
4,3 %
7,0 %
Prix des importations en provenance d’Égypte (en euros/tonne)
149
163
178
220
222
Volume des importations en provenance de Roumanie (en tonnes)
260 298
398 606
235 417
309 195
248 377
Part de marché
3,0 %
4,5 %
2,6 %
3,5 %
2,8 %
Prix des importations en provenance de Roumanie (en euros/tonne)
123
142
175
197
210
Volume des importations en provenance de tous les autres pays (en tonnes)
373 732
291 620
254 311
336 110
326 579
Part de marché
4,3 %
3,3 %
2,8 %
3,8 %
3,6 %
Prix des importations en provenance de tous les autres pays (en euros/tonne)
141
170
194
221
224
Part de marché de tous les pays tiers
29,7 %
30,8 %
30,0 %
27,4 %
30,0 %
(80)
Il convient de noter que, globalement, les importations en provenance de pays tiers ont augmenté de 4,4 % sur l’ensemble de la période considérée. Ce résultat tient principalement à l’accroissement des importations en provenance de Russie (9,4 %), qui est de loin le principal exportateur. Il convient également de noter que, pendant toute cette période, les importations en provenance de Russie ont fait l’objet de mesures revêtant la forme d’un prix minimum à l’importation qui ont été abrogées par le règlement (CE) no 907/2007 (voir le considérant 6). Entre 2002 et la période d’enquête, les importations en provenance d’Égypte ont augmenté de 7,7 %, tandis que les importations en provenance d’autres pays tiers ont diminué dans les mêmes proportions, la Roumanie contribuant à plus de 40 % de ces importations. En ce qui concerne les prix des exportations, tous les pays susmentionnés ont exporté vers la Communauté à des prix qui n’étaient pas inférieurs à ceux de l’industrie communautaire pendant la période d’enquête et/ou se situaient au-dessus du prix non préjudiciable de ladite industrie.
4. Situation économique de l’industrie communautaire
(81)
En application de l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a examiné tous les facteurs et indices économiques pertinents influant sur la situation de l’industrie communautaire.
4.1. Remarques préliminaires
(82)
Il a été constaté que la plupart des producteurs de l’industrie communautaire ayant coopéré utilisaient le produit similaire pour un traitement ultérieur en vue de la fabrication de produits fertilisants synthétiques ou de mélanges aboutissant, en aval, à des engrais azotés contenant, outre l’azote, du phosphore soluble dans l’eau et/ou du potassium soluble dans l’eau.
(83)
Il a aussi été constaté que ces transferts internes de production d’urée n’entraient pas sur le marché ouvert et n’étaient donc pas en concurrence avec les importations du produit concerné. L’enquête a montré que cette utilisation captive représentait une part stable d’environ 20 % de l’ensemble de la production de l’industrie communautaire. Il est, de ce fait, considéré qu’elle ne peut affecter notablement la situation en ce qui concerne le préjudice subi par l’industrie communautaire.
(84)
Lorsqu’il est procédé par échantillonnage, conformément à la pratique établie, certains indicateurs de préjudice (production, capacité de production, stocks, volume des ventes, part de marché, croissance et emploi) sont analysés pour l’industrie communautaire dans son ensemble, tandis que les indicateurs de préjudice relatifs aux performances des diverses entreprises (prix, coûts de production, rentabilité, salaires, investissements, rendement des investissements, flux de trésorerie et aptitude à mobiliser des capitaux) sont examinés en s’appuyant sur les informations recueillies auprès de l’échantillon de producteurs communautaires.
4.2. Données relatives à l’industrie communautaire dans son ensemble
a) Production
(85)
La production de l’industrie communautaire, y compris les volumes destinés à un usage captif, est demeurée pratiquement stable entre 2002 et la période d’enquête puisque, après avoir augmenté de 5 % en 2003, elle a diminué du même pourcentage en 2004. Elle a légèrement augmenté de 2 % et d’un point de pourcentage en 2005 et pendant la période d’enquête, respectivement, pour atteindre un niveau de 4,45 millions de tonnes.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Production de l’industrie communautaire (en tonnes)
4 300 000
4 500 000
4 300 000
4 400 000
4 450 000
Indice (2002 = 100)
100
105
100
102
103
Production de l’industrie communautaire destinée à des transferts captifs
800 000
800 000
800 000
900 000
900 000
En pourcentage de la production totale
19,3 %
18,5 %
19,5 %
20,6 %
20,2 %
Source: Plaignants, réponses au questionnaire d’échantillonnage et réponses au questionnaire vérifiées.
b) Capacité de production et taux d’utilisation des capacités
(86)
La capacité de production a augmenté légèrement (5 %) entre 2002 et la période d’enquête. Étant donné que le volume de production est resté stable, le taux d’utilisation des capacités en résultant a légèrement diminué, passant de 84 % en 2002 à 81 % pendant la période d’enquête. Cependant, l’utilisation des capacités pour ce type de production et d’industrie peut être affectée par la production d’autres produits qui peuvent être fabriqués avec le même équipement et elle est, de ce fait, moins significative comme indicateur de préjudice.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Production de l’industrie communautaire (en tonnes)
5 100 000
5 200 000
5 200 000
5 400 000
5 360 000
Indice (2002 = 100)
100
101
101
106
105
Utilisation des capacités de l’industrie communautaire
84 %
88 %
84 %
81 %
81 %
Indice (2002 = 100)
100
104
100
96
96
c) Stocks
(87)
Le niveau des stocks de clôture de l’industrie communautaire a été assez stable entre 2002 et 2004 et a fortement augmenté (+ 24 %) en 2005 et à nouveau à la fin de la période d’enquête (+ 13 %). Néanmoins, l’urée destinée à un usage captif étant stockée avec l’urée vendue sur le marché libre, le niveau des stocks est considéré comme un indicateur de préjudice moins significatif. Il convient également de noter que la fin de la période d’enquête coïncide avec le début des ventes saisonnières.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Stocks de clôture de l’industrie communautaire (en tonnes)
250 000
240 000
260 000
320 000
350 000
Indice (2002 = 100)
100
94
103
127
140
d) Volume des ventes
(88)
Les ventes de l’industrie communautaire sur le marché communautaire ont légèrement diminué (- 3 %) entre 2002 et la période d’enquête.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Volume des ventes de l’industrie communautaire dans la Communauté (en tonnes)
3 150 000
3 240 000
3 050 000
3 000 000
3 070 000
Indice (2002 = 100)
100
103
97
95
97
e) Part de marché
(89)
La part de marché détenue par l’industrie communautaire a aussi légèrement diminué entre 2002 et la période d’enquête puisqu’elle est passée de 36,5 % à 34,0 %.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Part de marché de l’industrie communautaire
36,5 %
36,3 %
34,1 %
33,8 %
34,3 %
Indice (2002 = 100)
100
99
93
93
94
f) Croissance
(90)
L’industrie communautaire a cédé une petite fraction de sa part de marché sur un marché stable pendant la période considérée. La part de marché qu’elle a cédée n’a pas été reprise par les importations des quatre pays concernés qui ont eux-mêmes vu leur part de marché tomber de 5,8 % à 4,4 % entre 2002 et la période d’enquête.
g) Emploi
(91)
Le niveau de l’emploi dans l’industrie communautaire a reculé de 6 % entre 2002 et la période d’enquête, tandis que la production progressait légèrement, ce qui témoigne du souci constant de l’industrie communautaire d’améliorer sa productivité et sa compétitivité.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Emploi dans l’industrie communautaire (produit concerné)
1 235
1 230
1 155
1 160
1 165
Indice (2002 = 100)
100
100
94
94
94
h) Productivité
(92)
La production annuelle par salarié de l’industrie communautaire a progressé de 6 % entre 2002 et 2003, puis elle est demeurée constante jusqu’à la période d’enquête, ce qui montre l’effet positif combiné de la réduction de l’emploi et de l’augmentation de la production dans l’industrie communautaire.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Productivité de l’industrie communautaire (en tonnes/salarié)
3 500
3 700
3 745
3 765
3 735
Indice (2002 = 100)
100
106
107
108
107
i) Ampleur de la marge de dumping
(93)
L’impact, sur l’industrie communautaire, de l’ampleur de la marge réelle de dumping établie pour la période d’enquête est, quant à lui, considéré comme non significatif et cet indicateur comme non pertinent du fait que: i) le volume des importations en provenance du Belarus, d’Ukraine et de Libye a été inférieur aux niveaux de minimis; ii) les importations en provenance de Croatie ont été stables et effectuées à des prix progressant au même rythme que les prix de vente de l’Union européenne; et iii) la situation financière de l’industrie communautaire a été globalement positive.
j) Redressement de la situation résultant des effets du dumping subi antérieurement
(94)
Les indicateurs examinés ci-dessus et ci-dessous montrent clairement que la situation économique et financière de l’industrie communautaire s’est notablement améliorée.
4.3. Données relatives aux producteurs communautaires inclus dans l’échantillon
a) Prix de vente et facteurs influant sur les prix du marché intérieur
(95)
Le prix de vente net moyen des producteurs de l’industrie communautaire inclus dans l’échantillon a considérablement augmenté entre 2004 et la période d’enquête sous l’effet de la hausse homogène et constante du coût des matières premières et des conditions favorables prévalant, dans le même temps, sur le marché international de l’urée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Prix unitaire des producteurs de l’échantillon sur le marché de la Communauté (en euros/tonne)
138
149
164
189
207
Indice (2002 = 100)
100
108
120
138
151
b) Salaires
(96)
Entre 2002 et la période d’enquête, le salaire moyen par salarié a augmenté de 13 %, comme le montre le tableau. Compte tenu du taux d’inflation et de la réduction de l’emploi total, cette hausse des salaires est jugée modérée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Coût annuel de la main-d’œuvre par salarié des producteurs de l’échantillon (en milliers d’euros)
44,2
47,2
47,1
48,6
49,9
Indice (2002 = 100)
100
107
107
110
113
c) Investissements
(97)
Les investissements annuels effectués dans le produit similaire par les quatre producteurs de l’échantillon ont connu une évolution positive pendant la période considérée, c’est-à-dire qu’ils ont augmenté de 74 %, en dépit de quelques fluctuations. Ils ont surtout porté sur la modernisation des machines et la satisfaction d’exigences environnementales. Cela corrobore les efforts déployés par l’industrie communautaire pour améliorer constamment sa productivité et sa compétitivité. Les résultats sont visibles dans l’évolution de la productivité qui a notablement augmenté (voir le considérant 92), pendant la même période.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Investissements nets des producteurs de l’échantillon (en milliers d’euros)
20 493
11 095
31 559
40 001
35 565
Indice (2002 = 100)
100
54
154
195
174
d) Rentabilité et rendement des investissements
(98)
La rentabilité des producteurs inclus dans l’échantillon enregistre une amélioration significative entre 2002 et 2005, où elle atteint plus de 19 % de la valeur des ventes. Une hausse régulière du prix du gaz au début de l’année 2006 ramène le résultat à 10,7 % pendant la période d’enquête. À cet égard, il convient d’observer qu’il avait été établi, dans l’enquête initiale, qu’il était possible de réaliser une marge bénéficiaire de 8 % en l’absence de dumping préjudiciable. Le rendement des investissements, qui correspond au bénéfice exprimé en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements, a suivi en gros la même évolution que la rentabilité sur l’ensemble de la période considérée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Rentabilité des ventes des producteurs de l’échantillon à des clients indépendants dans la Communauté (en pourcentage des ventes nettes)
4,6 %
11,1 %
18,4 %
19,3 %
10,7 %
Indice (2002 = 100)
100
241
400
419
233
Rendement des investissements des producteurs de l’échantillon (bénéfice en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements)
10,7 %
31,0 %
48,8 %
51,1 %
29,4 %
Indice (2002 = 100)
100
290
456
477
275
e) Flux de liquidités et aptitude à mobiliser des capitaux
(99)
Les flux de liquidités ont considérablement augmenté entre 2002 et 2005 et régulièrement diminué pendant la période d’enquête. Cette évolution correspond à celle de la rentabilité globale pendant la période considérée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Flux de liquidités des producteurs de l’échantillon (en milliers d’euros)
38 534
60 289
92 671
111 722
58 912
Indice (2002 = 100)
100
156
240
290
153
(100)
L’enquête n’a pas révélé de difficultés pour la mobilisation de capitaux chez les producteurs communautaires inclus dans l’échantillon.
5. Conclusion
(101)
La part de marché de l’industrie communautaire a légèrement reculé, de même que son volume de ventes sur le marché communautaire, entre 2002 et la période d’enquête. Dans l’ensemble, toutefois, la situation de l’industrie communautaire s’est améliorée pendant la période considérée.
(102)
Presque tous les indicateurs de préjudice, en dehors de l’accroissement du volume des stocks, ont évolué de façon positive: le volume de la production et les prix de vente unitaires de l’industrie communautaire ont augmenté et, après 2002, la rentabilité dépassait sensiblement le niveau de profit fixé comme objectif dans l’enquête initiale.
(103)
Le rendement des investissements et les flux de liquidités ont également évolué de façon positive. Les salaires ont progressé modérément et l’industrie communautaire a continué d’investir. La productivité s’est aussi très sensiblement accrue sous l’effet de l’évolution positive de la production et des efforts déployés par l’industrie communautaire pour l’améliorer à l’aide d’investissements.
(104)
La partie requérante a soutenu que, pour l’industrie de l’urée, le niveau de rentabilité requis à long terme, mesuré par la marge d’exploitation, devrait être de 25 % après impôt. Cela impliquerait un bénéfice avant impôt sur le chiffre d’affaires d’environ 36 %. La partie requérante a affirmé que cela se justifiait par le coût d’établissement d’un nouveau complexe de production d’ammoniac/urée, qui exigerait un rendement des investissements de 11 % (censé équivaloir au bénéfice avant impôt sur le chiffre d’affaires de 36 %). À cet égard, il y a lieu de noter que la partie requérante n’a jamais revendiqué un objectif de bénéfice aussi élevé dans le cadre de la présente procédure et que lors de l’enquête initiale, une marge bénéficiaire de 8 % susceptible d’être dégagée en l’absence de dumping préjudiciable a été établie. En outre, le tribunal de première instance, dans son arrêt rendu dans l’affaire T-210/95, a rappelé que «la marge bénéficiaire devant être retenue par le Conseil pour calculer le prix indicatif de nature à éliminer le préjudice en cause doit être limitée à la marge bénéficiaire que l’industrie communautaire pourrait raisonnablement escompter dans des conditions normales de concurrence, en l’absence des importations faisant l’objet d’un dumping» (8). Dans la même affaire, le tribunal a confirmé que l’«argument […], selon lequel la marge bénéficiaire devant être retenue par les institutions communautaires doit être celle nécessaire pour assurer la survie de l’industrie communautaire et/ou une rémunération adéquate de son capital, ne trouve aucun fondement dans le règlement de base.»
(105)
La partie requérante a en outre prétendu que dans le cas de l’industrie des engrais, la marge d’exploitation ne constituait pas un indicateur de préjudice approprié pour les bénéfices et que le rendement des capitaux engagés et/ou le rendement des investissements étaient, qualitativement, des indicateurs plus pertinents pour ce type d’évaluation. Il a, de plus, été soutenu que sur la base de ces derniers indicateurs, l’industrie communautaire subissait un préjudice.
(106)
Compte tenu des particularités de l’industrie des engrais (notamment, son intensité capitalistique) et de la nature du marché des engrais (instabilité des prix des matières premières et des produits finaux), il est admis que la marge d’exploitation ne constitue peut-être pas, à elle seule, le meilleur indicateur de la rentabilité et qu’elle devrait être considérée avec d’autres indicateurs tels que le rendement des capitaux engagés et le rendement des investissements. La partie requérante n’a toutefois pas apporté la moindre preuve qu’en l’absence des importations faisant l’objet d’un dumping, l’industrie communautaire aurait pu atteindre les niveaux de rendement requis. Elle n’a pas non plus indiqué la marge bénéficiaire que l’industrie communautaire aurait réalisée en l’absence de ces importations. Cet argument a donc été rejeté.
(107)
Il est en conséquence conclu qu’il n’y a pas eu continuation du préjudice causé à l’industrie communautaire.
F. PROBABILITÉ DE RÉAPPARITION DU PRÉJUDICE
1. Remarques générales
(108)
Étant donné qu’il n’y a pas eu continuation du préjudice occasionné par les importations en provenance du pays concerné, l’analyse s’est concentrée sur la probabilité de réapparition du préjudice en cas d’abrogation des mesures existantes. À cet effet, deux principaux paramètres ont été analysés: i) le volume et le prix possibles des importations en provenance des pays concernés; et ii) l’effet de ces volumes et prix projetés sur l’industrie communautaire.
(109)
L’analyse est menée dans le contexte général d’un marché se caractérisant par le maintien de prix et de bénéfices élevés non seulement dans la Communauté, mais aussi au niveau mondial. Cela tient en grande partie au fait que la demande excède l’offre. Rien n’indique que ce contexte général va notablement se modifier à court ou à moyen terme.
2. Volumes et prix possibles des exportations des pays concernés
(110)
Comme il est indiqué plus haut, les producteurs-exportateurs ukrainiens exporteraient probablement, au maximum, environ 375 000 tonnes d’urée de plus vers la Communauté en cas d’expiration des mesures. Dans le cas de la Libye et du Belarus, les chiffres correspondants ne devraient pas excéder 140 000 et 150 000 tonnes, respectivement. Les chiffres pour la Croatie ne devraient pas non plus augmenter notablement par rapport à leur niveau actuel.
(111)
Les prix des exportations vers la Communauté et les pays tiers ont été analysés plus haut. Conjointement aux conditions du marché décrites ci-dessous et à l’évolution probable des principaux déterminants des coûts, comme le gaz, cette analyse laisse présager que les prix des exportations resteraient probablement élevés. On ne peut, de ce fait, conclure que les prix seraient sans doute sensiblement inférieurs aux prix ou aux coûts de l’industrie communautaire.
3. Incidence sur l’industrie communautaire des volumes d’exportation et des effets de prix projetés en cas d’abrogation des mesures
(112)
D’après les prévisions, le marché de l’urée devrait connaître un accroissement sensible au cours des prochaines années tant au niveau communautaire (9) que mondial sous l’effet surtout d’une augmentation de la production agricole (pour les biocarburants), mais aussi d’une expansion de l’utilisation industrielle d’urée pour AdBlue (10). C’est ainsi que l’étude des perspectives d’évolution des marchés agricoles dans l’Union européenne entre 2007 et 2014, publiée par la direction générale de l’agriculture en juillet 2007, confirme que la production de céréales pourrait connaître une augmentation allant jusqu’à 20 % pendant cette période. Le requérant évalue pour sa part cette augmentation à 10 %. En outre, fin septembre 2007, le règlement (CE) no 1107/2007 du Conseil (11) a été adopté pour porter dérogation aux mises en jachère pour l’année 2008. L’accroissement envisagé du marché communautaire (d’environ 1 million de tonnes) excédera vraisemblablement les volumes maximaux probables que les pays exportateurs pourraient exporter vers la Communauté. En conséquence, aucun déséquilibre majeur, en volume, ne devrait résulter de ces exportations supplémentaires, surtout parce que l’écart entre la production et la consommation maximales communautaires potentielles est évalué à quelque 2 millions de tonnes et que rien n’indique que cet écart serait comblé par d’autres exportations [en provenance notamment de Russie, décrites dans le règlement (CE) no 907/2007] au point qu’un excès d’offre restreindrait ou ferait baisser les prix du marché.
(113)
Compte tenu de ce qui précède, il n’est guère probable que l’industrie communautaire doive réduire ses ventes, sa production ou ses prix au point que sa rentabilité et sa position globale s’en trouve substantiellement affectée. En conséquence, les profits devraient se maintenir à leur niveau actuel, reflétant les conditions favorables qui prévalaient sur le marché notamment entre 2004 et la période d’enquête.
4. Conclusion sur la probabilité de réapparition du préjudice
(114)
Sur la base des considérations qui précèdent, il n’y a pas lieu de conclure qu’il existerait une probabilité de réapparition du préjudice causé à l’industrie communautaire en cas d’abrogation des mesures existantes.
G. MESURES ANTIDUMPING
(115)
Toutes les parties intéressées ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l’abrogation des mesures existantes. Elles ont également bénéficié d’un délai pour soumettre leurs observations en réponse à cette information. Il n’a été reçu aucun commentaire de nature à modifier les conclusions exposées plus haut.
(116)
Il résulte de ce qui précède que, conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, il convient d’abroger les mesures antidumping applicables aux importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine et de clôturer la procédure.
(117)
Compte tenu de la situation décrite ci-avant, à savoir les distorsions significatives de la structure des coûts et/ou des opérations d’exportation des exportateurs des quatre pays concernés, il est jugé nécessaire de suivre attentivement l’évolution des importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine, en vue de permettre une réaction prompte et appropriée en cas de nécessité,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le droit antidumping sur les importations d’urée, qu’elle se présente en solution aqueuse ou non, relevant des codes NC 3102 10 10 et 3102 10 90 et originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine, est abrogé et la procédure concernant ces importations est clôturée.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 mars 2008.