РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1249/2008 НА КОМИСИЯТА
от 10 декември 2008 година
за установяване на подробни правила за прилагане на скалите на Общността за класификация на кланични трупове на говеда, свине и овце и за отчитане на цените, свързани с тях
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 43, буква м) във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 204, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 посоченият регламент ще влезе в сила по отношение на скалите на Общността за класификация на кланични трупове от 1 януари 2009 г. Следва да се приемат подробни правила за прилагане на посочените скали на Общността и за отчитане на цените, базирани на тях, от държавите-членки, които да се прилагат от 1 януари 2009 г.
(2)
Правилата за прилагане на скалите на Общността за класификация на кланични трупове досега са посочени в няколко документа, и по-специално в Регламент (ЕИО) № 563/82 на Комисията от 10 март 1982 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1208/81 по отношение на установяването на пазарните цени на възрастните говеда на основата на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни говеда (2), Регламент (ЕИО) № 2967/85 на Комисията от 24 октомври 1985 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на скалата на Общността за класификация на кланични трупове на свине (3), Регламент (ЕИО) № 344/91 на Комисията от 13 февруари 1991 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1186/90 на Съвета относно разширяване на приложното поле на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни говеда (4), Регламент (ЕО) № 295/96 на Комисията от 16 февруари 1996 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 1892/87 на Съвета по отношение на регистрирането на пазарните цени на възрастни говеда на базата на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове (5), Регламент (ЕО) № 103/2006 на Комисията от 20 януари 2006 г. относно приемане на допълнителни разпоредби за приложението на скалата на Общността за класифициране на кланичните трупове на възрастни говеда (6), Регламент (ЕО) № 908/2006 на Комисията от 20 юни 2006 г. за съставяне на списък с представителни пазари на свинско месо в Общността (7), Регламент (ЕО) № 1128/2006 на Комисията от 24 юли 2006 г. относно етапа от търговията, за който се отнася средната цена за кланични трупове на свине (8), Регламент (ЕО) № 1319/2006 на Комисията от 5 септември 2006 г. относно обмена на информация между държавите-членки и Комисията в сектора на свинското месо (9), Регламент (ЕО) № 710/2008 на Комисията от 24 юли 2008 г. за определяне на тегловните коефициенти за изчисляване на средната пазарна цена в Общността на кланични трупове на свине през пазарната 2008/2009 година (10), Регламент (ЕО) № 22/2008 на Комисията от 11 януари 2008 г. за определяне на подробни правила за скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на овце (11) и в Решение 83/471/ЕИО на Комисията от 7 септември 1983 г. относно Контролния комитет на Общността за прилагане на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни говеда (12). За постигане на яснота и опростеност посочените регламенти и решението следва да бъдат заменени с един правен акт.
(3)
Член 42, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда, че скалите на Общността за класификация на кланични трупове на възрастни говеда и свине следва да се прилагат в съответствие с определени правила, установени в приложение V към посочения регламент, като държавите-членки могат също да прилагат скалата на Общността за класификация на кланични трупове на овце.
(4)
Член 42, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда, че скалата на Общността за класификация на кланични трупове в сектора на говеждото и телешкото месо следва да се прилага за кланични трупове на възрастни говеда. В приложение III, част IV, точка 2 от посочения регламент е дадено определение за възрастно животно от рода на едрия рогат добитък във връзка с живото тегло на това животно. Независимо от това определение и с цел да се осигури уеднаквено прилагане, е целесъобразно да се позволи на държавите-членки да направят задължително прилагането на скалата на Общността за кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък от определена възраст на базата на системата за идентифициране и регистрация, предвидена в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (13). Посочената система за идентифициране и регистрация следва също така да се използва за разделянето на кланичните трупове в категории А и Б, както е посочено в приложение V, буква А, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(5)
С цел да се осигури уеднаквена класификация на кланичните трупове на възрастни говеда и на овце в Общността, е необходимо да се дефинират по-прецизно определенията за класовете по конформация и по степен на залоеност, посочени в приложение V, буква А, точка III и буква В, точка III от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(6)
В приложение V, буква А, точка III от Регламент (ЕО) № 1234/2007 е предвиден клас по конформация S за кланични трупове, получени от говеда от тип двойно замускулен. С оглед на това, че този специфичен клас по конформация отразява специфичните характеристики на говедовъдството в някои от държавите-членки, е уместно да се предвиди държавите-членки да имат възможност да използват класа по конформация S.
(7)
В съответствие с член 43, буква м), подточка iii), второ тире от Регламент (ЕО) № 1234/2007 дерогации от общото задължение за класифициране на кланични трупове на възрастни говеда могат да бъдат разрешени на държавите-членки, поискали това за определени малки предприятия. На базата на придобития опит от прилагането на скалата на Общността за класификация държавите-членки считат за уместно да разполагат с подобни дерогации за кланици, в които на седмица биват заклани не повече от 75 възрастни говеда като средно годишно количество. Комисията счита посочената дерогация за оправдана с оглед на ограничения обем на продукция в тези кланици. Поради същата причина подобна дерогация бе предвидена в член 2, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕИО) № 344/91. Следователно, за да се опрости прилагането на член 43, буква м), подточка iii), второ тире от Регламент (ЕО) № 1234/2007, е уместно да бъдат упълномощени държавите-членки да предоставят подобни дерогации.
(8)
В член 43, буква м), подточка iv) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се предвижда, че държавите-членки следва да бъдат упълномощени да не прилагат скалата за класификация на кланични трупове на свине. Посочената разпоредба следва да се приложи по-специално за малки кланици, в които са заклани средно не повече от 200 свине седмично.
(9)
С цел да се осигури акуратното прилагане на скалите на Общността за класификация, следва да се определят условията и практическите методи за класификация, определяне на теглото и идентифициране на кланичните трупове на възрастни говеда, свине и овце, с оглед подобряване на прозрачността на пазара.
(10)
При все това следва да се предвидят разпоредби за определени дерогации, и по-специално за отнасящи се до крайния срок за класифициране и претегляне на кланичните трупове в случай на техническа неизправност на автоматизираните системи за класифициране, за разположението на печатите и етикетите, посочващи класифицирането на кланичните трупове и кланиците, които обезкостяват сами всички кланични трупове. Що се отнася до кланичните трупове на свине, теглото следва да бъде съотнесено към теглото на охладения кланичен труп, изчислено чрез прилагане към резултата от претеглянето на коефициент на превръщане, който трябва да бъде определен. Този коефициент следва да варира в зависимост от времето между тегленето и клането на свинята. За тази цел следва да се разреши коригиране на този коефициент.
(11)
Физическото или юридическото лице, което извършва клането на говеда, следва да бъде информирано за резултата от извършването на класификацията на животните, доставени за клане. Предаването на информацията следва също така да включва определена допълнителна информация, за да се осигури пълна прозрачност спрямо доставчиците.
(12)
С цел да се осигурят прецизност и достоверност на класифицирането на кланични трупове на възрастни говеда, както и на овце, посочената класификация следва да бъде осъществена от персонал, притежаващ необходимата квалификация, потвърдена с лиценз или разрешително.
(13)
С оглед разрешаването на алтернативни методи за директна визуална оценка на конформацията и степента на залоеност на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък, може да се въведат автоматизирани системи за класифициране в случаите, в които същите се основават на статистически доказани методи. Разрешаването на автоматизирани системи за класифициране следва да отговаря на определени условия и изисквания, което се отнася и до определянето на максимално допустимата статистическа грешка при извършване на класифицирането.
(14)
След издаването на лиценз следва да се създадат разпоредби с оглед обезпечаване на възможност за въвеждане на изменения в техническата спецификация на автоматизираните системи за класифициране на кланични трупове на възрастни говеда за подобряване на тяхната точност. За такива изменения обаче следва да се изисква предварителното одобрение на компетентните органи, които следва да потвърдят, че в резултат от такива изменения се получава поне същото ниво на точност.
(15)
Стойността на кланичните трупове на свине се определя конкретно от съдържанието на постно месо, съотнесено към теглото на трупа. С цел да се гарантира, че съдържанието на постно месо е оценено обективно, оценката следва да се извърши чрез измерване на определени анатомични части на кланичния труп посредством разрешени и статистически доказани методи. Въпреки че могат да се приложат различни методи за оценка на съдържанието на постно месо в свинските кланични трупове, е необходимо да се гарантира, че изборът на даден метод не засяга оцененото съдържание на постно месо. За определянето на търговската стойност на кланичните трупове на свине следва също така да бъдат разрешено използването на критерии за оценка, различни от теглото и оцененото съдържание на постно месо.
(16)
В приложение V, буква В, точка III от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се предвижда кланичните трупове на овце да се класифицират по различни класове на базата на конформацията и степента на залоеност. При все това други критерии, по-специално теглото, цвета на месото и степента на залоеност, могат да бъдат използвани за класификация на кланични трупове на агнета с тегло, по-малко от 13 kg.
(17)
Достоверността на класифицирането на кланични трупове на възрастни говеда, свине и овце следва да се проверява чрез редовни инспекции на място, извършени от организации, независими от контролираните предприятия. Следва да бъдат определени условията и минималните изисквания за тези проверки, които включват отчет за извършените проверки, както и възможните последващи действия. В случай че класифицирането на кланични трупове на възрастни говеда е извършено чрез използване на автоматизирани системи за класифициране, би следвало да се предвидят определени допълнителни разпоредби относно проверките на място, които също така би следвало да включват увеличаване на честотата на инспекциите през първоначалния период след издаването на лиценза.
(18)
За да бъдат получени сравними цени на говеждото, свинското и овчето месо от кланични трупове в рамките на Общността, е необходимо да се предвиди, че отчитането на цените следва да се отнесе към добре дефиниран етап от пазарната търговия. Освен това следва да се определи референтното представяне на трупове на възрастни говеда и на овце в ЕС. Следва да се определят и някои коригиращи фактори, за да се премине от представянето, използвано в някои държави-членки, към референтното представяне на ЕС.
(19)
За да се гарантира, че отчетните цени на кланичните трупове са представителни за сектора за производство на говеждо, свинско и овче месо в държавите-членки, е необходимо да се дефинират категории и класове, както и определени критерии, определящи за кои предприятия или лица отчитането на цените следва да бъде задължително.
(20)
За целите на отчитане на цените на говежди кланични трупове на държавите-членки следва да се разреши да вземат решение дали да разделят тяхната територия, и ако е така, на колко региона. Целесъобразно е да се предвиди отчитането на цените за Обединеното кралство да се отнесе към два региона, а именно Великобритания и Северна Ирландия.
(21)
В случай че държавите-членки са учредили регионални комитети за определяне на цените на кланичните трупове на възрастни говеда, следва да се предвиди тяхното членство да осигурява балансиран и обективен подход и цените, определени от тези комитети, да бъдат взети под внимание при изчисляването на националната цена.
(22)
В случай че са извършени допълнителни плащания на доставчици на възрастни говеда, предприятията или лицата, задължени да отчитат цени, следва да се задължат да извършат определени корекции на цените, за да се избегнат всякакви нарушения при изчисляването на средните национални цени.
(23)
Следва да се определи практическият метод, който да бъде използван от държавите-членки за изчисляване на средните седмични цени. Тези цени следва да се докладват седмично на Комисията, което ще послужи като основа за определяне на среднопретеглените цени на равнището на Общността.
(24)
С оглед на контрола на отчитането на цените на кланични трупове на възрастни говеда, свине и овце държавите-членки се задължават периодично да съобщават определена информация на Комисията.
(25)
С цел да се осигури уеднаквено прилагане на скалите на Общността за класификация на кланични трупове на говеда и овце в рамките на Общността, член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда инспекциите на място да се извършват от инспекционен комитет на Общността, съставен от експерти на Комисията и експерти, назначени от държавите-членки. Следва да се предвидят правила за прилагане относно състава и дейността на посочения комитет.
(26)
Необходимо е да се предвиди, че държавите-членки следва да вземат определени мерки, за да осигурят правилно прилагане на скалите на Общността за класификация, да гарантират точността на отчетните цени и да накажат измамите. Освен това държавите-членки са задължени да информират Комисията за тези мерки.
(27)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент установява подробни правила за прилагане на скалите на Общността за класификация на кланични трупове на говеда, свине и овце и за отчитане на техните цени, както е предвидено в член 43, буква м) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
ГЛАВА II
СЕКТОР НА ГОВЕЖДОТО МЕСО
Член 2
Приложно поле и общи разпоредби
1. Скалата на Общността за класификация на кланични трупове от сектора на говеждото и телешкото месо следва да се прилага за кланични трупове на възрастни говеда.
2. Независимо от приложение III, част IV, точка 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да решат скалата на Общността, посочена в параграф 1, да се прилага за кланични трупове на възрастни говеда на възраст 12 или повече месеца при клане.
3. За целите на прилагане на приложение V, буква А, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 кланичните трупове на некастрираните млади мъжки животни на по-малко от две години (категория А) се разграничават от тези на други некастрирани мъжки животни (категория Б) по възрастта на животното.
4. Възрастта на говедата, посочени в параграфи 2 и 3, се проверява на базата на информацията, която е на разположение в идентификационната и регистрационна система за говеда, създадена във всяка държава-членка в съответствие с дял I от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Член 3
Допълнителни разпоредби относно класовете по конформация и степен на залоеност
Допълнителна подробна информация за определенията на класовете по конформация и степен на залоеност, посочени в приложение V, буква А, точка III от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са изложени в приложение I към настоящия регламент.
Член 4
Клас по конформация S
Класът по конформация S, посочен в приложение V, буква А, точка III от Регламент (ЕО) № 1234/2007, може да бъде използван от държавите-членки съобразно техните специфични характеристики на говедовъдство.
Член 5
Дерогации от системата за задължително класифициране на кланичните трупове
Държавите-членки може да решат, че изискванията за класификация на кланични трупове на възрастни говеда, определени в приложение V, буква А, точка V от Регламент (ЕО) № 1234/2007, не са със задължителен характер за одобрени предприятия, в които седмично са заклани не повече от 75 възрастни говеда като средногодишен брой.
Член 6
Класифициране и идентифициране
1. Класифицирането и идентифицирането, посочени в приложение V, буква А, точка V от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се извършват в самата кланица.
2. Класифицирането, идентифицирането и претеглянето на кланичния труп се извършват не по-късно от един час след като животното е било заклано.
Освен това в случаите, когато автоматизираните системи за класифициране, посочени в член 9, не могат да класифицират кланичните трупове, класифицирането и идентифицирането на тези кланични трупове се извършват в деня, в който е заклано животното.
3. Идентифицирането на кланичните трупове се извършва посредством маркиране, посочващо категорията, класа по конформация и степента на залоеност, посочени съответно в приложение V, буква А, точки II и III от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Посоченото маркиране се извършва посредством щамповане от външната страна на кланичния труп чрез неизтриваемо и нетоксично мастило съгласно процедура, която е одобрена от компетентните национални органи; буквите и цифрите трябва да бъдат високи поне два сантиметра.
Маркировките се поставят върху задните четвъртинки върху филето, на височината на четвъртия лумбален прешлен и върху предните четвъртинки на широкия край на гърдите, на около 10-30 сантиметра от разреза на гръдната кост. Въпреки това държавите-членки могат да определят други места върху всяка четвъртинка труп, при условие че предварително уведомят Комисията за това.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 4, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1669/2006 на Комисията (14) и на приложение I, точка I, буква a) от Регламент (ЕО) № 826/2008 на Комисията (15), държавите-членки могат да разрешават замяната на маркирането с етикетиране при следните условия:
а)
етикетите могат да бъдат съхранявани и поставяни само в одобрени предприятия, които се занимават с клане на животни; техните размери не могат да бъдат по-малки от 50 cm2;
б)
освен изискванията, посочени в параграф 3, етикетите задължително посочват номера на одобрението на кланицата, идентификационния или кланичния номер на животното, датата на клането, теглото на кланичния труп и, ако е приложимо, обстоятелството, че класифицирането е извършено с използване на автоматизирани системи за класифициране;
в)
указанията, посочени в буква б), трябва да са ясно четливи, като не се допускат никакви изменения, освен ако са ясно отбелязани на етикета и извършени под надзора и съгласно практическите условия, определени от компетентните органи;
г)
етикетите трябва да бъдат защитени от подправяне, да издържат на разкъсване и да са закрепени здраво върху всяка четвъртина на местата, определени в параграф 3, трета алинея.
Когато класификацията е извършена посредством автоматизираната система за класифициране, посочена в член 11, използването на етикети е задължително.
5. Маркировките и етикетите, посочени в параграфи 3 и 4, не трябва да бъдат снемани преди обезкостяването на четвъртините.
6. Категорията се указва в съответствие с разпоредбите на приложение V, буква А, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и с разпоредбите на член 2, параграфи 3 и 4 от настоящия регламент.
Указването на подкласовете или, където е приложимо, представянето на категории в зависимост от възрастта, се извършва посредством символи, които са различни от използваните за класификацията.
7. Задълженията, свързани с идентифицирането на кланичните трупове, предвидени в параграфи 3-6, не се прилагат спрямо одобрени кланици, които сами извършват обезкостяването на всички получени кланични трупове.
Член 7
Съобщаване на резултатите от класификацията
1. Резултатите от класификацията, извършена в съответствие с приложение V, буква А, точка V от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се съобщават писмено или по електронен път на физическото или юридическото лице, извършило клането.
2. За целите на съобщаването на резултатите от класификацията фактурата или документът, приложен към нея, адресирани до доставчика на животното, или при липса на такъв, до физическото или юридическото лице, отговорно за операциите по клането, следва да включват за всеки кланичен труп:
а)
категорията, както и класа по конформация и степен на залоеност посредством съответните букви и цифри, посочени в приложение V, буква А, точки II и III от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
теглото на кланичния труп, установено в съответствие с член 13, параграф 2 от настоящия регламент, като се посочва дали то се отнася до теглото в топло или охладено състояние;
в)
представянето на кланичния труп се прилага в момента на претеглянето и класифицирането му, докато е бил закачен на кука;
г)
където е приложимо, обстоятелството, че класифицирането е извършено с използване на автоматизирани системи за класифициране.
3. Държавите-членки могат да изискат съобщаването, посочено в параграф 2, буква а), да включва подкласове за конформация и степен на залоеност, когато е налице такава информация.
Обозначението на представянето на кланични трупове, посочено в параграф 2, буква в), не е задължително, ако съгласно законодателството, прието на равнище държави-членки, е разрешено само едно представяне на кланичен труп.
Член 8
Класификация от квалифицирани класификатори
Държавите-членки гарантират, че класифицирането се осъществява от квалифицирани класификатори, които са получили лиценз за тази цел. Лицензът може да бъде заменен с одобрение, което е издадено от държавата-членка, когато такова одобрение е равносилно на признаване на квалификация.
Член 9
Разрешаване на автоматизирани системи за класифициране
1. Държавите-членки могат да издадат лиценз, с който се разрешава прилагането на автоматизирани системи за класифициране на тяхната територия или на част от тази територия.
Разрешаването зависи от това, дали са изпълнени условията и минималните изисквания на изпитването за сертифициране, предвидени в приложение II, част А.
Поне два месеца преди началото на изпитването за сертифициране държавите-членки предоставят на Комисията информацията, посочена в приложение II, част Б. Държавите-членки определят независим орган, който да анализира резултатите от изпитването за сертифициране. В срок от два месеца след датата на изпълнение на изпитването за сертифициране държавите-членки представят на Комисията информацията, посочена в приложение II, част В.
2. В случаите, когато се издава даден лиценз за разрешение на автоматизирани системи за класифициране въз основа на изпитване за сертифициране, по време на което е представен повече от един кланичен труп, разликите в представянето на кланичните трупове не следва да водят до разлики в резултатите от класификацията.
3. След като информират Комисията, държавите-членки могат да издадат лиценз, с който се разрешават автоматизирани системи за класифициране, които да се прилагат на тяхна територия или на част от тази територия, без да се организира изпитване за сертифициране, при условие че такъв лиценз вече е бил предоставен за същите автоматизирани системи за класифициране, които се прилагат в друга част от територията на съответната държава-членка или в друга държава-членка въз основа на изпитване за сертифициране с образци от кланични трупове, за които те считат, че са еднакво представителни по отношение на категория, класове по конформация и степен на залоеност, на възрастни говеда, заклани на територия на съответната държава-членка или на част от нейната територия.
4. Измененията в техническата спецификация на автоматизираните системи за класифициране, за които е бил издаден лиценз, се разрешават само след като е получено одобрението на компетентните органи от съответната държава-членка и е доказано, че такива изменения водят до поне същото ниво на точност в сравнение с нивото на точност, което е получено по време на изпитването за сертифициране.
Държавите-членки информират Комисията за всички подобни изменения, за които са дали своето одобрение.
Член 10
Класификация чрез автоматизираните системи за класифициране
1. Предприятията, които извършват класификация посредством автоматизирани системи за класифициране:
а)
идентифицират категорията на кланичния труп; за тази цел се използва системата за идентифициране и регистриране на говеда, посочена в дял I от Регламент (ЕО) № 1760/2000;
б)
водят ежедневни отчети за контрола върху функционирането на автоматизираните системи за класифициране, включващи по-специално всички установени недостатъци и предприетите при необходимост действия.
2. Класификациите чрез автоматизираните системи за класифициране са валидни само ако:
а)
представеният кланичен труп е идентичен с представения по време на изпитването за сертифициране; или
б)
ако е доказано в удовлетворителна степен пред компетентните органи на съответната държава-членка, че използването на различен кланичен труп не влияе върху резултата от класификацията чрез автоматизираната система за класифициране.
Член 11
Проверки на място
1. Работата на класификаторите, посочена в член 8, както и класифицирането и идентифицирането на кланични трупове в предприятията, предвидени в приложение V, буква А, точка V от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се проверява на място без предварително предупреждение от орган, който е независим от агенциите за класифициране и от предприятията.
Въпреки това изискването за независимост от агенциите за класифициране не се прилага в случаите, когато такива проверки се провеждат от самия компетентен орган.
2. Проверките трябва да се извършват поне два пъти на всеки три месеца във всички одобрени предприятия, в които седмично са заклани 75 възрастни говеда като средногодишен брой. Всяка проверка задължително включва поне 40 произволно избрани кланични трупа.
Въпреки това в одобрените предприятия, в които са заклани 75 или по-малко възрастни говеда седмично като средногодишен брой, държавите-членки следва да определят честотата на проверките и минималния брой кланични трупове за проверка на базата на тяхната оценка на риска, и по-специално да вземат предвид броя на закланите възрастни говеда в съответните кланици и констатациите, направени по време на предишните проверки в тези кланици.
Държавите-членки уведомяват Комисията за взетите от тях мерки за прилагане на разпоредбите на втора алинея най-късно до 1 юли 2009 г. и впоследствие в срок от един месец след евентуалните изменения, за които трябва да се съобщи.
3. Във всички одобрени предприятия, които осъществяват класифициране с използване на автоматизирани системи за класифициране, на всеки три месеца се провеждат поне по шест проверки през първите 12 месеца след издаването на посочения в член 9, параграф 1 лиценз. След изтичането на този период проверките следва да се провеждат поне по два пъти на всеки три месеца във всички одобрени предприятия, които осъществяват класифициране с използване на автоматизирани системи за класифициране. Всяка проверка задължително включва поне 40 произволно избрани кланични трупа. По време на проверките по-специално следва да се установи следното:
а)
категорията на кланичния труп;
б)
точността на автоматизираните системи за класифициране, като се използва системата от точки и лимити, посочена в приложение II, част А3;
в)
представянето на кланичните трупове;
г)
ежедневното калибриране, както и всички други технически аспекти от автоматизираните системи за класифициране, които са важни за гарантиране, че полученото ниво на точност при използването на автоматизирани системи за класифициране е поне толкова добро, колкото е нивото на точност, получено при изпитването за сертифициране;
д)
дневните контролни отчети, посочени в член 10, параграф 1, буква б).
4. В случаите, когато органът, извършващ проверката, не е част от държавната администрация, предвидените в параграфи 2 и 3 проверки се провеждат под физическия надзор на публичен орган при същите условия и поне веднъж годишно. Публичният орган бива информиран редовно относно констатациите на контролния орган.
Член 12
Доклади от инспекциите и последващи действия
1. Докладите от проверките, посочени в член 11, следва да се изготвят и да се съхраняват от националните контролни органи. В тези доклади следва по-конкретно да се съдържа броят на проверените кланични трупове, както и броят на онези кланични трупове, които са били неправилно класифицирани или идентифицирани. В тях освен това следва да се дават пълни подробности относно начина на представяне на кланичните трупове, а когато е целесъобразно - подробности относно тяхното съответствие с правилата на Общността.
2. Когато по време на проверки бъдат установени значителен брой случаи на неправилно класифициране или на идентифициране, което не е извършено в съответствие с правилата, установени по време на проверките, посочени в член 11:
а)
броят на проверените кланични трупове и честотата на проверките по места се увеличават;
б)
лицензите или разрешителните, предвидени в член 8 и член 9, параграф 1, могат да бъдат отнети.
Член 13
Пазарна цена за регистрация
1. Пазарната цена, която следва да бъде установена въз основа на скалата на Общността за класификация, посочена в член 42, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, е цената, платена на доставчика за животното, доставено в кланицата, без да се включва данък добавена стойност. Тази цена е изразена за 100 килограма тегло на кланичен труп, представен в съответствие с параграф 3 от настоящия член, претеглен и класифициран, докато е бил закачен на кука в кланицата.
2. Теглото, което следва да бъде отчетено, е теглото на топлия кланичен труп, измерено не по-късно от час, след като е било заклано животното.
Теглото на охладения кланичен труп се отнася към теглото на топлия кланичен труп, както е посочено в първа алинея, като се извадят 2 %.
3. За целите на установяване на пазарни цени трупът се представя без отстраняване на външните мазнини, а вратът е отрязан в съответствие с ветеринарно-санитарните изисквания:
а)
без бъбреци,
б)
без бъбречни тлъстини,
в)
без тазови тлъстини,
г)
без сухожилната част на диафрагмата,
д)
без мускулната част на диафрагмата,
е)
без опашка,
ж)
без гръбначен мозък,
з)
без тлъстини в областта на скротума,
и)
без тлъстини по вътрешната страна на бута,
й)
без югуларната вена и прилежащите тлъстини.
4. За прилагането на приложение V, буква А, точка V, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и чрез дерогация от параграф 3 от настоящия член отстраняването на външната мазнина включва само и единствено частичното отстраняване на тлъстините:
а)
от бутовете, филето и средните ребра;
б)
от широкия край на гърдите, външната аногенитална област и опашката;
в)
от вътрешната страна на бута.
5. Когато представянето на кланичния труп при претеглянето и класифицирането му, докато е бил закачен на кука, се различава от представянето, посочено в параграф 3, теглото на кланичния труп се коригира чрез прилагане на коригиращите фактори, посочени в приложение III, с цел да се премине от това представяне към референтното представяне. В този случай цената за всеки 100 килограма тегло от кланичен труп се коригира съответно.
Когато корекциите, посочени в първа алинея, са еднакви за цялата територия на държавата-членка, те се изчисляват на национална база. Когато подобни корекции варират за различните кланици, те се изчисляват индивидуално.
Член 14
Категории и класове за регистриране на пазарни цени
1. Регистрирането на пазарните цени на национално и общностно равнище на базата на скалата на Общността за класификация, посочена в член 42, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се извършва всяка седмица и се отнася за следните класове по конформация и степен на залоеност от петте категории, определени в приложение V, буква А, точка II от посочения регламент:
а)
трупове на млади некастрирани мъжки животни до две години: U2, U3, R2, R3, O2, O3;
б)
трупове на други некастрирани мъжки животни: R3;
в)
трупове на кастрирани мъжки животни: U2, U3, U4, R3, R4, O3, O4;
г)
трупове на женски животни, които са се отелвали: R3, R4, O2, O3, O4, P2, P3;
д)
трупове на други женски животни: U2, U3, R2, R3, R4, O2, O3, O4.
2. Държавите-членки вземат решение дали територията им да се състои от един-единствен район или да бъде разделена на повече райони. Това решение се взема въз основа на:
а)
размера на територията;
б)
наличието на административни деления, ако има такива;
в)
варирането на цените на географски принцип.
Обединеното кралство обаче се състои от поне два района, а именно Великобритания и Северна Ирландия, които могат да бъдат подразделени на базата на критериите, посочени в първа алинея.
Член 15
Представителни цени
1. Регистрирането на цените може да се извършва от следните лица:
а)
операторите на кланици, извършващи клане на 20 000 или повече възрастни говеда годишно, отгледани в тях или за тях и/или възрастни говеда, закупени от тях;
б)
операторите на кланици, определени от държавата-членка, извършващи клане на по-малко от 20 000 възрастни говеда годишно, отгледани от тях или за тях и/или възрастни говеда, закупени от тях;
в)
всяко физическо или юридическо лице, което годишно изпраща за клане 10 000 или повече възрастни говеда в кланица; и
г)
всяко физическо или юридическо лице, определено от държавата-членка, което годишно изпраща за клане по-малко от 10 000 възрастни говеда в кланица.
Държавата-членка гарантира регистрирането на цените поне на:
а)
25 % от закланите животни в тези нейни райони, които обхващат заедно поне 75 % от общия брой заклани животни в тази държава-членка, и
б)
30 % от възрастните говеда, заклани на нейна територия.
2. Регистрираните съгласно параграф 1 цени са тези, които се отнасят до възрастните говеда, заклани по време на съответния период на регистрация, на базата на теглото на охладения кланичен труп, както е установено в член 13, параграф 2, втора алинея.
В случай на кланица, която коли възрастни говеда, отгледани в нея или за нея, регистрираната цена е средната цена, заплатена за кланични трупове от еквивалентна категория или клас, заклани през същата седмица в тази кланица.
Записите на регистрираните цени за всеки клас, посочен в член 14, параграф 1, съдържат информация за средното тегло на кланичните трупове, за които се отнасят, и дали са били коригирани или не, за да се вземе предвид всеки от елементите, посочени в член 13.
Член 16
Изчисляване на седмичните цени
1. Цените, регистрирани в съответствие с член 15, в периода от понеделник до неделя, следва:
а)
да се докладват в писмена форма или по електронен път на компетентните органи на държавата-членка от оператора на кланицата или съответното физическо или юридическо лице до деня, определен от държавата-членка, или
б)
по избор на държавата-членка да се предоставят на разположение на нейните компетентни органи в кланицата или в сградите, където се помещава физическото или юридическото лице.
Въпреки това, когато дадена държава-членка е учредила комитет за определяне на цените за даден район и когато членовете на такъв комитет представляват поравно купувачите и продавачите на възрастни говеда и кланични трупове на възрастни говеда, като председателят е назначен от компетентния орган, тази държава-членка може да предвиди цените и данните да бъдат изпратени директно на председателя на комитета в съответния район. В случай че държавата-членка не е предвидила такава възможност, компетентният орган ги изпраща на председателя на този комитет. Председателят гарантира, че произходът на всяка от цените не може да бъде идентифициран, когато се съобщава на членовете на комитета.
2. Обявените цени са средните цени на клас.
3. Всяка кланица или физическо или юридическо лице, посочени в член 15, параграф 1, първа алинея, които извършват допълнителни плащания на доставчици на възрастни говеда или кланични трупове на възрастни говеда, в случай че тези плащания не са взети под внимание в обявените цени, уведомяват компетентния орган на своята държава-членка за последното допълнително плащане, извършено от тях и за периода, за който то се отнася. След това те уведомяват държавата-членка за сумата на всички допълнителни плащания всеки път, когато се извършва такова плащане.
4. Компетентният орган на държавата-членка определя средни цени на район за всеки клас, посочен в член 14, параграф 1, от цените, обявени пред него съгласно параграф 1 от настоящия член.
Комитетите, посочени в настоящия член, параграф 1, втора алинея, определят средни цени на район за всеки клас, посочен в член 14, параграф 1, от цените, обявени пред тях съгласно параграф 1 от настоящия член, и ги съобщават на компетентния орган на държавата-членка.
5. В случай на покупки по фиксирани цени, когато кланичните трупове в дадена партида се отнасят до не повече от три последователни класа по конформация и три последователни класа по степен на залоеност в рамките на една и съща категория, цената се взема предвид при определяне на цените съгласно параграф 4 за класа по конформация, в който са класифицирани най-голям брой кланични трупове, или ако същите са разделени поравно между класовете, за средния от тези класове, когато съществува такъв клас. Във всички други случаи цената не се взема под внимание.
Когато обаче покупките по фиксирани цени представляват по-малко от 35 % от общия брой заклани възрастни говеда в държавата-членка, тя може да реши да не взема под внимание цените за такива покупки при изчисленията съгласно параграф 4.
6. В такъв случай компетентният орган изчислява първоначална национална цена за всеки клас чрез съпоставяне на цените по райони, за да се отчете делът на броя заклани животни от съответната категория в района, за който те се отнасят, спрямо общия брой заклани животни от съответната категория в държавата-членка.
7. Компетентният орган коригира първоначалната национална цена, посочена в параграф 6:
а)
за да отчете всеки от елементите, посочени в член 13, в случай че още не е направена такава корекция;
б)
за да гарантира, че цената е изчислена на базата на теглото на охладения кланичен труп, както е посочено в член 13, параграф 2, втора алинея;
в)
за да отчете допълнителните плащания, направени, както е посочено в параграф 3, в случай че корекцията възлиза на поне 1 % от цената за въпросния клас.
При извършване на корекцията по буква в) компетентният орган разделя общата сума на допълнителните плащания, извършени в рамките на сектора за говеждо месо в съответната държава-членка през предходната финансова година, на общото годишно количество продукция в тонове от възрастни говеда, за които се обявяват цените.
8. В случай че съгласно становището на компетентния орган на държавата-членка обявените пред него цени:
а)
се отнасят за незначителен брой кланични трупове, той не взема под внимание тези цени;
б)
изглеждат недостоверни, той ги взема предвид само след като се увери, че те са достоверни.
Член 17
Седмично отчитане на цените пред Комисията
1. В съответствие с член 36 държавите-членки съобщават на Комисията цените, изчислени в съответствие с член 16, параграфи 4-7. Те не съобщават тези цени на никой друг орган, преди да са ги съобщили на Комисията.
2. Когато, при изключителни обстоятелства или поради сезонност на доставките, цените, отнасящи се до значителен брой кланични трупове от един или повече класове, посочени в член 14, параграф 1, не могат да бъдат регистрирани в дадена държава-членка или район, Комисията може да използва последните регистрирани цени за дадения клас/дадените класове преди това събитие; когато такова положение продължи повече от две последователни седмици, Комисията може да вземе решение да елиминира временно въпросния клас/въпросните класове за целите на отчитане на цените и за временно преразпределение на теглото или теглата, определени за тези класове.
Член 18
Средни цени на Общността
1. За дадена категория:
а)
средната цена на Общността за всеки от класовете по конформация и степен на залоеност, изброени в член 14, параграф 1, е среднопретеглената стойност на националните пазарни цени, регистрирани за класа. Претеглянето се базира на съотношението между броя заклани животни от този клас във всяка държава-членка и общия брой заклани животни от този клас в Общността;
б)
средната цена на Общността за всеки клас по конформация е среднопретеглената стойност на средните цени на Общността за класовете по степен на залоеност, съставляващи този клас по конформация. претеглянето се базира на съотношението между броя заклани животни от всеки клас по степен на залоеност и общия брой заклани животни от този клас по конформация в Общността;
в)
средната цена на Общността е среднопретеглената стойност на средните цени в Общността, посочени в буква а). Претеглянето се базира на съотношението между броя заклани животни във всеки клас, посочен в буква а), и общия брой заклани животни в Общността от тази категория.
2. Средната цена на Общността за всички категории заедно е среднопретеглената стойност на средните цени, посочени в параграф 1, буква в). Претеглянето се базира на съотношението между всяка категория и общия брой заклани възрастни говеда в Общността.
Член 19
Годишно информиране на Комисията от държавите-членки
Не по-късно от 15 април всяка година държавите-членки изпращат на Комисията:
а)
поверителен списък на кланиците, регистриращи цени съгласно член 15, параграф 1, буква а) или б), посочващ броя заклани възрастни говеда за всяка кланица и ако е възможно, тоновете кланично тегло за предходната календарна година;
б)
поверителен списък на физическите или юридическите лица, регистриращи цени съгласно член 15, параграф 1, буква в) или г), посочващ броя на закланите възрастни говеда, изпратени от тях за клане и ако е възможно, тоновете кланично тегло за предходната календарна година;
в)
списък на районите, за които са регистрирани цени, и определените претегляния за всеки от тях съгласно член 16, параграф 6.
ГЛАВА III
СЕКТОР НА СВИНСКОТО МЕСО
Член 20
Задължителна класификация на кланични трупове и дерогации от нея
1. Скалата на Общността за класификация на кланични трупове на свине, посочена в член 42, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, следва да се използва в кланиците за класифициране на всички кланични трупове, за да се даде възможност на производителите да получат справедливо заплащане въз основа на теглото и състава на свинете, които са доставили в кланицата.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да решат да направят прилагането на настоящата скала незадължително в кланиците:
а)
за които съответните държави-членки определят максимален брой заклани животни; този брой не може да надвишава 200 свине седмично средно на година;
б)
които колят само свине, родени и угоени в собствените им свинеферми, и които разфасоват всички получени кланични трупове.
Съответните държави-членки уведомяват Комисията за своето решение, посочено в първа алинея, определяйки максималния разрешен брой заклани животни за всяка кланица, освободена от прилагането на скалата на Общността.
Член 21
Претегляне, класифициране и маркиране
1. Кланичните трупове на свине се класифицират по време на претеглянето в съответствие с класификацията, определена в приложение V, буква Б, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
По отношение на свинете, заклани на тяхна територия, на държавите-членки може да бъде разрешено, в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, да позволяват класифицирането да се извършва преди претеглянето.
2. В съответствие с член 43, буква м), подточка iv) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 разпоредбите на приложение V, буква Б, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на параграф 1 от настоящия член по отношение на закланите на територията на държавите-членки свине не изключват използването на критерии за оценка в допълнение към теглото и определянето на съдържанието на постно месо.
3. Незабавно след класификацията кланичните трупове на свине се маркират с главни букви, уточняващи класа на кланичния труп или процента на установеното постно месо, както е посочено в приложение V, буква Б, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Буквите или числата трябва да бъдат високи поне два сантиметра. Всяко нетоксично, неизличимо и топлоустойчиво мастило може да бъде използвано за маркиране, както и всяка друга форма на постоянно маркиране, разрешена предварително от компетентните национални органи.
Без да се засягат разпоредбите на първа алинея, върху кланичния труп може да се маркира неговото тегло или други данни, считани за нужни.
Половинките кланични трупове се маркират на кожата на задния джолан или бута.
Етикет, закрепен по такъв начин, че да не може да бъде отстранен, без да се повреди, също е приемлива форма на маркиране.
4. Чрез дерогация от параграф 3 държавите-членки могат да определят, че не е необходимо да се маркират кланичните трупове на свине, когато е съставен протокол, съдържащ най-малко следните данни за всеки кланичен труп:
а)
индивидуална идентификация на кланичния труп по начин, който не допуска промяна;
б)
теглото на топлия кланичен труп; и
в)
установеното съдържание на постно месо.
Този протокол трябва да се съхранява в продължение на шест месеца и да бъде заверен като оригинал в деня на съставянето му от лице, натоварено с тази контролна функция.
Въпреки това, за да могат кланичните трупове да бъдат продавани неразфасовани в друга държава-членка, те трябва да бъдат маркирани в съответствие със съответния клас, предвиден в приложение V, буква Б, точка II от Регламент (ЕО) № 1234/2007, или в съответствие с процента, изразяващ съдържанието на постно месо.
5. Без да се засягат разпоредбите на приложение V, буква Б, точка III, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, преди претеглянето, класифицирането и маркирането от кланичните трупове не може да се отнема мастна, мускулна или друга тъкан.
Член 22
Тегло на кланичния труп
1. За целите на прилагането на член 42, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, теглото се отнася за представения охладен кланичен труп, както е описан в приложение V, буква Б, точка III от посочения регламент.
2. Трупът се претегля възможно най-бързо след клането, но не по-късно от 45 минути след клането на свинята.
Теглото на охладения кланичен труп се отнася към теглото на топлия кланичен труп, както е посочено в първа алинея, като се извадят 2 %.
Ако в дадена кланица периодът от 45 минути между клането и тегленето на свинята обикновено не може да бъде спазен, компетентният орган от съответната държава-членка може да позволи този период да бъде удължен, при условие че намалението от 2 %, посочено във втора алинея бъде намалено с 0,1 за всеки допълнително изминал четвърт час или част от него.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 теглото на охладения кланичен труп може да бъде изчислено с позоваване на предварително определени скали за абсолютни намаления на теглото, установени от държавите-членки в съответствие с характеристиките на тяхното поголовие свине и съобщени на Комисията. Използването на такива скали се разрешава в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, ако намаленията на индивидуалното тегло на кланичните трупове отговарят, доколкото е възможно, на намаленията, произтичащи от параграфи 1 и 2.
Член 23
Съдържание на постно месо в кланичните трупове на свине
1. За целите на прилагане на приложение V, буква Б, точка IV от Регламент (ЕО) № 1234/2007 съдържанието на постно месо в кланичните трупове на свине следва да бъде отношението между:
-
теглото на всички напречно набраздени червени мускули, доколкото те могат да бъдат отделени с нож, и
-
теглото на трупа.
Теглото на всички напречно набраздени червени мускули се получава или след пълното нарязване на трупа, или след частично нарязване на трупа, или от съчетаване между цялостно и частично нарязване на трупа чрез бърз национален метод, основан на статистически проверените методи, приети в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Нарязването, посочено във втора алинея, може да бъде заместено с оценяване на процента на постно месо посредством пълно нарязване с компютърно управляван томографски апарат, при условие че са представени достатъчно задоволителни резултати от нарязването.
2. Стандартният статистически метод за оценяване на съдържанието на постно месо в кланичните трупове на свине, разрешен като метод за класификация по смисъла на приложение V, буква Б, точка IV от Регламент (ЕО) № 1234/2007, е или обикновеният метод на най-малките квадрати, или методите за съкращаване и привеждане под общ знаменател, но може да се използват и други доказани статистически методи.
Методът се основава на представителни проби от съответните национални или регионални производства на свинско месо, които се състоят най-малко от 120 кланични трупа, чието съдържание на постно месо е било потвърдено в съответствие с метода за дисекция, описан в приложение IV към настоящия регламент. Ако се използват методи за множествено вземане на проби, съответствието се измерва поне на 50 кланични трупа, а точността е поне равна на тази, получена при използване на стандартния статистически метод за 120 кланични трупа, като се използва методът, описан в приложение IV.
3. Методите за оценка се разрешават само ако предсказуемостта на квадратния корен от средноквадратичните грешки (RMSEP), изчислена чрез техниката на кръстосано потвърждаване или чрез тестове за изпитване върху представителна извадка върху най-малко 60 кланични трупа, е по-малка от 2,5. В допълнение всички извънредни стойности се включват в изчисляването на RMSEP.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията с протокол методите на класификация, които желаят да бъдат разрешени на тяхна територия, като описват опита за разрязване и указват принципите, на които се основават тези методи, както и предвижданите уравнения за оценка на процента постно месо. Протоколът следва да съдържа две части и да включва елементите, посочени в приложение V. Първата част на протокола се представя на Комисията преди началото на опита за разрязване.
Прилагането на методите за класификация на територията на една държава-членка се разрешава в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и въз основа на протокола.
5. Прилагането на методи за класификация трябва да отговаря във всички свои елементи на описанието, дадено в решението на Общността, което ги разрешава.
Член 24
Проверки на място
1. Класификацията, претеглянето и маркирането на кланичните трупове на свине в предприятията, посочени в член 20, се проверяват на място без предварително предупреждение от орган, който е независим от агенциите за класифициране и от предприятията.
Въпреки това изискването за независимост на агенцията за класифициране не се прилага в случаите, когато такива проверки се провеждат от самия компетентен орган.
2. Проверките трябва да се извършват поне два пъти на всеки три месеца във всички одобрени предприятия, в които седмично са заклани 200 или повече свине като средногодишен брой.
Въпреки това в одобрените предприятия, където седмично са заклани по-малко от 200 свине като средногодишен брой, държавите-членки определят честота на проверките.
3. За прилагане на разпоредбите на параграфи 1 и 2 държавите-членки:
а)
определят обхвата на проверките на базата на тяхната оценка на риска, и по-специално като вземат предвид броя на закланите свине в съответните кланици и констатациите, направени по време на предишните проверки в тези кланици;
б)
уведомяват Комисията за взетите от тях мерки за прилагане на посочените разпоредби най-късно до 1 юли 2009 г. и след това в срок от един месец след евентуалните изменения, за които трябва да бъде съобщено.
4. В случаите, когато отговорният за проверките орган не е част от държавната администрация, предвидените в параграфи 1 и 2 проверки се провеждат под физическия надзор на публичен орган при същите условия и най-малко веднъж годишно. Публичният орган следва да бъде редовно информиран относно констатациите на органа, който отговаря за проверките.
Член 25
Пазарна цена на кланичните трупове на свине в държавите-членки
1. Пазарната цена на кланичните трупове на свине в държава-членка е равна на средната стойност на котировките за кланични трупове на свине, записани на представителните пазари или центровете за котировки на държавата-членка.
2. Цената, посочена в параграф 1, се определя, като се използват котировки, записани за претегляне на кланични трупове:
-
от 60 до не повече от 120 kg от степен Е,
-
от 120 до не повече от 180 kg от степен R.
Изборът на тегловни категории и всяка дейност по претеглянето се извършват от заинтересованата държава-членка; последната информира Комисията за това.
3. Държавите-членки следва да уведомят Комисията за представителните пазари или за центровете за котировки, посочени в параграф 1, най-късно до 1 юли 2009 г. и след това в срок от един месец след евентуалните изменения, за които трябва да бъде съобщено.
Комисията съобщава посочената в първа алинея информация на държавите-членки.
Член 26
Средна цена в Общността
1. Средната пазарна цена на Общността за кланични трупове на свине, посочена в членове 17 и 37 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определя на основата на цените при влизане в кланицата, без ДДС, платими на доставчиците на живи свине.
2. Цените, определени съгласно параграф 1, включват стойността на непреработената карантия и животински отпадъци и се изразяват за 100 kg охладени кланични трупове на свине:
-
представени в съответствие с референтното представяне, посочено в приложение V, буква Б, точка III, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и
-
претеглени и класифицирани на кука в кланицата, като записаното тегло е на охладен кланичен труп, в съответствие с методите, предвидени в член 22 от настоящия регламент.
3. За изчисляването на пазарната цена на Общността, както е предвидено в параграф 1, записаните цени във всяка държава-членка се съпоставят, като се използват коефициенти, изразяващи относителния дял на броя на свинете във всяка държава-членка.
Коефициентите, посочени в първа алинея, се определят на базата на броя свине, преброени в началото на декември всяка година в съответствие с Директива 93/23/ЕИО на Съвета (16).
Член 27
Седмично отчитане на котировки пред Комисията
1. В съответствие с член 36 държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
котировките, определени в съответствие с член 25, параграф 1 и член 26, параграфи 1 и 2;
б)
представителните котировки за малки прасета на глава средно живо тегло приблизително 20 kg.
2. Когато Комисията не получи една или повече котировки, тя взема под внимание последната налична котировка. В случаите, когато котировката(ите) липсва(т) за трета последователна седмица, Комисията повече не взема предвид въпросната(ите) котировка(и).
3. По искане на Комисията държавите-членки съобщават, когато разполагат с такава, следната информация относно продуктите, обхванати от приложение I, част XVII от Регламент (ЕО) № 1234/2007:
а)
пазарните цени в държавите-членки на продукти, внасяни от трети страни;
б)
цените на представителните пазари на трети страни.
ГЛАВА IV
СЕКТОР НА ОВЧЕТО МЕСО
Член 28
Критерии за определяне на кланични трупове на леки агнета
1. За прилагане на критериите, посочени в приложение V, буква В, точка III, подточка 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се прилагат разпоредбите, установени в приложение VI към настоящия регламент.
2. Цветът на месото, посочен в приложение VI, се определя на хълбока на rectus abdominis в съответствие със стандартизирана цветова схема.
Член 29
Допълнителни разпоредби относно класовете по конформация и степен на залоеност, теглото на кланичния труп и цвета на месото
Допълнителните разпоредби за определяне на класовете по конформация и степента на залоеност, посочени в приложение V, буква В, точка III от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са изложени в приложение VII към настоящия регламент.
Член 30
Класифициране и идентифициране
1. Класифицирането и идентифицирането, посочени в приложение V, буква В, точки III и V от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се извършват в самата кланица.
2. Класифицирането, идентифицирането и претеглянето на кланичния труп се извършват не по-късно от един час след като животното е било заклано.
3. Идентифицирането на кланични трупове или половинки трупове, класифицирани съгласно скалата, посочена в член 42, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в участващите предприятия се извършва посредством маркиране, посочващо категорията и класа по конформация и степента на залоеност.
Това маркиране се извършва чрез полагане на печат, като се използва незаличимо и нетоксично мастило, съгласно метод, одобрен от компетентните национални органи.
Категориите се определят, както следва:
а)
L: трупове от овце под 12-месечна възраст (агнета),
б)
S: трупове от други овце.
4. Държавите-членки могат да разрешат замяна на маркирането чрез използване на несменяем и здраво закрепен етикет.
Член 31
Класификация от квалифицирани класификатори
Държавите-членки гарантират провеждането на тази класификация от достатъчно квалифицирани класификатори. Държавите-членки определят такива лица чрез процедура за предоставяне на одобрение или чрез определяне на отговорен орган за тази цел.
Член 32
Проверки на място
1. Работата на класификаторите, посочени в член 31, както и класификацията и идентифицирането на кланични трупове в участващите предприятия, се проверяват на място без предварително предупреждение от орган, определен от държавата-членка и независим от агенцията за класифициране и от участващите предприятия.
Въпреки това изискването за независимост спрямо агенциите за класифициране не се прилага в случаите, когато такива проверки се провеждат от самия компетентен орган.
В случаите, когато отговорният за проверките орган не е част от държавната администрация, предвидените в първа алинея проверки се провеждат при същите условия най-малко веднъж годишно под физическия надзор на публичен орган. Публичният орган бива информиран редовно относно констатациите на органа, който отговаря за проверките.
2. Проверките трябва да се извършват поне веднъж на всеки три месеца във всички участващи предприятия, които извършват класификация и в които седмично са заклани 80 или повече овце като средногодишен брой. Всяка проверка задължително включва поне 40 произволно избрани кланични трупа.
Въпреки това в участващите предприятия, в които седмично са заклани по-малко от 80 овце като средногодишен брой, държавите-членки определят честота на проверките и минималния брой кланични трупове за проверка на базата на тяхната оценка на риска, и по-специално като вземат предвид броя на закланите овце в съответните предприятия и констатациите, направени по време на предишните проверки в тези предприятия.
Член 33
Пазарна цена за регистрация
1. Пазарната цена, установявана на базата на скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на овце, посочена в член 42, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, следва да бъде цената на входа на кланицата, без ДДС, платена на доставчика на агнета с произход от Общността. Тази цена се изразява на 100 kg тегло на кланичен труп, представен съгласно референтното представяне, установено в приложение V, буква В, точка IV от Регламент (ЕО) № 1234/2007, претеглен и класифициран на кука в кланицата.
2. Теглото, което следва да бъде отчетено, е теглото на топлия кланичен труп, коригирано с оглед загубата на тегло при охлаждане. Държавите-членки информират Комисията за използваните коефициенти за корекция.
3. Когато представянето на кланични трупове след претегляне и класифициране на куката се различава от референтното представяне, държавите-членки коригират теглото на трупа чрез прилагането на коефициентите за корекция, предвидени в приложение V, буква В, точка IV, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Държавите-членки уведомяват Комисията за използваните коефициенти за корекция.
Член 34
Отчитане на цените пред Комисията
1. Държавите-членки, чието производство на овче месо надвишава 200 тона годишно, предават на Комисията поверителен списък с кланици или други предприятия, участващи в определянето на цените съгласно скалата на Общността (наричани по-долу „участващи предприятия“) заедно с указание за приблизителното годишно производство на тези участващи предприятия.
2. В съответствие с член 36 държавите-членки, посочени в параграф 1, съобщават на Комисията средната цена за всяко качество агнета по скалата на Общността за всички участващи предприятия, заедно с указание за дела на всяко качество. Въпреки това, когато едно качество съставлява по-малко от 1 % от общото количество, не е необходимо да се докладва цената. Държавите-членки съобщават на Комисията също и средната цена въз основа на теглото за всички агнета, класифицирани според всяка скала, използвана за целите на докладване на цените.
Въпреки това на държавите-членки се разрешава да подразделят цената, докладвана за всеки от класовете по конформация и степен на залоеност, предвидени в приложение V, буква В, точка III, подточка 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, на базата на теглото. Терминът „качество“ означава комбинация от класовете по конформация и степента на залоеност.
Член 35
Средни цени на Общността
За изчисляване на средните цени на Общността на кланични трупове на агнета се претеглят цените, посочени в член 34, параграф 2, посредством коефициентите, отразяващи относителния дял от производството на овче месо във всяка държава-членка спрямо общото количество на произведеното в Общността овче месо.
ГЛАВА V
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Седмично отчитане на цени пред Комисията
1. Не по-късно от 12:00 часа брюкселско време всяка сряда държавите-членки изпращат на Комисията пазарните цени или котировките, посочени в член 17, параграф 1, член 27, параграф 1 и член 34, параграф 2 от настоящия регламент.
Цените или квотите се отнасят за периода от понеделник до неделя, предхождащ седмицата, в която е предадена информацията.
Отчетените цени или квоти са посочени в евро или където е приложимо, в националната валута.
2. Съобщенията, посочени в параграф 1, се правят по електронен път, като се използва формулярът, предоставен на държавите-членки от Комисията.
Член 37
Периодично преразглеждане на тегловните коефициенти
1. Тегловните коефициенти, посочени в член 18, член 26, параграф 3 и член 35 от настоящия регламент, следва да се преразглеждат периодично, като се вземат предвид тенденциите, отразени на национално и общностно равнище.
2. За всяко преразглеждане, посочено в параграф 1, Комисията съобщава на държавите-членки изменените тегловни коефициенти.
Член 38
Инспекционен комитет на Общността
1. Инспекционният комитет на Общността, предвиден в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, наричан по-долу „комитета“, е натоварен да извършва проверките на място, които се отнасят до:
а)
прилагането на разпоредбите относно скалите на Общността за класификация на кланичните трупове на говеда и овце;
б)
регистрирането на пазарните цени в съответствие със скалите за класификация;
в)
класифицирането, идентифицирането и маркирането на продукти в рамките на изкупуването при публична интервенция в сектора на говеждото и телешкото месо, предвидено в член 6, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. Комитетът се състои от максимум:
а)
трима експерти от Комисията, като един от тях действа в качеството на председател на комитета;
б)
един експерт от съответната държава-членка;
в)
осем експерти от други държави-членки.
Държавите-членки назначават експерти въз основа на тяхната независимост и квалификация, особено в областта на класификацията на кланични трупове и регистриране на пазарните цени, както и на базата на спецификата на работата, която трябва да се извърши.
Експертите при никакви обстоятелства не използват за лични цели и не разпространяват информацията, получена във връзка с работата на комитета.
3. Инспекциите се извършват в кланиците, пазарите на месо, интервенционните центрове, центровете за определяне на котировки и регионалните и централните служби, които отговарят за прилагането на разпоредбите, посочени в параграф 1.
4. Инспекциите се извършват на редовни интервали от време в държавите-членки, като тяхната честота може да варира, по-специално в зависимост от относителния обем производство на говеждо и овче месо в посетената държава-членка или проблемите, свързани с прилагането на скалите за класификация.
Програмата за инспекциите се изготвя от Комисията след консултация с държавите-членки. Представители на посещаваната държава-членка могат да участват в процеса на извършване на проверките.
Всяка държава-членка организира посещенията, които се провеждат на нейна територия, съгласно изискванията, определени от Комисията. За тази цел 30 дни преди началото на проверката държавата-членка предоставя подробна програма на предвидените посещения на Комисията, като последната може да поиска в нея да бъдат внесени изменения.
Комисията информира държавите-членки, колкото е възможно по-рано преди всяко посещение, за програмата и последователността ѝ.
5. В края на всяко посещение членовете на комитета, както и представителите на посещаваната държава-членка провеждат заседание за преглед на резултатите. На това заседание членовете на комитета правят заключения за посещението по точките, посочени в параграф 1.
Председателят на комитета изготвя доклад относно извършените проверки, в който се представят заключенията, посочени в първа алинея. Този доклад се изпраща в най-кратък срок на посетената за инспекция държава-членка, а след това и на останалите държави-членки.
Ако в доклада, посочен във втора алинея, са отразени недостатъци в някои от различните области на дейност, които са били обект на проверка, или са направени препоръки с цел подобряване на методиката на работа не по-късно от три месеца от датата на представяне на доклада, държавите-членки са длъжни да информират Комисията относно всички промени, които са предвидени или извършени.
6. Пътните и дневните разходи на членовете на комитета се поемат от Комисията съгласно правилата, приложими при възстановяването на пътните и дневните разходи на лицата, които са ангажирани от Комисията в качеството им на експерти.
Член 39
Мерки, които се предприемат от държавите-членки
1. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да:
а)
осигурят прилагането на разпоредбите на настоящия регламент;
б)
гарантират точността на отчетените цени в съответствие с член 17, параграф 1, член 27, параграф 1 и член 34, параграф 2 от настоящия регламент;
в)
накажат измамите, особено подправяне и използване с цел измама на печати и етикети или класифициране, което се извършва от персонал без лиценз.
2. Държавите-членки информират в най-кратък срок Комисията за мерките, посочени в параграф 1.
Член 40
Регламенти (ЕИО) № 563/82, (ЕИО) № 2967/85, (ЕИО) № 344/91, (ЕО) № 295/96, (ЕО) № 103/2006, (ЕО) № 1128/2006, (ЕО) № 908/2006, (ЕО) № 1319/2006, (ЕО) № 710/2008, (ЕО) № 22/2008 и Решение 83/471/ЕИО се отменят.
Позоваванията на отменените регламенти и решение се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието в приложение VIII.
Член 41
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2009 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2008 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 1249/2008 DE LA COMMISSION
du 10 décembre 2008
portant modalités d’application des grilles communautaires de classement des carcasses de bovins, de porcins et d’ovins et de la communication des prix y afférents
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil du 22 octobre 2007 portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole et dispositions spécifiques en ce qui concerne certains produits de ce secteur (règlement «OCM unique») (1), et notamment son article 43, point m), en liaison avec son article 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 204, paragraphe 2, point h), du règlement (CE) no 1234/2007, ledit règlement s’applique, en ce qui concerne les grilles communautaires de classement des carcasses, à compter du 1er janvier 2009. Il convient donc d’adopter et d’appliquer à compter du 1er janvier 2009 les modalités d’application de ces grilles communautaires et de la communication des prix y afférents par les États membres.
(2)
Les règles relatives à l’application des grilles communautaires de classement des carcasses sont établies dans plusieurs actes, et notamment dans les règlements (CEE) no 563/82 de la Commission du 10 mars 1982 portant modalités d’application du règlement (CEE) no 1208/81 pour la constatation des prix de marché de gros bovins sur base de la grille communautaire de classement des carcasses (2), (CEE) no 2967/85 du 24 octobre 1985 établissant les modalités d’application de la grille communautaire de classement des carcasses de porcs (3), (CEE) no 344/91 du 13 février 1991 établissant les modalités d’application du règlement (CEE) no 1186/90 du Conseil portant extension du champ d’application de la grille communautaire de classement des carcasses de gros bovins (4), (CE) no 295/96 du 16 février 1996 portant modalités d’application du règlement (CEE) no 1892/87 du Conseil en ce qui concerne la constatation des prix de marché des gros bovins sur base de la grille communautaire de classement des carcasses (5), (CE) no 103/2006 du 20 janvier 2006 arrêtant des dispositions complémentaires pour l’application de la grille communautaire de classement des carcasses de gros bovins (6), (CE) no 908/2006 du 20 juin 2006 établissant la liste des marchés représentatifs pour le secteur de la viande de porc dans la Communauté (7), (CE) no 1128/2006 du 24 juillet 2006 relatif au stade de commercialisation auquel se réfère la moyenne des prix du porc abattu (8), (CE) no 1319/2006 du 5 septembre 2006 concernant certaines communications réciproques des États membres et de la Commission dans le secteur de la viande de porc (9), (CE) no 710/2008 du 24 juillet 2008 fixant pour l’exercice 2008/2009 les coefficients de pondération servant au calcul du prix communautaire de marché du porc abattu (10), (CE) no 22/2008 du 11 janvier 2008 établissant les modalités de la grille communautaire de classement des carcasses d’ovins (11), ainsi que dans la décision 83/471/CEE de la Commission du 7 septembre 1983 relative au comité de contrôle communautaire pour l’application de la grille de classement des carcasses de gros bovins (12). Pour des raisons de clarté et de rationalité, il y a lieu de remplacer lesdits règlements et ladite décision par un seul acte.
(3)
L’article 42, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1234/2007 prévoit que les grilles communautaires de classement des carcasses de gros bovins et de porcs s’appliquent conformément à certaines règles établies à l’annexe V dudit règlement et que les États membres peuvent également appliquer une grille communautaire pour le classement des carcasses d’ovins.
(4)
L’article 42, paragraphe 1, point a), du règlement (CE) no 1234/2007 prévoit que la grille communautaire de classement des carcasses dans le secteur de la viande bovine s’applique aux carcasses de gros bovins. À l’annexe III, partie IV, point 2, dudit règlement, le gros bovin est défini par rapport au poids vif de l’animal. Sans préjudice de cette définition et afin de garantir une application uniforme, il y a lieu d’autoriser les États membres à rendre obligatoire l’application de la grille communautaire pour les carcasses de bovins d’un âge déterminé sur la base du système d’identification et d’enregistrement prévu par le règlement (CE) no 1760/2000 du Parlement européen et du Conseil du 17 juillet 2000 établissant un système d’identification et d’enregistrement des bovins et concernant l’étiquetage de la viande bovine et des produits à base de viande bovine (13). Il convient d’utiliser également ce système d’identification et d’enregistrement pour la répartition des carcasses entre les catégories A et B, conformément au point A II de l’annexe V du règlement (CE) no 1234/2007.
(5)
En vue d’assurer un classement uniforme des carcasses de gros bovins et d’ovins dans la Communauté, il y a lieu de préciser la définition des classes de conformation et d’état d’engraissement visées aux points A III et C III de l’annexe V du règlement (CE) no 1234/2007.
(6)
Le point A III de l’annexe V du règlement (CE) no 1234/2007 prévoit une classe de conformation S pour les carcasses des bovins avec doubles muscles (type culard). Étant donné que cette classe de conformation particulière reflète les caractéristiques particulières du cheptel bovin dans certains États membres, il convient de prévoir que les États membres aient la possibilité d’utiliser la classe de conformation S.
(7)
Conformément à l’article 43, point m) iii), du règlement (CE) no 1234/2007, des dérogations à l’obligation générale relative au classement des carcasses de gros bovins peuvent être accordées aux États membres qui le demandent pour certains petits établissements. Sur la base de l’expérience acquise avec l’application de la grille communautaire de classement, les États membres considèrent qu’il est indiqué d’accorder une telle dérogation aux abattoirs qui n’abattent pas plus de 75 gros bovins par semaine en moyenne annuelle. La Commission estime cette dérogation justifiée, compte tenu du volume de production limité de ces abattoirs. Pour les mêmes raisons, une telle dérogation est également prévue à l’article 2, paragraphe 2, premier tiret, du règlement (CEE) no 344/1991. Par conséquent, afin de simplifier l’application de l’article 43, point m) iii), deuxième tiret, du règlement (CE) no 1234/2007, il convient d’autoriser les États membres à accorder eux-mêmes cette dérogation.
(8)
L’article 43, point m) iv), du règlement (CE) no 1234/2007 prévoit qu’il y a lieu d’autoriser les États membres à ne pas appliquer la grille de classement des carcasses de porcs. Il convient que cette disposition s’applique en particulier aux petits abattoirs qui, en moyenne, n’abattent pas plus de 200 porcs par semaine.
(9)
Afin de garantir une application précise des grilles communautaires de classement, il y a lieu de préciser les conditions et méthodes pratiques relatives au classement, à la pesée et à l’identification des carcasses de gros bovins, de porcs et d’ovins, en vue d’améliorer la transparence du marché.
(10)
Toutefois, il est nécessaire de prévoir certaines dérogations, en particulier en ce qui concerne le délai applicable au classement et à la pesée des carcasses en cas de défaillance des techniques de classement automatisé, l’emplacement sur les carcasses des cachets ou étiquettes portant la mention du classement et les abattoirs qui désossent eux-mêmes toutes les carcasses. En ce qui concerne les carcasses de porcs, il convient que le poids soit celui de la carcasse froide, calculé en appliquant au résultat de la pesée un coefficient de conversion à déterminer. Il y a lieu que ce coefficient varie en fonction du délai entre la pesée et l’égorgement du porc. Il convient dès lors de pouvoir l’adapter en conséquence.
(11)
Il y a lieu d’informer les personnes physiques ou morales qui font procéder aux opérations d’abattage de bovins du résultat du classement des animaux livrés à l’abattage. Il convient que cette communication comprenne également certaines informations complémentaires afin de garantir une totale transparence vis-à-vis des fournisseurs.
(12)
Afin de garantir la précision et la fiabilité du classement des carcasses de gros bovins et d’ovins, il y a lieu que ce classement soit effectué par du personnel possédant les qualifications nécessaires, sanctionnées par une licence ou un agrément.
(13)
Afin d’autoriser des méthodes de substitution à l’évaluation visuelle directe de la conformation et de l’état d’engraissement des carcasses de gros bovins, des techniques de classement automatisé peuvent être introduites lorsqu’elles reposent sur des méthodes statistiquement fiables. Il convient de subordonner l’autorisation de techniques de classement automatisé au respect de certaines conditions et exigences ainsi que d’une tolérance maximale d’erreur statistique dans le classement, qui doit être précisée.
(14)
Il y a lieu de prévoir la possibilité de modifier, après l’octroi d’une licence, les spécifications techniques des techniques de classement automatisé pour le classement des carcasses de gros bovins afin d’en améliorer la précision. Cependant, il convient que de telles modifications soient soumises à l’approbation préalable des autorités compétentes, lesquelles doivent s’assurer que les modifications permettent d’atteindre au moins le même niveau de précision.
(15)
La valeur d’une carcasse de porc est déterminée en particulier par la viande maigre qu’elle comporte par rapport à son poids. Afin que la teneur en viande maigre soit estimée sur une base objective, il convient de procéder à l’estimation en mesurant certaines parties anatomiques de la carcasse au moyen de méthodes agréées et statistiquement éprouvées. Si plusieurs méthodes peuvent être appliquées pour l’estimation de la teneur en viande maigre d’une carcasse de porc, il est nécessaire de veiller à ce que le choix de la méthode ne modifie pas la teneur estimée en viande maigre. En ce qui concerne la détermination de la valeur commerciale de la carcasse de porc, il convient d’autoriser également l’application de critères d’évaluation autres que le poids et la teneur estimée en viande maigre.
(16)
À l’annexe V, point C III, du règlement (CE) no 1234/2007, il est prévu que les carcasses d’ovins soient réparties dans plusieurs classes sur la base de la conformation et de l’état d’engraissement. Toutefois, d’autres critères, en particulier le poids, la couleur de la viande et l’état d’engraissement, peuvent être utilisés pour les carcasses d’agneau d’un poids inférieur à 13 kilogrammes.
(17)
Il convient que la fiabilité du classement de carcasses de gros bovins, de porcins et d’ovins soit soumise à des contrôles sur place réguliers, effectués par des organismes indépendants des établissements inspectés. Il y a lieu de fixer les conditions et exigences minimales relatives à ces contrôles, y compris celles qui concernent les rapports de contrôle et les actions de suivi éventuelles. Si le classement des carcasses de gros bovins est effectué au moyen de techniques de classement automatisé, il convient d’arrêter des dispositions complémentaires relatives aux contrôles sur place, et notamment de prévoir une fréquence accrue de ces contrôles au cours de la période initiale, après l’octroi de la licence.
(18)
En vue de disposer de prix comparables dans la Communauté pour les carcasses de bovins, de porcins et d’ovins, il est nécessaire de prévoir que la constatation des prix se rapporte à un stade de commercialisation bien précis. En outre, il y a lieu de déterminer la présentation de référence communautaire des carcasses de gros bovins et d’ovins. Il y a lieu de déterminer également certains facteurs de correction afin d’adapter les présentations utilisées dans certains États membres à la présentation de référence communautaire.
(19)
Afin que les prix des carcasses constatés soient représentatifs de la production des États membres dans le secteur des viandes bovine, porcine et ovine, il est nécessaire de définir les catégories et classes ainsi que certains critères permettant de déterminer les établissements ou personnes pour lesquels la communication des prix doit être obligatoire.
(20)
Aux fins de la communication des prix des carcasses de bovins, il y a lieu d’autoriser les États membres à décider si leur territoire doit être divisé en régions et, dans l’affirmative, quel doit en être le nombre. Il convient de prévoir que la communication des prix pour le Royaume-Uni concerne deux régions, à savoir la Grande-Bretagne et l’Irlande du Nord.
(21)
Dans le cas où les États membres ont institué des comités régionaux pour déterminer les prix des carcasses de gros bovins, il y a lieu de prévoir que leurs membres garantissent une approche équilibrée et objective et que les prix déterminés par ces comités soient pris en considération dans le calcul des prix nationaux.
(22)
Dans le cas où les fournisseurs de gros bovins bénéficient de paiements supplémentaires, il convient que les établissements ou personnes qui doivent communiquer les prix soient tenus d’apporter certaines corrections aux prix, afin d’éviter toute distorsion dans le calcul des prix moyens nationaux.
(23)
Il y a lieu de définir la méthode pratique à utiliser par les États membres pour calculer les prix hebdomadaires moyens. Il convient que ces prix soient communiqués à la Commission selon une fréquence hebdomadaire et qu’ils servent de base au calcul des prix moyens pondérés à l’échelle communautaire.
(24)
En vue d’assurer un contrôle de la communication des prix des carcasses de gros bovins, de porcins et d’ovins, il convient que les États membres soient tenus de transmettre périodiquement certaines informations à la Commission.
(25)
Afin de garantir une application uniforme dans la Communauté des grilles communautaires de classement des carcasses de bovins et d’ovins, l’article 42, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007 prévoit que des vérifications sur place sont effectuées par un comité de contrôle communautaire composé d’experts de la Commission et d’experts désignés par les États membres. Il convient d’arrêter les modalités d’application relatives à la composition et au fonctionnement dudit comité.
(26)
Il est nécessaire de prévoir que les États membres prennent certaines mesures afin de garantir l’application correcte des grilles communautaires de classement, de veiller à l’exactitude des prix communiqués et de sanctionner les infractions. En outre, il convient que les États membres soient tenus d’informer la Commission de ces mesures.
(27)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion de l’organisation commune des marchés agricoles,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
CHAMP D’APPLICATION
Article premier
Champ d’application
Le présent règlement fixe les modalités d’application des grilles communautaires de classement des carcasses de bovins, de porcins et d’ovins et de la communication des prix du marché y afférents, conformément à l’article 43, point m), du règlement (CE) no 1234/2007.
CHAPITRE II
SECTEUR DE LA VIANDE BOVINE
Article 2
Champ d’application et dispositions générales
1. La grille communautaire de classement des carcasses dans le secteur de la viande bovine s’applique aux carcasses de gros bovins.
2. Sans préjudice de l’annexe III, partie IV 2, du règlement (CE) no 1234/2007, les États membres peuvent décider que la grille communautaire visée au paragraphe 1 s’applique aux carcasses de bovins âgés de 12 mois ou plus au moment de l’abattage.
3. Pour l’application du point A II de l’annexe V du règlement (CE) no 1234/2007, les carcasses de jeunes animaux mâles non castrés de moins de deux ans (catégorie A) et les carcasses d’autres animaux mâles non castrés (catégorie B) se distinguent par l’âge des animaux.
4. L’âge des bovins visé aux paragraphes 2 et 3 est vérifié sur la base des informations disponibles dans le système d’identification et d’enregistrement des bovins établi dans chaque État membre conformément au titre I du règlement (CE) no 1760/2000.
Article 3
Dispositions complémentaires relatives aux classes de conformation et d’état d’engraissement
Des dispositions détaillées complémentaires relatives aux définitions des classes de conformation et d’état d’engraissement visées à l’annexe V, point A III, du règlement (CE) no 1234/2007 sont établies à l’annexe I du présent règlement.
Article 4
Classe de conformation S
La classe de conformation S visée à l’annexe V, point A III, du règlement (CE) no 1234/2007 peut être utilisée par les États membres pour tenir compte des caractéristiques particulières de leur cheptel bovin.
Article 5
Dérogation au classement obligatoire des carcasses
Les États membres peuvent décider de ne pas rendre obligatoires les dispositions relatives au classement des carcasses de gros bovins prévues à l’annexe V, point A V, du règlement (CE) no 1234/2007 pour les établissements agréés qui n’abattent pas plus de 75 gros bovins par semaine en moyenne annuelle.
Article 6
Classement et identification
1. Le classement et l’identification visés à l’annexe V, point A V, du règlement (CE) no 1234/2007 sont effectués dans l’abattoir lui-même.
2. Le classement, l’identification et la pesée d’une carcasse ont lieu au plus tard une heure après que l’animal a été égorgé.
Toutefois, dans les cas où les techniques de classement automatisé visées à l’article 9 ne permettent pas de classer les carcasses, le classement et l’identification de ces carcasses ont lieu le jour de l’abattage.
3. L’identification des carcasses est effectuée au moyen d’une marque indiquant la catégorie et les classes de conformation et d’état d’engraissement visées respectivement à l’annexe V, points A II et III, du règlement (CE) no 1234/2007.
Ce marquage est opéré par estampillage sur la face externe de la carcasse au moyen d’une encre indélébile et non toxique suivant un procédé agréé par les autorités compétentes; les lettres et les chiffres ont au moins deux centimètres de hauteur.
Les marques sont apposées sur les quartiers arrière au niveau du faux filet à la hauteur de la quatrième vertèbre lombaire et sur les quartiers avant au niveau du gros bout de la poitrine, de 10 à 30 centimètres environ de la fente du sternum. Toutefois, les États membres peuvent déterminer d’autres emplacements sur chaque quartier, à condition d’en informer préalablement la Commission.
4. Sans préjudice de l’article 4, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 1669/2006 de la Commission (14) et de l’annexe I, point I a), du règlement (CE) no 826/2008 de la Commission (15), les États membres peuvent autoriser le remplacement du marquage par un étiquetage effectué dans les conditions suivantes:
a)
les étiquettes ne peuvent être détenues et apposées que dans les établissements agréés procédant à l’abattage des animaux; leur dimension ne peut être inférieure à 50 cm2;
b)
en plus des exigences prévues au paragraphe 3, les étiquettes doivent indiquer le numéro d’agrément de l’abattoir, le numéro d’identification ou d’abattage de l’animal, la date de l’abattage, le poids de la carcasse et, le cas échéant, préciser que le classement a été réalisé selon des techniques de classement automatisé;
c)
les indications visées au point b) doivent être parfaitement lisibles et aucune modification n’est autorisée, sauf si elle est clairement mentionnée sur l’étiquette et qu’elle est effectuée sous le contrôle des autorités compétentes et dans le respect des conditions pratiques déterminées par celles-ci;
d)
les étiquettes doivent être inviolables, résistantes au déchirement et attachées solidement sur chaque quartier aux endroits définis au paragraphe 3, troisième alinéa.
Lorsque le classement est effectué au moyen des techniques de classement automatisé visées à l’article 11, l’étiquetage est obligatoire.
5. Le marquage et l’étiquetage visés aux paragraphes 3 et 4 ne doivent pas être enlevés avant le désossage des quartiers.
6. La catégorie est indiquée conformément à l’annexe V, point A II, du règlement (CE) no 1234/2007 et aux dispositions de l’article 2, paragraphes 3 et 4, du présent règlement.
L’indication éventuelle de sous-classes ou, le cas échéant, la ventilation de la catégorie en fonction de l’âge sont opérées au moyen de symboles différents de ceux utilisés pour le classement.
7. Les obligations relatives à l’identification des carcasses prévues aux paragraphes 3 à 6 ne s’appliquent pas aux établissements agréés qui procèdent eux-mêmes au désossage de la totalité des carcasses obtenues.
Article 7
Communication des résultats du classement
1. Les résultats du classement effectué conformément à l’annexe V, point A V, du règlement (CE) no 1234/2007 sont communiqués par écrit ou par voie électronique à la personne physique ou morale qui fait procéder aux opérations d’abattage.
2. Aux fins de la communication des résultats du classement, la facture ou un document joint à celle-ci adressé(e) au fournisseur de l’animal ou, à défaut, à la personne physique ou morale responsable des opérations d’abattage, indique, par carcasse:
a)
la catégorie et la classe de conformation et d’état d’engraissement, au moyen des lettres et chiffres correspondants visés à l’annexe V, points A II et A III, du règlement (CE) no 1234/2007;
b)
le poids de la carcasse établi conformément à l’article 13, paragraphe 2, du présent règlement, en précisant s’il s’agit du poids constaté à chaud ou à froid;
c)
la présentation de la carcasse appliquée au moment où celle-ci est pesée et classée au crochet;
d)
le cas échéant, que le classement a été effectué au moyen de techniques de classement automatisé.
3. Les États membres peuvent demander que la communication visée au paragraphe 2, point a), comprenne l’indication des sous-classes de conformation et d’état d’engraissement lorsque ces informations sont disponibles.
L’indication de la présentation de la carcasse visée au paragraphe 2, point c), n’est pas obligatoire si une seule présentation est autorisée par la législation nationale.
Article 8
Classement par des classificateurs qualifiés
Les États membres s’assurent que le classement est opéré par des classificateurs qualifiés qui ont obtenu une licence à cette fin. La licence peut être remplacée par un agrément accordé par l’État membre lorsque celui-ci correspond à la reconnaissance d’une qualification.
Article 9
Autorisation des techniques de classement automatisé
1. Les États membres peuvent accorder une licence autorisant des techniques de classement automatisé à appliquer sur leur territoire ou sur une partie de ce territoire.
L’autorisation est subordonnée au respect des conditions et des exigences minimales requises pour un essai d’homologation visé à l’annexe II, partie A.
Deux mois au moins avant le début de l’essai d’homologation, les États membres fournissent à la Commission les informations visées à l’annexe II, partie B. Les États membres désignent un organisme indépendant pour l’analyse des résultats de l’essai d’homologation. Dans les deux mois suivant l’achèvement de l’essai d’homologation, les États membres fournissent à la Commission les informations visées à l’annexe II, partie C.
2. En cas d’octroi d’une licence autorisant des techniques de classement automatisé sur la base d’un essai d’homologation au cours duquel plusieurs présentations des carcasses ont été utilisées, les différences entre ces présentations n’entraînent pas de différences dans les résultats du classement.
3. Après avoir informé la Commission, les États membres peuvent accorder une licence autorisant des techniques de classement automatisé à appliquer sur leur territoire ou sur une partie de ce territoire sans organiser l’essai d’homologation, à condition que cette licence ait déjà été accordée pour les mêmes techniques de classement automatisé à appliquer dans une autre partie de l’État membre concerné ou dans un autre État membre sur la base d’un essai d’homologation reposant sur un échantillon de carcasses qu’ils considèrent comme également représentatif, en termes de catégorie, de classes de conformation et d’état d’engraissement des gros bovins abattus dans l’État membre concerné ou dans une partie de cet État membre.
4. Les spécifications techniques des techniques de classement automatisé pour lesquelles une licence a été accordée ne peuvent être modifiées qu’après agrément des autorités compétentes de l’État membre concerné et sous réserve qu’il soit prouvé que ces modifications aboutissent à un niveau de précision au moins égal à celui obtenu au cours de l’essai d’homologation.
Les États membres informent la Commission des modifications pour lesquelles ils ont donné leur agrément.
Article 10
Classement automatisé
1. Les établissements qui recourent à des techniques de classement automatisé:
a)
identifient la catégorie de la carcasse; ils utilisent à cette fin le système d’identification et d’enregistrement des bovins visé au titre I du règlement (CE) no 1760/2000;
b)
conservent les rapports de contrôle journaliers relatifs à l’application des techniques de classement automatisé, et notamment à toute insuffisance constatée et aux mesures prises si nécessaire.
2. Le classement automatisé est valable uniquement si:
a)
la présentation de la carcasse est identique à la présentation utilisée au cours de l’essai d’homologation; ou
b)
il est prouvé, à la satisfaction des autorités compétentes de l’État membre concerné, que l’utilisation d’une présentation de carcasse différente n’a aucune incidence sur le résultat du classement selon des techniques automatisées.
Article 11
Contrôles sur place
1. La performance des classificateurs visés à l’article 8 ainsi que le classement et l’identification des carcasses dans les établissements relevant de l’annexe V, point A V, du règlement (CE) no 1234/2007 font l’objet de contrôles sur place inopinés par un organisme indépendant des agences responsables du classement et des établissements.
Toutefois, l’indépendance vis-à-vis des agences de classement n’est pas requise lorsque l’autorité compétente exécute elle-même lesdits contrôles.
2. Les contrôles doivent avoir lieu au moins deux fois par trimestre dans tous les établissements agréés qui abattent plus de 75 gros bovins par semaine en moyenne annuelle. Chaque contrôle doit porter sur au moins 40 carcasses sélectionnées de manière aléatoire.
Toutefois, pour les établissements agréés qui abattent 75 gros bovins au maximum par semaine en moyenne annuelle, les États membres déterminent la fréquence des contrôles et le nombre minimal de carcasses devant faire l’objet d’un contrôle sur la base de l’évaluation des risques les concernant, en tenant compte notamment du nombre d’abattages de gros bovins dans les établissements concernés et des résultats de contrôles antérieurs dans ces derniers.
Les États membres notifient à la Commission les mesures qu’ils ont prises pour l’application des dispositions du deuxième alinéa, au plus tard le 1er juillet 2009 et, par la suite, dans le mois qui suit toute modification des informations à notifier.
3. Dans tous les établissements agréés qui réalisent le classement selon des techniques de classement automatisé, au moins six contrôles doivent être effectués tous les trois mois pendant les douze premiers mois suivant l’octroi de la licence visée à l’article 9, paragraphe 1. Par la suite, au moins deux contrôles doivent avoir lieu tous les trois mois dans tous les établissements agréés qui réalisent le classement selon des techniques de classement automatisé. Chaque contrôle doit porter sur au moins 40 carcasses sélectionnées de manière aléatoire. Les contrôles ont notamment pour objet de vérifier:
a)
la catégorie de la carcasse;
b)
la précision des techniques de classement automatisé suivant le système des points et des limites visés à l’annexe II, partie A 3;
c)
la présentation de la carcasse;
d)
le calibrage journalier ainsi que tout autre aspect technique des techniques de classement automatisé permettant de garantir que la précision obtenue en cas d’application des techniques de classement automatisé est au moins aussi bonne que celle obtenue lors de l’essai d’homologation;
e)
les rapports de contrôle journaliers visés à l’article 10, paragraphe 1, point b).
4. Lorsque l’organisme chargé des contrôles ne relève pas d’un organisme public, les contrôles prévus aux paragraphes 2 et 3 doivent être effectués sous la surveillance physique d’un organisme public dans les mêmes conditions et au moins une fois par an. L’organisme public est informé régulièrement des résultats des travaux de l’organisme de contrôle.
Article 12
Rapports de contrôle et actions de suivi
1. Les rapports concernant les contrôles visés à l’article 11 sont établis et conservés par les organismes de contrôle nationaux. Ces rapports doivent indiquer en particulier le nombre de carcasses examinées et le nombre de celles dont le classement ou l’identification sont incorrects. Ils doivent également donner tous les détails des modes de présentation des carcasses utilisés, et le cas échéant, de leur conformité avec les règles communautaires.
2. Dans le cas où un nombre significatif de classements incorrects ou d’identifications non conformes est constaté lors des contrôles visés à l’article 11:
a)
le nombre de carcasses examinées et la fréquence des contrôles sur place sont augmentés;
b)
les licences ou agréments prévus à l’article 8 et à l’article 9, paragraphe 1, peuvent être retirés.
Article 13
Prix du marché à constater
1. Le prix du marché à constater sur la base de la grille communautaire de classement visée à l’article 42, paragraphe 1, point a), du règlement (CE) no 1234/2007 est le prix, hors TVA, à payer au fournisseur à l’entrée dans l’abattoir pour l’animal. Ce prix est exprimé, par 100 kilogrammes de carcasse présentée conformément au paragraphe 3 du présent article, pesée et classée au crochet de l’abattoir.
2. Le poids à prendre en considération est celui de la carcasse constaté à chaud au plus tard une heure après que l’animal a été égorgé.
Le poids de la carcasse froide correspond au poids constaté à chaud visé au premier alinéa, diminué de 2 %.
3. Pour les besoins de la constatation des prix du marché, la carcasse est présentée non émoussée, le cou étant coupé conformément aux prescriptions vétérinaires, et:
a)
sans rognons;
b)
sans graisse de rognon;
c)
sans graisse de bassin;
d)
sans hampe;
e)
sans onglet;
f)
sans queue;
g)
sans moelle épinière;
h)
sans gras de testicule;
i)
sans couronne du tende de tranche;
j)
sans gouttière jugulaire (veine grasse).
4. En ce qui concerne l’application de l’annexe V, point A V, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1234/2007 et par dérogation au paragraphe 3 du présent article, l’émoussage comporte exclusivement l’enlèvement partiel des graisses externes:
a)
au niveau de la hanche, de l’aloyau et du milieu de train de côtes;
b)
au niveau du gros bout de poitrine, sur le pourtour de la région ano-génitale et de la queue;
c)
au niveau du tende de tranche.
5. Au cas où la présentation de la carcasse pesée et classée au crochet diffère de la présentation prévue au paragraphe 3, le poids de la carcasse est ajusté par application des facteurs de correction prévus à l’annexe III, afin de passer de cette présentation à la présentation de référence. Dans ce cas, le prix pour 100 kilogrammes de carcasse est ajusté en conséquence.
Lorsque les corrections visées au premier alinéa sont les mêmes sur l’ensemble du territoire d’un État membre, elles sont calculées sur une base nationale. Lorsque lesdites corrections diffèrent d’un abattoir à l’autre, celles-ci sont calculées individuellement.
Article 14
Catégories et classes pour la constatation des prix du marché
1. La constatation nationale et communautaire des prix du marché sur la base de la grille communautaire de classement visée à l’article 42, paragraphe 1, point a), du règlement (CE) no 1234/2007 est effectuée chaque semaine et porte sur les classes de conformation et d’état d’engraissement suivantes, réparties entre les cinq catégories visées à l’annexe V, point A II, dudit règlement:
a)
carcasses de jeunes animaux mâles non castrés de moins de deux ans: U2, U3, R2, R3, O2, O3;
b)
carcasses d’autres animaux mâles non castrés: R3;
c)
carcasses d’animaux mâles castrés: U2, U3, U4, R3, R4, O3, O4;
d)
carcasses d’animaux femelles ayant déjà vêlé: R3, R4, O2, O3, O4, P2, P3;
e)
carcasses d’autres animaux femelles: U2, U3, R2, R3, R4, O2, O3, O4.
2. Les États membres décident si leur territoire doit comprendre une seule région ou être divisé en plusieurs régions. La décision doit être prise sur la base:
a)
de la dimension de leur territoire;
b)
de l’existence, le cas échéant, de divisions administratives;
c)
de variations géographiques dans les prix.
Toutefois, le Royaume-Uni doit comprendre au moins deux régions, à savoir la Grande-Bretagne et l’Irlande du Nord, qui peuvent être subdivisées sur la base des critères mentionnés au premier alinéa.
Article 15
Prix représentatifs
1. Sont tenus de procéder à la constatation des prix:
a)
l’exploitant de tout abattoir abattant au moins 20 000 gros bovins par an, qu’il a élevés ou fait élever pour son compte et/ou qu’il a acquis;
b)
l’exploitant de tout abattoir désigné par l’État membre et qui abat moins de 20 000 gros bovins par an, qu’il a élevés ou fait élever pour son compte et/ou qu’il a acquis;
c)
toute personne physique ou morale qui fait abattre au moins 10 000 gros bovins par an dans un abattoir; et
d)
toute personne physique ou morale désignée par l’État membre et qui fait abattre moins de 10 000 gros bovins par an dans un abattoir.
L’État membre s’assure qu’il est procédé à la constatation des prix d’au moins:
a)
25 % des abattages effectués dans les régions de son territoire qui, au total, couvrent au moins 75 % du total des abattages de cet État membre;
b)
30 % des gros bovins abattus sur son territoire.
2. Les prix constatés en application du paragraphe 1 correspondent aux prix constatés pour des gros bovins abattus au cours de la période de constatation concernée, sur la base du poids de la carcasse à froid visé à l’article 13, paragraphe 2, deuxième alinéa.
Dans le cas d’établissements qui abattent des gros bovins élevés par eux ou pour leur propre compte, le prix constaté est le prix moyen payé pour des carcasses de catégorie et de classe équivalentes abattues durant la même semaine dans cet abattoir.
Les relevés de prix constatés pour chaque classe visée à l’article 14, paragraphe 1, doivent indiquer les poids carcasse moyens auxquels ils se réfèrent et s’ils ont été corrigés ou non pour tenir compte de chacun des éléments visés à l’article 13.
Article 16
Calcul des prix hebdomadaires
1. Les prix constatés conformément à l’article 15 du lundi au dimanche:
a)
sont transmis par écrit ou par voie électronique par l’exploitant de l’abattoir ou par la personne physique ou morale concernée à l’autorité compétente de l’État membre dans un délai déterminé par ce dernier; ou
b)
sont mis, à la discrétion de l’État membre, à la disposition de l’autorité compétente de l’État membre à l’abattoir ou dans les locaux de la personne physique ou morale.
Toutefois, lorsqu’un État membre a constitué une commission pour arrêter les prix d’une région et que les membres de cette commission représentent paritairement les acheteurs et les vendeurs de gros bovins et de leurs carcasses, la présidence étant assurée par un agent de l’autorité compétente, cet État membre peut prévoir que les prix et les indications soient transmis directement au président de la commission dans la région concernée. Au cas où l’État membre n’adopte pas une telle disposition, l’autorité compétente envoie les prix et les indications au président de cette commission. Le président s’assure que la provenance de chacun des prix ne peut pas être identifiée lors de leur transmission aux membres de la commission.
2. Les prix communiqués correspondent aux prix moyens par classe.
3. Les abattoirs ou les personnes physiques ou morales visés à l’article 15, paragraphe 1, premier alinéa, qui versent aux fournisseurs de gros bovins ou de leurs carcasses des montants supplémentaires non pris en compte dans les relevés de prix notifient à l’autorité compétente de l’État membre dont ils relèvent le dernier paiement supplémentaire effectué et la période à laquelle celui-ci se réfère. Par la suite, ils notifient à l’État membre le montant supplémentaire payé chaque fois qu’un tel versement a eu lieu.
4. L’autorité compétente de l’État membre détermine, à partir des prix qui lui sont communiqués conformément au paragraphe 1 du présent article, les prix moyens par région pour chacune des classes visées à l’article 14, paragraphe 1.
Les commissions visées au paragraphe 1, deuxième alinéa, du présent article déterminent, à partir des prix qui leur sont communiqués conformément au paragraphe 1 du présent article, les prix moyens par région pour chacune des classes visées à l’article 14, paragraphe 1, et les communiquent à l’autorité compétente de l’État membre.
5. En cas d’achats groupés payés sur une base forfaitaire, lorsque les carcasses d’un lot donné relèvent au maximum de trois classes consécutives de conformation et d’état d’engraissement dans la même catégorie, il est tenu compte du prix dans la détermination des prix visée au paragraphe 4 pour la classe de conformation dans laquelle s’inscrit le plus grand nombre de carcasses ou, si ces dernières se répartissent de façon égale entre les classes, pour la classe du milieu pour autant que celle-ci existe. Dans tous les autres cas, le prix n’est pas pris en compte.
Toutefois, lorsque les achats groupés payés sur une base forfaitaire représentent moins de 35 % du total des abattages de gros bovins dans l’État membre considéré, ce dernier peut décider de ne pas prendre en compte le prix de ces achats dans les calculs visés au paragraphe 4.
6. Un prix national initial pour chaque classe est alors calculé par l’autorité compétente en pondérant les prix des régions, afin de tenir compte de l’importance des abattages dans la région à laquelle les prix se rapportent pour la catégorie concernée dans le total des abattages de l’État membre pour cette catégorie.
7. L’autorité compétente corrige le prix national initial par classe visée au paragraphe 6:
a)
pour tenir compte de chacun des éléments visés à l’article 13 lorsque ces corrections n’ont pas encore été effectuées;
b)
pour garantir que le prix est calculé sur la base du poids de la carcasse à froid visé à l’article 13, paragraphe 2, deuxième alinéa;
c)
pour tenir compte des paiements supplémentaires effectués conformément au paragraphe 3, lorsqu’il en résulte une correction au moins égale à 1 % du prix de la classe correspondante.
La correction visée au point c) est obtenue par l’autorité compétente en divisant le total des paiements supplémentaires, versés au titre du secteur bovin dans l’État membre concerné durant l’exercice financier écoulé, par la production annuelle totale exprimée en tonnes de gros bovins dont le relevé des prix est effectué.
8. Lorsque, de l’avis de l’autorité compétente de l’État membre, les prix qui lui sont communiqués:
a)
se rapportent à un nombre insignifiant de carcasses, elle ne prend pas ces prix en compte;
b)
paraissent peu fiables, elle ne prend ces prix en compte que lorsqu’elle a pu s’assurer qu’ils sont fiables.
Article 17
Communication hebdomadaire des prix à la Commission
1. Conformément à l’article 36, les États membres communiquent à la Commission les prix calculés conformément à l’article 16, paragraphes 4 à 7. Ils ne communiquent ces prix à aucun autre organisme avant de les avoir communiqués à la Commission.
2. Lorsque, en raison de circonstances exceptionnelles ou du caractère saisonnier de l’offre, il n’est pas possible, dans un État membre ou une région, de constater des prix portant sur un nombre significatif de carcasses d’une ou de plusieurs classes visées à l’article 14, paragraphe 1, la Commission peut recourir aux derniers prix constatés précédemment pour ladite ou lesdites classes; si une telle situation persiste au-delà de deux semaines consécutives, la Commission peut décider de l’élimination temporaire de la ou des classes en question aux fins des relevés de prix et de la redistribution temporaire de la ou des pondérations attribuées à ces classes.
Article 18
Prix moyens communautaires
1. Pour une catégorie donnée:
a)
le prix moyen communautaire de chaque classe de conformation et d’état d’engraissement retenue à l’article 14, paragraphe 1, correspond à la moyenne pondérée des prix du marché nationaux constatés pour cette classe. La pondération se fonde sur l’importance relative des abattages par l’État membre dans les abattages communautaires de cette classe;
b)
le prix moyen communautaire de chaque classe de conformation correspond à la moyenne pondérée des prix moyens communautaires des classes d’état d’engraissement qui la composent. La pondération se fonde sur l’importance relative des abattages de chaque classe d’état d’engraissement dans les abattages communautaires de cette classe de conformation;
c)
le prix moyen communautaire correspond à la moyenne pondérée des prix moyens communautaires visés au point a). La pondération se fonde sur l’importance relative des abattages de chaque classe visée au point a) dans les abattages communautaires de la catégorie.
2. Le prix moyen communautaire pour l’ensemble des catégories correspond à la moyenne pondérée des prix moyens visés au paragraphe 1, point c). Cette pondération se fonde sur l’importance relative de chacune de ces catégories dans les abattages totaux de gros bovins de la Communauté.
Article 19
Notification annuelle des États membres à la Commission
Les États membres notifient à la Commission, au plus tard le 15 avril de chaque année:
a)
une liste confidentielle des abattoirs qui participent à la constatation des prix conformément à l’article 15, paragraphe 1, points a) ou b), avec l’indication du nombre de gros bovins abattus dans chacun de ces abattoirs, exprimé en têtes et, si possible, en tonnes de poids carcasse, au cours de l’année civile précédente;
b)
une liste confidentielle des personnes physiques et morales qui participent à la constatation des prix conformément à l’article 15, paragraphe 1, points c) ou d), avec l’indication du nombre de gros bovins, exprimé si possible également en tonnes de poids carcasse, qu’elles ont envoyés à l’abattage au cours de l’année civile précédente;
c)
une liste des régions dans lesquelles des prix sont constatés et les pondérations attribuées à chacune de celles-ci conformément à l’article 16, paragraphe 6.
CHAPITRE III
SECTEUR DE LA VIANDE PORCINE
Article 20
Classement obligatoire des carcasses et dérogations
1. La grille communautaire de classement des carcasses de porcs visée à l’article 42, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1234/2007 est utilisée dans tous les abattoirs pour le classement de toutes les carcasses afin de permettre un paiement équitable aux producteurs sur la base du poids et de la composition des porcs qu’ils ont livrés à l’abattoir.
2. Par dérogation au paragraphe 1, les États membres peuvent décider de ne pas rendre obligatoire l’utilisation de cette grille dans les abattoirs:
a)
pour lesquels les États membres concernés ont fixé un nombre maximal d’abattages; ce nombre ne doit pas dépasser 200 porcs par semaine sur la base d’une moyenne annuelle;
b)
qui n’abattent que des porcs nés et engraissés dans leurs propres installations et qui découpent la totalité des carcasses obtenues.
Les États membres concernés notifient à la Commission leur décision visée au premier alinéa, en indiquant le nombre maximal d’abattages qui peuvent être effectués dans chaque abattoir dispensé de l’obligation relative à l’application de la grille communautaire.
Article 21
Pesée, classement et marquage
1. Les carcasses de porcs sont classées, conformément au modèle défini à l’annexe V, point B II, du règlement (CE) no 1234/2007, au moment de la pesée.
En ce qui concerne les porcs abattus sur leur territoire, les États membres peuvent être autorisés, selon la procédure visée à l’article 195, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, à permettre le classement avant la pesée.
2. Conformément à l’article 43, point m) iv), du règlement (CE) no 1234/2007, les dispositions de l’annexe V, point B II, dudit règlement et du paragraphe 1 du présent article n’excluent pas, en ce qui concerne les porcs abattus sur le territoire d’un État membre, l’application de critères d’évaluation autres que le poids et la teneur estimée en viande maigre.
3. Immédiatement après le classement, les carcasses de porcs sont marquées de la lettre majuscule désignant la classe de la carcasse ou du pourcentage de viande maigre estimée, conformément à l’annexe V, point B II, du règlement (CE) no 1234/2007.
Les lettres ou les chiffres doivent avoir au moins deux centimètres de hauteur. Le marquage doit être effectué moyennant une encre non toxique, indélébile et thermorésistante ou par tout autre moyen de marquage permanent agréé au préalable par les autorités nationales compétentes.
Sans préjudice du premier alinéa, le marquage d’une indication se référant au poids de la carcasse ou d’autres indications estimées appropriées peut être apposé sur la carcasse.
Les demi-carcasses sont marquées sur la couenne au niveau du jambonneau arrière ou du jambon.
L’apposition d’étiquettes placées de façon à empêcher leur déplacement sans les endommager est également considéré comme un marquage satisfaisant.
4. Par dérogation au paragraphe 3, les États membres peuvent prévoir qu’il n’est pas nécessaire de marquer les carcasses de porcs lorsqu’il est rédigé un procès-verbal contenant au moins pour chaque carcasse:
a)
une identification individuelle de la carcasse par tout moyen inaltérable;
b)
le poids constaté à chaud de la carcasse; et
c)
la teneur estimée en viande maigre.
Ce procès-verbal doit être conservé pendant six mois et être certifié conforme en tant qu’original, le jour de son établissement, par une personne chargée de cette fonction de contrôle.
Toutefois, pour être commercialisées en l’état dans un autre État membre, les carcasses doivent porter l’indication de la classe appropriée prévue à l’annexe V, point B II, du règlement (CE) no 1234/2007 ou du pourcentage exprimant la teneur en viande maigre.
5. Sans préjudice de l’annexe V, point B III, du règlement (CE) no 1234/2007, il ne peut être procédé à l’enlèvement d’aucun tissu adipeux, musculaire ou autre des carcasses avant la pesée, le classement et le marquage.
Article 22
Poids de la carcasse
1. Aux fins de l’application de l’article 42, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 1234/2007, le poids se rapporte à la carcasse froide présentée comme décrit à l’annexe V, point B III, dudit règlement.
2. La carcasse est pesée dans les meilleurs délais après l’abattage, mais au plus tard quarante-cinq minutes après que le porc a été égorgé.
Le poids de la carcasse froide correspond au poids constaté à chaud visé au premier alinéa, diminué de 2 %.
Si, dans un abattoir donné, le délai de 45 minutes entre l’égorgement et la pesée du porc ne peut généralement pas être respecté, les autorités compétentes de l’État membre concerné peuvent autoriser le dépassement de cette limite sous condition que la réfaction de 2 % visée au deuxième alinéa soit diminuée de 0,1 point par quart d’heure supplémentaire de dépassement, même non encore écoulé.
3. Par dérogation aux paragraphes 1 et 2, le poids de la carcasse froide peut être calculé par une déduction en valeur absolue selon un barème de réfaction fixé à l’avance par les États membres conformément aux caractéristiques de leurs cheptels de porcs et notifié à la Commission. L’utilisation d’un tel barème est autorisée conformément à la procédure prévue à l’article 195, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, pour autant que les réfactions prévues par classe de poids correspondent, dans la mesure du possible, à la déduction résultant des paragraphes 1 et 2.
Article 23
Teneur en viande maigre des carcasses de porcs
1. Aux fins de l’application de l’annexe V, point B IV, du règlement (CE) no 1234/2007, la teneur en viande maigre d’une carcasse de porc est le rapport entre:
-
le poids de l’ensemble des muscles rouges striés, pour autant qu’ils puissent être séparés à l’aide d’un couteau; et
-
le poids de la carcasse.
Le poids total des muscles rouges striés est obtenu soit par dissection totale de la carcasse, soit par dissection partielle de la carcasse ou une combinaison de dissection totale ou partielle au moyen d’une méthode rapide nationale fondée sur des méthodes statistiquement éprouvées et arrêtées selon la procédure visée à l’article 195, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007.
La dissection visée au deuxième alinéa peut également être remplacée par une estimation du pourcentage de viande maigre au moyen d’une dissection totale réalisée avec un appareil de tomographie assistée par ordinateur, à condition que des résultats comparés satisfaisants de la dissection soient fournis.
2. La méthode statistique standard d’estimation de la teneur en viande maigre des carcasses de porcs qui est autorisée comme méthode de classement au sens de l’annexe V, point B IV, du règlement (CE) no 1234/2007 est en principe soit la technique des moindres carrés ordinaires, soit la procédure dite «à rang réduit», mais d’autres méthodes statistiquement éprouvées peuvent également être utilisées.
Cette méthode est appliquée à un échantillon représentatif de la production porcine nationale ou régionale concernée. Celui-ci est constitué d’un minimum de 120 carcasses dont la teneur en viande maigre a été déterminée conformément à la procédure de dissection décrite à l’annexe IV du présent règlement. Si l’on procède par échantillonnage multiple, la référence est calculée sur la base d’un nombre minimal de 50 carcasses avec une précision au moins égale à celle que produit la méthode statistique standard appliquée à un échantillon de 120 carcasses selon la procédure décrite à l’annexe IV.
3. Seules sont autorisées les méthodes de classement pour lesquelles la racine carrée de l’erreur quadratique (RMSEP), calculée par une technique de validation croisée intégrale ou par un test de validation sur un échantillon représentatif de 60 carcasses au moins, est inférieure à 2,5. En outre, toute valeur aberrante est incluse dans le calcul de la RMSEP.
4. Les États membres communiquent à la Commission, au moyen d’un protocole, les méthodes de classement qu’ils souhaitent être autorisés à appliquer sur leur territoire, en décrivant l’essai de dissection et en indiquant les principes sur lesquels ces méthodes sont fondées ainsi que les équations d’estimation du pourcentage de viande maigre utilisées. Le protocole doit comprendre deux parties et inclure les éléments prévus à l’annexe V. La première partie du protocole est présentée à la Commission avant le début de l’essai de dissection.
L’application des méthodes de classement sur le territoire d’un État membre est autorisée selon la procédure prévue par l’article 195, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007 et sur la base du protocole.
5. L’application des méthodes de classement doit correspondre en tous points à la description contenue dans la décision communautaire d’autorisation.
Article 24
Contrôles sur place
1. Le classement, la pesée et le marquage des carcasses de porcs dans les établissements visés à l’article 20 font l’objet de contrôles sur place inopinés par un organisme indépendant des agences de classement et des établissements.
Toutefois, l’indépendance vis-à-vis des agences de classement n’est pas requise lorsque l’autorité compétente exécute elle-même lesdits contrôles.
2. Les contrôles doivent avoir lieu au moins deux fois par trimestre dans tous les établissements agréés qui abattent au moins 200 porcs par semaine en moyenne annuelle.
Toutefois, pour les établissements agréés qui abattent moins de 200 porcs par semaine en moyenne annuelle, les États membres déterminent la fréquence des contrôles.
3. Pour l’application des dispositions des paragraphes 1 et 2, les États membres:
a)
déterminent l’étendue des contrôles sur la base de l’évaluation des risques les concernant, en tenant compte notamment du nombre d’abattages de porcs dans les abattoirs concernés et des résultats de contrôles antérieurs dans ces derniers.
b)
notifient à la Commission les mesures qu’ils ont prises pour l’application desdites dispositions, au plus tard le 1er juillet 2009 et, par la suite, dans le mois qui suit toute modification des informations à notifier.
4. Lorsque l’organisme chargé des contrôles ne relève pas de la responsabilité d’un organisme public, les contrôles prévus aux paragraphes 1 et 2 doivent être effectués sous la surveillance physique d’un organisme public dans les mêmes conditions et au moins une fois par an. L’organisme public est informé régulièrement des résultats des travaux de l’organisme de contrôle.
Article 25
Prix de marché du porc abattu dans les États membres
1. Le prix de marché du porc abattu d’un État membre est égal à la moyenne des cotations du porc abattu relevées sur les marchés représentatifs ou centres de cotations de cet État membre.
2. Le prix visé au paragraphe 1 est déterminé par les cotations établies pour les carcasses d’un poids de:
-
60 à moins de 120 kilogrammes de la classe E,
-
120 à moins de 180 kilogrammes de la classe R.
Les catégories de poids ainsi que leur pondération éventuelle sont déterminées par l’État membre concerné; ce dernier en informe la Commission.
3. Les États membres notifient à la Commission les marchés représentatifs ou centres de cotations visés au paragraphe 1, au plus tard le 1er juillet 2009 et, par la suite, dans le mois qui suit toute modification des informations à notifier.
La Commission transmet aux autres États membres les notifications visées au premier alinéa.
Article 26
Prix moyens communautaires
1. Le prix moyen du marché communautaire du porc abattu visé aux articles 17 et 37 du règlement (CE) no 1234/2007 est déterminé à partir des prix, hors TVA, payés à l’entrée dans l’abattoir aux fournisseurs de porcs vivants.
2. Les prix visés au paragraphe 1 comprennent la valeur des abats et issues non transformés et sont exprimés pour 100 kilogrammes de carcasse froide de porcs:
-
présentée selon la présentation de référence prévue à l’annexe V, point B III, premier alinéa, du règlement (CE) no 1234/2007; et
-
pesée et classée au crochet de l’abattoir, le poids constaté étant converti en poids de carcasse froide selon les méthodes prévues à l’article 22 du présent règlement.
3. Aux fins du calcul du prix communautaire de marché prévu au paragraphe 1, les prix constatés dans chaque État membre sont pondérés par des coefficients exprimant l’importance relative du cheptel porcin dans chaque État membre.
Les coefficients visés au premier alinéa sont déterminés sur la base du nombre de porcins recensés au début du mois de décembre de chaque année en application de la directive 93/23/CEE du Conseil (16).
Article 27
Communication hebdomadaire des prix à la Commission
1. Conformément à l’article 36, les États membres communiquent à la Commission:
a)
les cotations déterminées conformément à l’article 25, paragraphe 1, et à l’article 26, paragraphes 1 et 2;
b)
les cotations représentatives pour les porcelets, par unité d’un poids vif moyen d’environ 20 kilogrammes.
2. Dans le cas ou une ou plusieurs cotations ne parviennent pas à la Commission, celle-ci tient compte de la dernière cotation disponible. Dans le cas où la ou les cotations manquent pour la troisième semaine consécutive, la Commission ne tient plus compte de la ou des cotations en cause.
3. À la demande de la Commission, les États membres communiquent, pour autant qu’ils en disposent, les informations suivantes concernant les produits relevant de l’annexe I, partie XVII, du règlement (CE) no 1234/2007:
a)
les prix du marché pratiqués dans les États membres pour les produits importés des pays tiers;
b)
les prix pratiqués sur les marchés représentatifs des pays tiers.
CHAPITRE IV
SECTEUR DE LA VIANDE OVINE
Article 28
Critères permettant de définir les carcasses d’agneaux légers
1. Aux fins de l’application des critères visés à l’annexe V, point C III, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, les règles établies à l’annexe VI du présent règlement s’appliquent.
2. La couleur de la viande, visée à l’annexe VI, est déterminée sur les flancs au niveau du rectus abdominus, à l’aide d’un nuancier standardisé.
Article 29
Dispositions complémentaires relatives aux classes de conformation et d’état d’engraissement, au poids des carcasses et à la couleur de la viande
Des dispositions complémentaires relatives aux définitions des classes de conformation et d’état d’engraissement visées à l’annexe V, point C III, du règlement (CE) no 1234/2007 sont établies à l’annexe VII du présent règlement.
Article 30
Classement et identification
1. Le classement et l’identification visés à l’annexe V, points C III et C V, du règlement (CE) no 1234/2007 sont effectués dans l’abattoir lui-même.
2. Le classement, l’identification et la pesée des carcasses ont lieu au plus tard une heure après que l’animal a été égorgé.
3. L’identification des carcasses ou des demi-carcasses classées conformément à la grille visée à l’article 42, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1234/2007 dans les établissements participants est effectuée par un marquage indiquant la catégorie, les classes de conformation et d’état d’engraissement.
Ce marquage est opéré par estampillage au moyen d’une encre indélébile et non toxique suivant un procédé agréé par les autorités nationales compétentes.
Les catégories sont désignées comme suit:
a)
L: carcasses d’ovins de moins de douze mois (agneau);
b)
S: carcasses d’autres ovins.
4. Les États membres peuvent autoriser le remplacement du marquage par une étiquette inviolable et solidement attachée.
Article 31
Classement par des classificateurs qualifiés
Les États membres veillent à ce que le classement soit opéré par des classificateurs suffisamment qualifiés. Les États membres déterminent les personnes par une procédure d’accord ou en désignant un organisme responsable à cet effet.
Article 32
Contrôles sur place
1. La performance des classificateurs visés à l’article 31 ainsi que le classement et l’identification des carcasses dans les établissements participants font l’objet de contrôles sur place inopinés par un organisme désigné par l’État membre et indépendant des agences responsables du classement et de l’établissement participant.
Toutefois, l’indépendance vis-à-vis des agences de classement n’est pas requise lorsque l’autorité compétente exécute elle-même lesdits contrôles.
Lorsque l’organisme chargé des contrôles ne relève pas d’un organisme public, les contrôles prévus au premier alinéa doivent être effectués sous la surveillance physique d’un organisme public dans les mêmes conditions et au moins une fois par an. L’organisme public est informé régulièrement des résultats des travaux de l’organisme de contrôle.
2. Ces contrôles doivent avoir lieu au moins une fois par trimestre dans tous les établissements participants qui effectuent le classement et abattent 80 moutons ou plus par semaine en moyenne annuelle. Chaque contrôle doit porter sur un minimum de 40 carcasses sélectionnées de manière aléatoire.
Toutefois, pour les établissements participants qui abattent moins de 80 moutons par semaine en moyenne annuelle, les États membres déterminent la fréquence des contrôles et le nombre minimal de carcasses devant faire l’objet d’un contrôle sur la base de l’évaluation des risques les concernant, en tenant compte notamment du nombre d’abattages de moutons dans les établissements concernés et des résultats de contrôles antérieurs dans ces derniers.
Article 33
Prix du marché à constater
1. Le prix du marché à constater sur la base de la grille communautaire de classement des carcasses d’ovins, visée à l’article 42, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1234/2007, est le prix, hors TVA, à payer au fournisseur à l’entrée dans l’abattoir, pour l’agneau d’origine communautaire. Ce prix est exprimé par 100 kilogrammes de carcasse présentée selon la présentation de référence visée à l’annexe V, point C IV, du règlement (CE) no 1234/2007, pesée et classée au crochet de l’abattoir.
2. Le poids à prendre en considération est celui de la carcasse constaté à chaud, corrigé pour tenir compte de la perte de poids lors du refroidissement. Les États membres notifient à la Commission les facteurs de correction utilisés.
3. Au cas où la présentation de la carcasse pesée et classée au crochet diffère de la présentation de référence, les États membres ajustent le poids de la carcasse en utilisant les facteurs de correction résultant de l’application de l’annexe V, point C IV, du règlement (CE) no 1234/2007. Les États membres notifient à la Commission les facteurs de correction utilisés.
Article 34
Communication des prix à la Commission
1. Les États membres dont la production de viande ovine excède 200 tonnes par an communiquent à la Commission la liste confidentielle des abattoirs ou autres établissements participant à la fixation des prix sur la base de la grille communautaire (ci-après dénommés «établissements participants»), en indiquant le débit annuel approximatif de ces abattoirs et/ou autres établissements participants.
2. Conformément à l’article 36, les États membres visés au paragraphe 1 communiquent à la Commission le prix moyen de chaque qualité d’agneau constaté, selon les grilles communautaires, dans tous les établissements participants, avec l’indication de l’importance relative de chaque qualité. Toutefois, lorsqu’une qualité représente moins de 1 % du total, le prix ne doit pas être communiqué. Les États membres communiquent également à la Commission le prix moyen, pondéré selon le poids, de tous les agneaux classés selon chaque grille utilisée pour le relevé des prix.
Toutefois, les États membres sont autorisés à subdiviser le relevé des prix de chacune des classes de conformation et d’état d’engraissement prévues à l’annexe V, point C III 1, du règlement (CE) no 1234/2007 sur la base de critères de poids. Par «qualité», on entend la combinaison des classes de conformation et d’engraissement.
Article 35
Prix moyens communautaires
Aux fins du calcul des prix moyens communautaires des carcasses d’agneaux, les prix visés à l’article 34, paragraphe 2, sont pondérés par des coefficients exprimant l’importance relative de la production de viande ovine dans chaque État membre par rapport à la production communautaire totale de viande ovine.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS COMMUNES ET FINALES
Article 36
Communication hebdomadaire des prix à la Commission
1. Les États membres communiquent à la Commission, le mercredi de chaque semaine, au plus tard à 12 heures (heure de Bruxelles), les prix ou les cours du marché visés à l’article 17, paragraphe 1, à l’article 27, paragraphe 1, et à l’article 34, paragraphe 2, du présent règlement.
Les prix ou cours correspondent à la période allant du lundi au dimanche précédant la semaine au cours de laquelle les informations sont communiquées.
Les prix ou cours communiqués sont exprimés en euros ou, le cas échéant, dans la monnaie nationale.
2. Les communications visées au paragraphe 1 sont effectuées par voie électronique au moyen du formulaire mis à la disposition des États membres par la Commission.
Article 37
Révision périodique des coefficients de pondération
1. Les coefficients de pondération visés à l’article 18, à l’article 26, paragraphe 3, et à l’article 35, du présent règlement sont révisés périodiquement afin de tenir compte des tendances enregistrées aux niveaux national et communautaire.
2. Pour chaque révision visée au paragraphe 1, la Commission communique aux États membres les coefficients de pondération révisés.
Article 38
Comité de contrôle communautaire
1. Le comité de contrôle communautaire visé à l’article 42, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, ci-après dénommé «le comité», est chargé d’effectuer des vérifications sur place portant sur:
a)
l’application des dispositions relatives aux grilles communautaires de classement des carcasses de bovins et d’ovins;
b)
la constatation des prix du marché selon lesdites grilles;
c)
le classement, l’identification et le marquage des produits dans le cadre des achats effectués au titre de l’intervention publique dans le secteur de la viande bovine prévue à l’article 6, paragraphe 1, point e), du règlement (CE) no 1234/2007.
2. Le comité est composé au maximum:
a)
de trois experts de la Commission, dont l’un est chargé d’exercer la présidence du comité;
b)
d'un expert de l’État membre concerné;
c)
de huit experts d’autres États membres.
Les États membres désignent les experts sur la base de leur indépendance et de leur compétence, en particulier en matière de classement des carcasses et de constatation des prix du marché, ainsi que de la nature spécifique des travaux à effectuer.
Ces experts ne doivent en aucun cas utiliser à des fins personnelles ni divulguer les informations recueillies lors des travaux du comité.
3. Les inspections sont effectuées auprès des abattoirs, des marchés en viande, des centres d’intervention, des centres de cotations et des services centraux et régionaux compétents pour l’application des dispositions visées au paragraphe 1.
4. Les inspections sont effectuées à intervalles réguliers dans les États membres, et leur fréquence peut varier en fonction, notamment, de l’importance relative de la production de viande bovine et ovine des États membres concernés ou de problèmes liés à l’application des grilles de classement.
Le programme des inspections est établi par la Commission après consultation des États membres. Des agents de l’État membre faisant l’objet d’un contrôle peuvent participer au déroulement des inspections.
Chaque État membre organise les visites qui sont effectuées sur son territoire sur la base des exigences définies par la Commission. Dans ce but, trente jours avant la mission, l’État membre transmet le programme détaillé des inspections prévues à la Commission, laquelle peut demander des modifications du programme.
La Commission informe les États membres, le plus tôt possible avant chaque inspection, du programme et du déroulement de celle-ci.
5. À la fin de chaque mission, les membres du comité ainsi que les agents de l’État membre ayant fait l’objet d’un contrôle se réunissent afin d’en apprécier les résultats. Les membres du comité tirent les conclusions de la mission en ce qui concerne les points visés au paragraphe 1.
Le président du comité établit un rapport portant sur les inspections effectuées et reprenant les conclusions visées au premier alinéa. Ce rapport est adressé dans les meilleurs délais à l’État membre ayant fait l’objet d’un contrôle et, ultérieurement, aux autres États membres.
Lorsque le rapport visé au deuxième alinéa relève des manquements dans les divers domaines d’activité sur lesquels ont porté les vérifications, ou formule des recommandations en vue d’en améliorer le fonctionnement, les États membres informent la Commission, au plus tard dans les trois mois qui suivent la date de transmission du rapport, de tous les changements prévus ou déjà intervenus.
6. Les frais de voyage et de séjour des membres du comité sont supportés par la Commission conformément à la réglementation applicable au remboursement des frais de voyage et de séjour des personnes étrangères à la Commission et appelées par celle-ci en qualité d’experts.
Article 39
Mesures à prendre par les États membres
1. Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour:
a)
veiller à l’application des dispositions du présent règlement;
b)
veiller à l’exactitude des prix communiqués conformément à l’article 17, paragraphe 1, de l’article 27, paragraphe 1, et de l’article 34, paragraphe 2, du présent règlement;
c)
sanctionner les infractions, telles que, notamment, la falsification et l’utilisation frauduleuse de cachets et d’étiquettes ou la classification opérée par du personnel non licencié.
2. Les États membres informent la Commission des mesures visées au paragraphe 1 dans les meilleurs délais.
Article 40
Les règlements (CEE) no 563/82, (CEE) no 2967/85, (CEE) no 344/91, (CE) no 295/96, (CE) no 103/2006, (CE) no 1128/2006, (CE) no 908/2006, (CE) no 1319/2006, (CE) no 710/2008, (CE) no 22/2008 et la décision 83/471/CEE sont abrogés.
Les références aux règlements et à la décision abrogés s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe VIII.
Article 41
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er janvier 2009.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 10 décembre 2008.