31986L0363
L 221/43
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юли 1986 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход
(86/363/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че растениевъдството и животновъдството са от съществено значение за Общността;
като има предвид, че продукцията от тези дейности бива постоянно засягана от влиянието на вредни организми и плевели;
като има предвид необходимостта от защита на растенията, растителните продукти и добитъка от тези организми с цел не само предотвратяване намаляване на добива, но и повишаване на селскостопанската производителност;
като има предвид, че един от най-важните методи за защита на растенията, растителните продукти и добитъка от влиянието на тези вредни организми е използването на химически пестициди;
като има предвид обаче, че тези пестициди оказват не само благоприятен ефект върху растениевъдството и животновъдството, тъй като представляват токсични вещества или препарати с опасни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой такива пестициди и техните метаболити или разпадни продукти могат да окажат вредно въздействие върху потребителите на продуктите от животински произход;
като има предвид, че тези пестициди и замърсителите, които могат да ги съпровождат, могат да представляват опасност за околната среда и косвено да окажат неблагоприятно влияние върху хората посредством продукти от животински произход;
като има предвид, че за да се справят с тази опасност държавите-членки вече са определили максимално допустими количества за някои видове пестицидни остатъци в и по хранителни продукти от животински произход;
като има предвид, че съществуващите различия между държавите-членки по отношение на максимално допустимите количества пестицидни остатъци могат да допринесат за създаването на пречки в търговията, като по този начин възпрепятстват свободното движение на стоки в Общността;
като има предвид, че поради тази причина като първа стъпка следва да бъдат определени максимално допустими количества за някои органохлорни съединения в месото и месните продукти, в млякото и млечните продукти, като тези количества следва да бъдат спазвани при пускането на такива продукти в обращение;
като има предвид освен това, че спазването на максимално допустимите количества ще осигури свободното движение на стоките и надлежната здравна защита на потребителите;
като има предвид, че паралелно с това на държавите-членки следва да се осигури възможност да разрешават мониторинга на количествата пестицидни остатъци в храните от животински произход, които са произвеждани и консумирани на тяхна територия, посредством система за мониторинг и съответни мерки за защита, които да са равностойни на тези, които произтичат от постановените количества;
като има предвид, че обикновено е достатъчно проверката на проби от прясно мляко или замразена сметана да се провежда в мандрата или преди продажба на крайния потребител; като има предвид, обаче, че държавите-членки следва да бъдат упълномощени да провеждат проверки на проби от прясно мляко и прясна сметана на по-ранен етап;
като има предвид, че не е необходимо настоящата директива да се прилага за продукти, които са предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че на държавите-членки следва да се разреши временно да понижат постановените количества, в случай че те неочаквано се окажат опасни за здравето на човека или за здравето на животните;
като има предвид, че в такива случаи е целесъобразно да се установява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че за да гарантират изпълнението на настоящата директива при пускането в обращение на разглежданите хранителни продукти, държавите-членки следва да предвидят подходящи контролни мерки;
като има предвид, че следва да бъдат въведени общностни методи за вземане на проби и провеждане на анализи, които са предназначени да бъдат ползвани поне като референтни методи;
като има предвид, че методите за вземане на проби и провеждане на анализи са предмет от техническо и научно естество следва да бъдат определени посредством процедура, която включва тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно здравни проблеми, които засягат търговията с прясно месо в рамките на Общността (4), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (5), Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблеми на здравната и ветеринарна инспекция при вноса на говеда и свине и на прясно месо от трети страни (6), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, както и Директива 85/397/ЕИО на Съвета от 5 август 1985 г. относно здравни и проблеми на здравето на животните, които засягат търговията с термично обработено мляко в рамките на Общността (7), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, постановяват както определянето на максимално допустими граници за пестициди по отношение на съответно прясно месо, което е изпращано от една държава-членка в друга, прясно месо, внасяно от трети страни, и термично обработено прясно мляко, което е изпращано от една държава-членка в друга, така и уреждането на изискваните методи за анализ; и като има предвид, че максималните остатъчни количества, постановени в настоящата директива, следва да бъдат приложими за целите на горепосочените три директиви;
като има предвид, че е целесъобразно държавите-членки да представят на Комисията годишни доклади с резултатите от приетите от тях контролни мерки с цел събиране на информация относно количествата на пестицидни остатъци за Общността като цяло;
като има предвид, че Съветът следва да преразгледа настоящата директива преди 30 юни 1991 г. с цел постигането на единна система на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се отнася до посочените в приложение I хранителни продукти от животински произход, доколкото тези продукти могат да съдържат остатъци от пестицидите, посочени в приложение II, и без да се засягат разпоредбите на Общността или националните разпоредби относно диетични или детски храни.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива „пестицидни остатъци“ означава остатъци от пестицидите и техните метаболити, както и продуктите от разпад и реакции, посочени в приложение II, които са налице в или върху продуктите по член 1.
2. По смисъла на настоящата директива „пускане в обращение“ означава предаването, срещу или без възнаграждение, на продуктите по член 1.
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че продуктите съгласно член 1 не представляват опасност за човешкото здраве като резултат от наличието на пестицидни остатъци от момента на пускането им в обращение.
2. Държавите-членки не могат да забраняват или възпрепятстват пускането в обращение на тяхна територия на продуктите, които са посочени приложение I, под предлог, че съдържат пестицидни остатъци, ако количеството на такива остатъци не надвишава максималните количества, посочени в приложение II.
Член 4
1. Държавите-членки постановяват, че продуктите, посочени в член 1, от момента на пускането им в обращение не могат да съдържат количества пестицидни остатъци, по-големи от посочените в приложение II.
2. Държавите-членки приемат всички необходими мерки, за да гарантират, най-малкото чрез вземане на проби за проверка, съблюдаването на максимално допустимите количества, установени в съответствие с параграф 1.
Член 5
1. В случай на продукти по член 1, които са различни внесените от трети страни или предназначени за други държави-членки продукти, държавите-членки могат, чрез дерогация от член 4, да продължат да прилагат системата за мониторинг на пестицидни остатъци, която вече е в сила на тяхна територия, заедно с всякакви други мерки, с цел да се гарантира постигането на ефект, който е равностоен на установените в приложение II количества на пестицидни остатъци, и за да се направи оценка на общото за тяхното население излагане на тези остатъци чрез храната, независимо от източника им. Такива мерки включват редовни представителни изследвания на количествата на тези пестицидни остатъци в типичната за населението храна.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно прилагането на параграф 1.
Член 6
Независимо от разпоредбите на член 4 в случаите на продукти съгласно приложение I, попадащи в позиция № 04.01 от Общата митническа тарифа, постановеното вземане на проби за проверка се провежда в мандрата или, ако продуктите не са доставени в мандра - на мястото на доставка за потребителя. Независимо от това държавите-членки имат право да постановят вземането на проби за проверка от момента на пускане в обращение на продуктите.
Член 7
Държавите-членки изготвят доклад за Комисията преди 1 август всяка година относно резултатите от официалните проверки, мониторинга и други мерки, които са приети през последната година съгласно член 4 и, когато е приложимо, член 5.
Член 8
1. Методите за вземане на проби и анализ, които са необходими за провеждане на проверките, мониторинга и други мерки, които са предвидени в член 4 и, когато е приложимо, член 5, се определят в съответствие с процедурата съгласно член 12. Наличието на методи за анализ на Общността, които са предназначени за ползване в случаи на спор, не възпрепятства ползването от страна на държавите-членки на други научно валидни методи, които са способни да доведат до сравними резултати.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно ползването на други методи в съответствие с параграф 1.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат мерките на ветеринарната инспекция на Общността за проверка на пестицидни остатъци в продуктите съгласно член 1, и по-специално мерките, приети съгласно директиви 64/433/ЕИО, 72/462/ЕИО и 85/397/ЕИО.
Член 9
1. В случай че държава-членка счете, че установеното в приложение II максимално количество застрашава здравето на човека и следователно налага вземането на спешни мерки, държавата-членка има право временно да понижи количеството за своята територия. В такъв случай тя незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за взетите мерки, като прилага заявление с причините за последните.
2. При възникване на обстоятелствата, предвидени в параграф 1, съгласно процедурата по член 13 се решава дали предвидените в приложение II максимално допустими количества следва да бъдат променени. До вземането на решение съгласно горепосочената процедура от страна на Съвета или Комисията, държавата-членка може да запази приетите и прилагани от нея мерки.
Член 10
Без да се засягат разпоредбите на член 9, Съветът приема, по предложение на Комисията, изменения на максимално допустимите количества, установени в приложение II, като резултат на развитие в областта на научните и техническите познания, като заседава при наличието на квалифицирано мнозинство.
Член 11
Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, приема посредством директиви всеки нов списък от продукти или всеки нов списък от пестицидни остатъци в и върху продуктите съгласно член 1 и максималните стойности на тези остатъци.
Член 12
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния фитосанитарен комитет, наричан по-нататък „Комитетът“, от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на държава-членка.
2. В рамките на Комитета, претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията предоставя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище относно тези мерки в рамките на срока, определен от председателя, като отчита спешността на разглежданите мерки. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и прилага незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. В случай че мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на срок от три месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 13
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка.
2. Претеглянето на гласовете на държавите-членки в рамките на Комитета се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище в срок от два дни. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и прилага незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. Ако мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за предприеманe на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на срок от 15 дни от датата на отнасяне на въпроса до Съвета, последният не е приел мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 14
Настоящата директива не се прилага за продуктите съгласно член 1, ако е възможно да се установи най-малкото чрез съответните доказателства, че те са предназначени за износ в трети страни.
Член 15
С цел подобряване системата на Общността, която се въвежда с настоящата директива, Съветът, въз основа на доклад от Комисията, по възможност съпроводен от подходящи предложения, преразглежда настоящата директива най-късно до 30 юни 1991 г.
Член 16
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1986 година.
*****
DIRECTIVE DU CONSEIL
du 24 juillet 1986
concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les denrées alimentaires d'origine animale
(86/363/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 43 et 100,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis de l'Assemblée (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant que la production végétale et animale occupe une place très importante dans la Communauté;
considérant que le rendement de cette production est constamment affecté par des organismes nuisibles et par des mauvaises herbes;
considérant que la protection des végétaux, des produits végétaux et du cheptel contre les effets de ces organismes est absolument essentielle, non seulement pour éviter une diminution du rendement mais aussi pour accroître la productivité de l'agriculture;
considérant que l'utilisation des pesticides chimiques constitue un des moyens les plus importants pour protéger les végétaux, les produits végétaux et le cheptel des effets de ces organismes;
considérant cependant que ces pesticides n'ont pas seulement des répercussions favorables sur la production végétale et animale étant donné qu'il s'agit, en général, de substances toxiques ou de préparations à effets secondaires dangereux;
considérant qu'un grand nombre de ces pesticides et de leurs produits de métabolisation ou de dégradation peuvent avoir des effets nocifs pour les consommateurs de produits végétaux et animaux;
considérant que ces pesticides et leurs contaminants éventuels peuvent représenter un danger pour l'environnement et nuire indirectement à l'homme par le biais des produits animaux;
considérant que, pour faire face à ces dangers, plusieurs États membres ont déjà fixé des teneurs maximales pour certains résidus de pesticides sur et dans les denrées alimentaires d'origine animale;
considérant que l'existence de disparités entre les États membres en ce qui concerne les teneurs maximales admissibles en résidus de pesticides peut contribuer à créer des obstacles aux échanges et dès lors entraver la libre circulation des marchandises à l'intérieur de la Communauté;
considérant que, pour cette raison, il y a lieu de fixer dans une première étape des teneurs maximales pour certains composés organochlorés dans la viande et les produits à base de viande, le lait et les produits laitiers, qui doivent être respectées lors de la mise en circulation de ces produits;
considérant en outre que le respect des teneurs maximales permettra d'assurer la libre circulation des marchandises et une bonne protection de la santé des consommateurs;
considérant que, en même temps, il conviendrait d'autoriser les États membres à contrôler les teneurs en résidus de pesticides dans les denrées alimentaires d'origine animale produites et consommées sur leur territoire, grâce à un système de surveillance et à des mesures connexes permettant d'assurer un effet de protection équivalent à celui résultant de l'application des teneurs maximales fixées;
considérant qu'il suffit normalement, pour le lait frais et la crème fraîche, de procéder aux sondages à la laiterie ou lorsque ces produits sont mis en vente au consommateur final; que, toutefois, les États membres devraient être autorisés, pour le lait frais et la crème fraîche, à procéder aux sondages à un stade antérieur;
considérant qu'il n'est pas nécessaire d'appliquer la présente directive aux produits destinés à l'exportation vers les pays tiers;
considérant qu'il conviendrait d'autoriser les États membres à réduire temporairement les teneurs fixées si ces dernières se révèlent inopinément dangereuses pour la santé humaine ou animale;
considérant qu'il est approprié, dans ce cas, d'instaurer une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein du comité phytosanitaire permanent;
considérant que, pour garantir le respect des dispositions de la présente directive lors de la mise en circulation des denrées concernées, les États membres doivent prévoir des mesures de contrôle appropriées;
considérant qu'il conviendrait de fixer des méthodes communautaires de prélèvement d'échantillons et d'analyse qui tiendront lieu au moins de méthodes de référence;
considérant que les méthodes de prélèvement d'échantillons et d'analyse entrent dans le domaine des questions techniques et scientifiques et devraient dès lors être fixées selon une procédure instaurant une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein du comité phytosanitaire permanent;
considérant que la directive 64/433/CEE du Conseil, du 26 juin 1964, relative à des problèmes sanitaires en matière d'échanges intracommunautaires de viandes fraîches (1), modifiée en dernier lieu par le règlement (CEE) no 3768/85 (2), la directive 72/462/CEE du Conseil, du 12 décembre 1972, concernant des problèmes sanitaires et de police sanitaire lors de l'importation d'animaux des espèces bovine et porcine et des viandes fraîches en provenance des pays tiers (3), modifiée en dernier lieu par le règlement (CEE) no 3768/85 et la directive 85/397/CEE du Conseil, du 5 août 1985, concernant les problèmes sanitaires et de police sanitaire lors d'échanges intracommunautaires de lait traité thermiquement (4), modifiée par le règlement (CEE) no 3768/85, prévoient la fixation de tolérances pour les pesticides en ce qui concerne respectivement les viandes fraîches expédiées d'un État membre à un autre, les viandes fraîches importées de pays tiers et le lait traité thermiquement expédié d'un État membre à un autre, ainsi que la fixation des méthodes d'analyse nécessaires; que les teneurs maximales en résidus fixées par la présente directive devraient également s'appliquer aux fins de ces trois directives;
considérant qu'il est approprié que les États membres communiquent chaque année à la Commission un rapport sur les résultats de leurs mesures de contrôle, de manière à permettre la collecte d'informations sur les teneurs en résidus de pesticides au niveau de la Communauté dans son ensemble;
considérant que le Conseil devrait réexaminer la présente directive au plus tard le 30 juin 1991, en vue de la mise en place d'un système communautaire uniforme,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La présente directive concerne les denrées alimentaires d'origine animale énumérées à l'annexe I, pour autant que ces denrées alimentaires sont susceptibles de contenir des résidus de pesticides cités à l'annexe II et sans préjudice des dispositions communautaires ou nationales concernant les aliments diététiques ou pour enfants.
Article 2
1. Au sens de la présente directive, on entend par « résidus de pesticides » les reliquats de pesticides, ainsi que de leurs produits de métabolisation, de dégradation ou de réaction énumérés à l'annexe II, qui sont présents sur ou dans les produits visés à l'article 1er.
2. Au sens de la présente directive, on entend par « mise en circulation » toute remise à titre onéreux ou gratuit des produits visés à l'article 1er.
Article 3
1. Les États membres veillent à ce que les produits visés à l'article 1er ne présentent, dès leur mise en circulation, aucun danger pour la santé humaine dû à la présence de résidus de pesticides.
2. Les États membres ne peuvent interdire ou entraver la mise en circulation sur leur territoire des produits visés à l'article 1er en raison de la présence de résidus de pesticides si la quantité de ces résidus n'excède pas les teneurs maximales fixées à l'annexe II.
Article 4
1. Les États membres prescrivent que les produits visés à l'article 1er ne peuvent contenir, dès leur mise en circulation, des teneurs en résidus de pesticides dépassant les teneurs maximales fixées à l'annexe II.
2. Les États membres prennent toutes les dispositions nécessaires pour s'assurer, par des contrôles effectués au moins par sondages, du respect des teneurs maximales fixées conformément au paragraphe 1.
Article 5
1. Dans le cas des produits énumérés à l'article 1er, autres que ceux qui ont été importés d'un pays tiers ou qui sont destinés à un autre État membre, les États membres peuvent, par dérogation à l'article 4, continuer à appliquer un système déjà en vigueur sur leur territoire permettant de surveiller la présence de résidus de pesticides et prendre conjointement toutes autres mesures afin d'assurer qu'un effet équivalant aux teneurs en résidus de pesticides fixées à l'annexe II est atteint et pour évaluer l'exposition diététique totale de leur population à ces résidus, quelles que soient leurs sources. De telles mesures comprennent des enquêtes régulières et représentatives sur les teneurs de ces résidus de pesticides dans des régimes alimentaires types.
2. Les États membres informent les autres États membres et la Commission de toute application du paragraphe 1.
Article 6
Nonobstant les dispositions de l'article 4 pour les produits énumérés à l'annexe I, relevant de la position 04.01 du tarif douanier commun, le sondage prévu est effectué à la laiterie ou, s'ils ne sont pas livrés à une laiterie, au point de livraison aux consommateurs. Néanmoins, les États membres peuvent aussi prévoir des sondages lorsque ces produits sont mis en circulation pour la première fois.
Article 7
Les États membres communiquent à la Commission, avant le 1er août de chaque année, un rapport sur les résultats de contrôles officiels, la surveillance exercée et les autres mesures prises selon l'article 4 et, le cas échéant, l'article 5 au cours de l'année précédente.
Article 8
1. Les méthodes de prélèvement d'échantillons et les méthodes d'analyse nécessaires au contrôle, à la surveillance et aux autres mesures prévues à l'article 4 et, le cas échéant, à l'article 5 sont déterminées selon la procédure prévue à l'article 12. L'existence des méthodes d'analyse communautaires, à utiliser en cas de contestation, n'exclut pas l'usage par les États membres d'autres méthodes scientifiquement valables permettant d'atteindre des résultats comparables.
2. Les États membres communiquent aux autres États membres et à la Commission les autres méthodes utilisées conformément au paragraphe 1.
3. Les paragraphes 1 et 2 s'appliquent sans préjudice des mesures d'inspection vétérinaire communautaire pour le contrôle des résidus de pesticides dans les produits visés à l'article 1er, en particulier celles arrêtées conformément aux directives 64/433/CEE, 72/462/CEE et 85/397/CEE.
Article 9
1. Lorsqu'un État membre estime qu'une teneur maximale fixée à l'annexe II présente un danger pour la santé humaine et exige de ce fait une action rapide, cet État membre peut la réduire provisoirement pour son territoire. Dans ce cas, il communique sans délai aux autres États membres et à la Commission les mesures prises, accompagnées d'un exposé des motifs.
2. Si la situation prévue au paragraphe 1 se présente, il est décidé, selon la procédure prévue à l'article 13, si les teneurs maximales fixées à l'annexe II doivent être modifiées. Aussi longtemps qu'aucune décision n'a été arrêtée soit par le Conseil, soit par la Commission, selon la procédure précitée, l'État membre peut maintenir les mesures qu'il a mises en application.
Article 10
Sans préjudice de l'article 9, les modifications des teneurs maximales fixées à l'annexe II en raison de l'évolution des connaissances scientifiques ou techniques sont arrêtées par le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission.
Article 11
Le Conseil, statuant à l'unanimité sur proposition de la Commission, arrête, par voie de directives, toute nouvelle liste de produits ou toute nouvelle liste de résidus de pesticides sur et dans les produits visés à l'article 1er, ainsi que leurs teneurs maximales.
Article 12
1. Dans les cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité phytosanitaire permanent, ci-après dénommé « comité », est saisi sans délai par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande d'un État membre.
2. Au sein du comité, les voix des États membres sont affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. Le représentant de la Commission soumet un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ces mesures dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence des questions soumises à examen. Il se prononce à la majorité de cinquante-quatre voix.
4. La Commission arrête les mesures et les met immédiatement en application, lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Si elles ne sont pas conformes à l'avis du comité ou en l'absence d'avis, la Commission soumet aussitôt au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil arrête les mesures à la majorité qualifiée.
Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la date à laquelle il a été saisi, le Conseil n'a pas arrêté de mesures, la Commission arrête les mesures proposées, sauf dans le cas où le Conseil s'est prononcé à la majorité simple contre lesdites mesures.
Article 13
1. Dans les cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité est saisi sans délai par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande d'un État membre.
2. Au sein du comité, les voix des États membres sont affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. Le représentant de la Commission soumet un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ces mesures dans un délai de deux jours. Il se prononce à la majorité de cinquante-quatre voix.
4. La Commission arrête les mesures et les met immédiatement en application, lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Si elles ne sont pas conformes à l'avis du comité ou en l'absence d'avis, la Commission soumet aussitôt au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil arrête les mesures à la majorité qualifiée.
Si, à l'expiration d'un délai de quinze jours à compter de la date à laquelle il a été saisi, le Conseil n'a pas arrêté de mesures, la Commission arrête les mesures proposées, sauf dans le cas où le Conseil s'est prononcé à la majorité simple contre lesdites mesures. Article 14
La présente directive ne s'applique pas aux produits visés à l'article 1er lorsqu'il est prouvé, au moins par une indication appropriée, qu'ils sont destinés à l'exportation vers des pays tiers.
Article 15
En vue de parfaire le régime communautaire établi par la présente directive, le Conseil, sur la base d'un rapport de la Commission accompagné, le cas échéant, de propositions appropriées, réexamine, au plus tard le 30 juin 1991, la présente directive.
Article 15
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 30 juin 1988. Ils en informent immédiatement la Commission.
Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 17
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 24 juillet 1986.