19750616
Директива на Съвета
от 16 юни 1975 година
относно обезвреждането на отработени масла
(75/439/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него;
като взе предвид предложението на Комисията;
като взе предвид становището на Европейския парламент [1];
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2];
като има предвид, че всяко несъответствие на разпоредбите за обезвреждането на отработени масла, вече прилагани или подготвяни за прилагане в различните държави-членки, е възможно да създаде различни условия за конкуренция и така да се отрази на функционирането на общия пазар; като има предвид, че по тази причина е необходимо да се сближат законодателствата в тази област съгласно член 100 от Договора;
като има предвид, че съществува необходимост това сближаване на законодателствата да бъде придружено от действие на Общността, така че една от целите на Общността в сферата на опазване на околната среда да бъде постигната чрез норми с по-голям обхват; като има предвид, че определени специфични разпоредби в този смисъл трябва да бъдат постановени по тази причина; като има предвид, че трябва да се позове на член 235 от Договора, тъй като правомощията, необходими за тази цел, не са предвидени в Договора;
като има предвид, че всички разпоредби относно обезвреждането на отработени масла трябва да се стремят особено и единствено към опазване на околната среда от опасните последици, причинени от обезвреждането, складирането или преработването на тези масла;
като има предвид, че рециклирането на отработени масла може да благоприятства провеждането на политика за снабдяване с горива;
като има предвид, че програмата за действие на Европейските общности за околната среда [3] подчертава важността на проблема за обезвреждането на отработени масла, без да се причинява опасно въздействие върху околната среда;
като има предвид, че количествата отработени масла и особено на такива емулсии са се увеличили в Общността;
като има предвид, че трябва да се прилага ефикасна и последователна система за преработка на маслените отпадъци дори и към тези, които са само частично маслени, която система да не създава бариери за търговията вътре в Общността, нито да се отразява на конкуренцията и да осигурява тяхната безопасна преработка при добри икономически условия;
като има предвид, че такава система трябва да регламентира преработката, обезвреждането, складирането и събирането на отработени масла и да предвиди система от разрешителни, предназначени за предприятия, които обезвреждат такива масла, за задължителното събиране и/или обезвреждане на такива отпадъци при определени случаи и за подходящи процедури за инспектиране;
като има предвид, че в случаите, когато за определени предприятия има изискване да събират и/или обезвреждат отработени масла, трябва да има възможности за компенсации чрез обезщетения на тази част от разходите, отнасяща се до тях и непокривана от печалбата им, като тези обезщетения могат да се финансират освен по други начини, и с такси върху сурови или регенерирани масла,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива терминът "отработени масла" се приема, че означава всеки полутечен или течен продукт, който изцяло или частично се състои от минерални или синтетични масла, включително и утайки от цистерни, водно-маслени смеси и емулсии.
Член 2
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране на безопасното събиране и обезвреждане на отработените масла.
Член 3
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране доколкото е възможно, обезвреждането на отработените масла да се извършва чрез вторична преработка (регенериране и/или) изгаряне, различно от това с цел унищожаване).
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране забраната на:
1. обезвреждане на отработени масла в надземни и подпочвени води, води по бреговите райони и в отводнителни системи;
2. складиране и/или обезвреждане на опасни за почвата отработени масла и всякакво неконтролирано обезвреждане утайки от преработката на отработени масла;
3. всякаква преработка на отработени масла, която причинява замърсяване на въздуха над предвидените стойностите в съществуващите разпоредби.
Член 5
Когато целите, формулирани в членове 2, 3 и 4, не могат да бъдат постигнати по друг начин, държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране едно или повече предприятия да извършват събирането и/или обезвреждането на продуктите, давани им от други предприятия там, където има възможност, в зоната, посочена им от компетентните власти.
Член 6
За да се съобрази с мерките, предприети съгласно член 4, всяко предприятие, което обезврежда отработени масла, трябва да има разрешително.
Това разрешително се дава от компетентните власти след проверка на инсталациите, ако е необходимо. Тези власти налагат условията, които техническото състояние изисква.
Член 7
Лице, което държи отработени масла и не е в състояние да се съобрази с мерките, предприети съгласно член 4, ги предоставя на предприятието или предприятията, описани в член 5.
Член 8
Лица, които имат определени количества отработени масла, съдържащи примеси в повече от определените проценти, ги държат или складират отделно.
Компетентните власти определят количествата и процентите, посочени в първата алинея, като те могат да са различни в зависимост от вида на продукта.
Член 9
Предприятие, което събира и/или обезврежда отработени масла, трябва да извършва тези операции по такъв начин, че да не застрашава необратимо със замърсяване водата, въздуха или почвата.
Член 10
Всяко предприятие, което произвежда, събира и/или обезврежда отработени масла в по-голямо количество от определяното от всяка държава-членка, но не по-голямо от 500 литра, трябва:
- да води отчет за количеството, качеството, произхода и мястото на такива масла и къде са изпратени или получени, включително с датите, и/или
- да предоставя такава информация на компетентните власти при поискване.
Държавите-членки имат право да определят количеството на отработени масла в съответствие с първата алинея по отношение на еквивалентно количество необработени масла, изчислявано в съответствие с един разумен коефициент на преобразуване.
Член 11
Всяко предприятие, което обезврежда отработени масла, трябва да предава на компетентните власти при поискване от тяхна страна информацията за обезвреждането или складирането на такива отработени масла или утайки от тях.
Член 12
Предприятията, посочени в член 6, се инспектират периодично от компетентните власти, особено що се отнася до съблюдаването на условията в техните разрешителни.
Член 13
Като реципрочна отстъпка за задълженията, налагани им от държавите-членки съгласно член 5, могат да се дават обезщетения на предприятия, които събират или обезвреждат такива масла заради услугите, които предлагат. Такива обезщетения не могат да надхвърлят годишните непокрити разходи, отбелязани от предприятието в действителност, като се взема предвид една разумна печалба.
Размерът на тези обезщетения трябва да не предизвиква значително нарушаване на конкуренцията или да поражда изкуствени модели на търговия с тези продукти.
Член 14
Обезщетенията могат да се финансират освен по други начини и с такси, налагани на продукти, които след използване се превръщат в отработени масла, или на отработени масла.
Финансирането на обезщетенията трябва да е съобразено с принципа "замърсителят плаща".
Член 15
Всяка държава-членка периодично предоставя на Комисията информация относно техническия си опит и натрупаната си практика, както и за получените резултати от прилагането на мерките съгласно настоящата директива.
Комисията изпраща на държавите-членки цялостен обзор на тази информация.
Член 16
На всеки три години държавите-членки правят доклади за състоянието на обезвреждането на отработени масла в съответните страни и ги изпращат на Комисията.
Член 17
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за спазването на настоящата директива в срок 24 месеца след нейното нотифициране и незабавно информират Комисията за това.
Член 18
Разпоредбите, приети от държавите-членки в съответствие с настоящата директива, могат постепенно да се прилагат към предприятията, посочени в член 6 и съществуващи по време на нотифицирането на настоящата директива, в срок четири години от въпросната нотификация.
Член 19
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 20
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 16 юни 1975 година.
DIRECTIVE DU CONSEIL du 16 juin 1975 concernant l'élimination des huiles usagées (75/439/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 100 et 235,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis de l'Assemblée (1),
vu l'avis du Comité économique et social (2),
considérant qu'une disparité entre les dispositions déjà applicables ou en cours de préparation dans les différents États membres en ce qui concerne l'élimination des huiles usagées peut créer des conditions de concurrence inégales et avoir, de ce fait, une incidence directe sur le fonctionnement du marché commun ; qu'il convient donc de procéder dans ce domaine au rapprochement des législations prévu à l'article 100 du traité;
considérant qu'il apparaît nécessaire d'assortir ce rapprochement des législations d'une action de la Communauté visant à réaliser, par une réglementation plus ample, l'un des objectifs de la Communauté dans le domaine de la protection du milieu ; qu'il convient donc de prévoir à ce titre certaines dispositions spécifiques ; que, les pouvoirs d'action requis à cet effet n'ayant pas été prévus par le traité, il convient de recourir à l'article 235 du traité;
considérant que toute réglementation en matière d'élimination des huiles usagées doit avoir comme un des objectifs essentiels la protection de l'environnement contre les effets préjudiciables causés par le rejet, le dépôt ou le traitement de ces huiles;
considérant que la réutilisation des huiles usagées peut contribuer à une politique d'approvisionnement en combustibles;
considérant que le programme d'action des Communautés européennes en matière d'environnement (3) met en évidence l'importance du problème de l'élimination des huiles usagées sans préjudice pour l'environnement;
considérant que les quantités d'huiles usagées, et en particulier des émulsions, ont augmenté dans la Communauté;
considérant qu'un système efficace et cohérent de traitement de ces huiles, qui n'entrave pas les échanges intracommunautaires et qui n'affecte pas les conditions de concurrence, devrait s'appliquer à tous ces produits, même à ceux qui sont composés seulement en partie d'huile, et en prévoir le traitement inoffensif à des conditions économiquement satisfaisantes;
considérant qu'un tel système devrait régler le traitement, le rejet, le dépôt et la collecte des huiles usagées et prévoir un mécanisme d'autorisation des entreprises qui éliminent ces huiles, la collecte et/ou l'élimination obligatoire de ces huiles dans certains cas, ainsi que des procédures de contrôle appropriées;
considérant que, dans le cas où certaines entreprises sont tenues de procéder à la collecte et/ou l'élimination des huiles usagées, la part de leurs coûts y afférents et non couverts par leurs recettes devrait pouvoir être compensée par des indemnités et que celles-ci peuvent, entre autres, être financées par une redevance sur les huiles neuves ou régénérées,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Pour l'application de la présente directive, on entend par huile usagée tout produit usé semi-liquide ou liquide composé entièrement ou partiellement d'huile (1)JO nº C 85 du 18.7.1974, p. 6. (2)JO nº C 125 du 16.10.1974, p. 33. (3)JO nº C 112 du 20.12.1973, p. 3.
minérale ou d'huile synthétique, y compris les résidus huileux de citerne, les mélanges eau-huile et les émulsions.
Article 2
Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que soient assurées la collecte et l'élimination inoffensives des huiles usagées.
Article 3
Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que, dans la mesure du possible, l'élimination des huiles usagées soit effectuée par réutilisation (régénération et/ou combustion à des fins autres que la destruction).
Article 4
Les États membres prennent les mesures nécessaires pour que soient interdits: 1. tout rejet d'huiles usagées dans les eaux intérieures de surface, les eaux souterraines, les eaux côtières et les canalisations;
2. tout dépôt et/ou tout rejet d'huiles usagées ayant des effets nocifs sur le sol, ainsi que tout rejet incontrôlé de résidus résultant de la transformation d'huiles usagées;
3. tout traitement d'huiles usagées provoquant une pollution de l'air qui dépasse le niveau établi par les dispositions en vigueur.
Article 5
Dans les cas où les objectifs définis aux articles 2, 3 et 4 ne peuvent être atteints autrement, les États membres prennent les mesures nécessaires pour qu'une ou plusieurs entreprises effectuent la collecte des produits offerts par les détenteurs et/ou l'élimination de ces produits, le cas échéant dans la zone qui leur est attribuée par l'administration compétente.
Article 6
Pour respecter les mesures prises en vertu de l'article 4, toute entreprise qui élimine les huiles usagées doit obtenir une autorisation.
Cette autorisation est accordée par l'administration compétente, pour autant que de besoin après examen des installations ; elle impose les conditions requises par l'état de la technique.
Article 7
Quiconque détient des huiles usagées doit, s'il ne peut pas respecter les mesures prises en vertu de l'article 4, les tenir à la disposition d'une ou des entreprises visées à l'article 5.
Article 8
Les détenteurs de certaines quantités d'huiles usagées qui contiennent des impuretés dépassant certains pourcentages doivent les manipuler et les stocker séparément.
Les autorités compétentes déterminent, éventuellement par catégorie de produits, les quantités et les pourcentages visés au premier alinéa.
Article 9
Les entreprises qui collectent et/ou éliminent des huiles usagées doivent effectuer ces opérations sans qu'il en résulte des préjudices évitables pour l'eau, l'air ou le sol.
Article 10
Tout établissement qui produit, collecte et/ou élimine plus d'une quantité d'huiles usagées à déterminer par chaque État membre mais ne pouvant pas dépasser 500 litres par an doit: - tenir un registre contenant des indications sur les quantités, la qualité, l'origine et la localisation, ainsi que sur la cession et la réception, en mentionnant notamment la date de ces dernières,
et/ou
- notifier ces informations à l'administration compétente à la demande de celle-ci.
Les États membres sont autorisés à déterminer la quantité des huiles usagées conformément au premier alinéa en fonction de l'équivalent en huile neuve calculé suivant un coefficient de conversion raisonnable.
Article 11
Toute entreprise qui élimine des huiles usagées doit communiquer aux autorités compétentes, sur leur demande, tous renseignements sur l'élimination ou le dépôt de ces huiles usagées ou de leurs résidus.
Article 12
Les entreprises visées à l'article 6 sont contrôlées périodiquement par l'administration compétente, notamment en ce qui concerne le respect des conditions d'autorisation.
Article 13
En contrepartie des obligations que leur imposent les États membres en application de l'article 5, les entreprises de collecte et/ou d'élimination peuvent bénéficier d'indemnités pour les services rendus. Ces indemnités ne doivent pas dépasser les coûts annuels non couverts et réellement constatés des entreprises, compte tenu d'un bénéfice raisonnable.
Lesdites indemnités ne doivent pas créer de distorsions significatives de concurrence ni créer des courants artificiels d'échanges de produits.
Article 14
Les indemnités peuvent être financées, entre autres, par une redevance perçue sur les produits qui, après utilisation, sont transformés en huiles usagées ou sur les huiles usagées.
Le financement des indemnités doit être conforme au principe du «pollueur-payeur».
Article 15
Chaque État membre communique périodiquement à la Commission ses connaissances techniques ainsi que les expériences et résultats découlant de l'application des dispositions prises en vertu de la présente directive.
La Commission transmet un relevé d'ensemble de ces informations aux États membres.
Article 16
Tous les trois ans, les États membres établissent un rapport sur l'état de l'élimination des huiles usagées dans leur pays et le transmettent à la Commission.
Article 17
Les États membres mettent en vigueur les mesures nécessaires pour se conformer à la présente directive dans un délai de vingt-quatre mois à compter de sa notification et en informent immédiatement la Commission.
Article 18
Les dispositions adoptées par les États membres en vertu de la présente directive peuvent être appliquées progressivement aux entreprises visées à l'article 6 et existant au moment de la notification de la présente directive, dans un délai de quatre années à compter de cette notification.
Article 19
Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 20
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Luxembourg, le 16 juin 1975.