РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1186/2009 НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2009 година
за установяване на система на Общността за митнически освобождавания
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 26, 37 и 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 г. относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания (2) е бил неколкократно съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Поради отсъствие на конкретна мярка за дерогация, приета в съответствие разпоредбите на Договора, митата по Общата митническа тарифа се прилагат за всички стоки, внасяни в Общността. Tова се отнася и за селскостопански такси и всички останали налози при внос, установени съгласно общата селскостопанска политика или специфични режими, приложими за определени стоки, получени в резултата на преработката на селскостопански продукти.
(3)
При някои точно определени обстоятелства подобно облагане не е оправдано, когато по силата на особените условия при които стоките са внесени, отсъства обичайната нужда за защита на икономиката.
(4)
Желателно е при такива обстоятелства да се предвиди възможност каквато съществува по традиция в повечето митнически законодателства за освобождаване на стоките от прилагането на обичайните за тях вносни мита.
(5)
Подобни освобождавания могат също да са предвидени и в многостранни международни конвенции, по които всички или някои държави-членки са договарящи страни. Общността следва да прилага тези конвенции, което предполага въвеждането на правила на Общността за митнически освобождавания с оглед изискванията на Митническия съюз за премахване на разликите по отношение на целта, приложното поле и условията за прилагане на предвидените в тези конвенции освобождавания и да се позволи всички заинтересувани лица да се ползват от едни и същи предимства в цялата Общност.
(6)
Някои от освобождаванията, прилагани в държавите-членки произтичат от сключени с трети държави или международни организации специфични конвенции. Предвид целта си подобни конвенции засягат само и единствено подписалите ги държави-членки. Не е необходимо на общностно равнище да се определят условията по предоставяне на освобождавания от подобен вид и поради това е достатъчно само да се разреши на съответните държави-членки да предоставят тези освобождавания чрез установена за тази цел подходяща процедура.
(7)
Изпълнението на общата селскостопанска политика означава, че при определени обстоятелства могат да се събират мита за някои стоки. За целта е необходимо на общностно равнище да се посочат случаите, в които може да се предостави освобождаване от такива мита.
(8)
В интерес на правната яснота следва да се изброят разпоредбите на общностните актове, които съдържат мерки по освобождаване, които не се засягат от настоящия регламент.
(9)
Настоящият регламент не преустановява прилагането от държавите-членки на забрани или ограничения на вноса или износа, които са оправдани с оглед обществения морал, обществения ред или обществената сигурността, опазване на здравето и живота на хора, животни и растения, защитата на национални богатства, имащи художествена, историческа или археологическа стойност, или защитата на индустриална или търговска собственост.
(10)
Kогато предоставените освобождавания са посочени за суми в евро, следва да се съставят правила за преизчисляване на тези суми в национални валути,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Настоящият регламент определя случаите, при които поради особени обстоятелства се предоставя освобождаване от вносни мита, износни мита и от мерките, приети въз основа на член 133 от Договора, за стоки, допуснати за свободно обръщение или изнесени от митническата територия на Общността.
Член 2
1. За целите на настоящия регламент:
а)
„вносни мита“ са митата и таксите с равностоен ефект, както и селскостопанските такси и други налози при внос, предвидени съгласно общата селскостопанска политика или съгласно специфични режими, приложими за определени стоки, получени при преработката на селскостопански продукти;
б)
„износни мита“ са селскостопанските такси и други налози при износ, предвидени съгласно общата селскостопанска политика или съгласно специфични режими, приложими за определени стоки, получени при преработката на селскостопански продукти;
в)
„лично имущество“ са вещите, предназначени за лична употреба на заинтересуваните лица или за нуждите на домакинството им.
По-специално за „лично имущество“ се считат:
i)
домакинско имущество;
ii)
велосипеди и мотоциклети, частни моторни превозни средства и ремаркета към тях, каравани за къмпинг, плавателни съдове за развлечение и частни самолети.
За „лично имущество“ се приемат също така и провизии за домакинството в рамките на обичайните за едно семейство запаси, домашни любимци и ездитни животни, както и преносимите инструменти, необходимите за упражняването на занаят или свободна професия от заинтересуваното лице. За лично имущество не се приемат такива вещи, които поради своето естество или количество могат да имат търговски характер;
г)
„домакинско имущество“ са личните вещи, спално бельо, мебелировка и оборудване, предназначени за лично ползване от заинтересуваните лица или за посрещане на нуждите на домакинството им;
д)
„алкохолни продукти“ са продукти (бира, вино, аперитиви на винена или на алкохолна основа, бренди, ликьори или други спиртни напитки и др.), попадащи в позиции с номера 2203-2208 от Комбинираната номенклатура.
2. Освен доколкото в настоящия регламент не е предвидено друго за целите на прилагането на дял II, „трети държави“ включва също тези части от териториите на държавите-членки, които са изключени от митническата територия на Общността по силата на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (4).
ДЯЛ II
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ВНОСНИ МИТА
ГЛАВА I
Лично имущество, принадлежащо на физически лица, които преместват обичайното си място на пребиваване от трета държава в Oбщността
Член 3
Внасяното от физически лица лично имущество при преместването на обичайното им място на пребиваване от трета държава на митническата територия на Общността се освобождава от вносни мита при условията на членове 4-11.
Член 4
Освобождаването се ограничава до лично имущество, което:
а)
с изключение на конкретни случаи, обосновани от обстоятелствата, се намира във владение и, в случая на непотребими вещи, е използвано от заинтересуваното лице в предишното му обичайно място на пребиваване поне шест месеца преди датата, на която то е преустановило своето обичайно място на пребиваване в третата държава, която напуска;
б)
е предназначено да бъде използвано за същите цели в новото му обичайно място на пребиваване.
Освен това държавите-членки могат да поставят освобождаването на подобно имущество под условие, то да е било обложено, било в държавата по произход или в държавата, която напуска, с мита и/или данъци, на които обичайно подлежи.
Член 5
1. Освобождаване може да се предоставя само на лица, които са имали обичайното си място на пребиваване извън митническата територия на Общността за период от най-малко 12 последователни месеца.
2. Когато обаче намерението на заинтересуваното лице е било да пребивава извън митническата територия на Общността най-малко 12 последователни месеца, митническите органи могат да допуснат дерогации от правилото в параграф 1.
Член 6
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
търговски превозни средства;
г)
артикули, предназначени за упражняването на занаят или професия, различни от преносимите инструменти за упражняването на занаят или свободна професия.
Член 7
1. С изключение на особени случаи, освобождаване се предоставя единствено за лично имущество, декларирано за свободно обращение в рамките на 12 месеца от датата на установяване от заинтересуваното лице на обичайното му място на пребиваване на митническата територия на Общността.
2. Личното имущество може да бъде допуснато за свободно обращение на няколко отделни пратки в рамките на посочения в параграф 1 срок.
Член 8
1. До изтичане на 12 месеца от датата, на която е приета декларацията за свободно обръщение, допуснатото безмитно лично имущество не може да бъде давано на заем, да се залага като обезпечение, отдава под наем или прехвърля възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока посочен в параграф 1, води до възникване на задължение за заплащане на съответните вносни мита върху съответното имущество съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на имуществото и въз основа на митническата стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 9
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 7, първа алинея, освобождаване може да бъде предоставено за лично имущество, декларирано за свободно обръщение преди заинтересуваното лице да установи обичайното си място на пребиваване в рамките на митническата територия на Общността, при условие че лицето поеме задължението в рамките на срок от шест месеца действително да установи обичайното си място на пребиваване там. Поемането на такова задължението се съпътства от предоставянето на обезпечение, чиято форма и размер се определят от компетентните органи.
2. При прилагане на разпоредбите на параграф 1 предвиденият в член 4, буква а) срок се изчислява от датата, на която личното имущество е въведено на митническата територия на Общността.
Член 10
1. Когато поради професионални задължения заинтересуваното лице напусне третата държава, където е обичайното му място на пребиваване, без същевременно да установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността, но с намерение да го направи в последствие, компетентните органи могат да разрешат безмитно допускане на личното имущество, което лицето внася с такава цел на посочената територия.
2. Безмитното допускане на личното имущество, посочено в параграф 1, се извършва съобразно условията, предвидени в членове 3-8, при условие че:
а)
определените в член 4, буква а), и член 7, първа алинея срокове се изчисляват от датата на въвеждане на личното имущество на митническата територия на Общността;
б)
определеният в член 8, параграф 1 срок се изчислява от датата, на която заинтересуваното лице действително установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността.
3. Безмитното допускане се подчинява на условието заинтересуваното лице да поеме задължението действително да установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността в срока, определен от компетентните органи съобразно обстоятелствата. Във връзка с поетото задължение за установяване на обичайното си място на пребиваване компетентните органи могат да изискват обезпечение в определена от тях форма и размер.
Член 11
Когато определено лице е принудено поради изключителни политически обстоятелства да премести обичайното си място на пребиваване от трета държава в митническата територия на Общността, компетентните органи могат да дерогират от член 4, букви а) и б), член 6, букви в) и г), и член 8.
ГЛАВА II
Имущество, внасяно във връзка с встъпване в брак
Член 12
1. При условията на членове 13-16 се допускат без да се облагат с вносни мита зестрата и домакински принадлежности, включително и нови, принадлежащи на лице, което премества обичайното си място на пребиваване от трета държава на митническата територия на Общността във връзка с встъпване в брак.
2. При същите условия подаръците, каквито обикновено се поднасят по повод встъпване в брак, които се получават от лице, отговарящо на условията, установени в параграф 1, от лица, чието обичайно място на пребиваващи е в трета държава, също се допускат без облагане с вносни мита. Стойността на всеки подарък, допуснат безмитно, не може обаче да надхвърля 1 000 EUR.
Член 13
Освобождаването, посочено в член 12, се предоставя единствено на лица:
а)
които са имали обичайно място на пребиваване извън митническата територия на Общността най-малко 12 последователни месеца. Въпреки това дерогации от настоящата разпоредба се допускат, когато намерението на заинтересуваното лице действително е било да пребивава най-малко 12 последователни месеца извън митническата територия на Общността.
б)
представят доказателство за встъпване в брак.
Член 14
Не се допуска освобождаване на алкохолни продукти, тютюн или тютюневи изделия.
Член 15
1. Освен при изключителни обстоятелства, освобождаване се предоставя само за стоки, декларирани за свободно обращение:
а)
не по-рано от два месеца преди датата, определена за встъпване в брак (в този случай освобождаването се допуска при предоставяне на обезпечение, чиято форма и размер се определят от компетентните органи); и
б)
не по-късно от четири месеца след датата на встъпване в брак.
2. Посочените в член 12 стоки могат да се допуснат за свободно обращение на няколко отделни пратки в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член срок.
Член 16
1. До изтичане на 12 месеца от датата, на която е приета декларацията за свободно обращение, стоките допуснати безмитно по реда на член 12 не могат да бъдат давани на заем, да се залагат като обезпечение, отдават под наем или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока посочен в параграф 1, води до възникването на задължение за заплащане на съответните вносни мита върху въпросните стоки съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА III
Лично имущество, придобито по наследство
Член 17
1. При условията на членове 18, 19 и 20 лично имущество, придобито по наследство от физическо лице с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността, се допуска без да се облага с вносни мита.
2. За целите на параграф 1 за „лично имущество“ се счита имуществото, посочено в член 2, параграф 1, буква в), съставляващо наследството на починалия.
Член 18
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
търговски превозни средства;
г)
предназначени за упражняването на занаят или професия артикули, различни от преносимите инструменти за занаят или свободна професия, които са били използвани от починалия за упражняване на занаята или професията му;
д)
запаси от суровини и завършени или полуготови продукти;
е)
живи животни и запаси от селскостопански продукти, надвишаващи обичайните за семейно запасяване количества.
Член 19
1. Освобождаването се предоставя само за лично имущество, декларирано за свободно обращение не по-късно от две години от датата, на която заинтересуваното лице придобива собствеността върху имуществото (окончателното уреждане на наследството).
При наличието на особени обстоятелства компетентните органи могат да удължат този срок.
2. Вносът на лично имущество може да се осъществи на няколко отделни пратки в рамките на определения в параграф 1 срок.
Член 20
Членове 17, 18 и 19 се прилагат mutatis mutandis за лично имущество, придобито по наследство от юридически лица с нестопанска цел, които са установени на митническата територия на Общността.
ГЛАВА IV
Учебни принадлежности, учебни пособия и свързано домакинско оборудване
Член 21
1. Освобождават се от вносни мита принадлежности, учебни пособия и домакинско оборудване, които представляват обичайното обзавеждане за стая на ученик/студент и принадлежащи на ученик/студент, пристигащ на митническата територия на Общността с цел обучение и които са предназначени за лична употреба през срока на обучението им.
2. За целите на параграф 1:
а)
„ученик или студент“ е всяко едно лице, записано в редовна форма на обучение в учебно заведение;
б)
„принадлежност“ е лично или спално бельо, както и облекло, ново или употребявано;
в)
„учебни пособия“ са всички предмети и инструменти (включително калкулатори и пишещи машини), които обикновено се използват от ученици или студенти за целите на обучението им.
Член 22
Освобождаването се предоставя най-малко веднъж за учебна година.
ГЛАВА V
Пратки с незначителна стойност
Член 23
1. При условията на член 24 всякакви пратки, съдържащи стоки с незначителна стойност, изпратени директно от трета държава на получател в Общността, се допускат без да се облагат с вносни мита.
2. За целите на параграф 1, „стоки с незначителна стойност“ означава стоки, собствената стойност на които не надвишава общо 150 EUR на пратка.
Член 24
Не подлежат на освобождаване:
а)
алкохолни продукти;
б)
парфюми и тоалетни води;
в)
тютюн или тютюневи изделия.
ГЛАВА VI
Пратки, изпращани от едно частно лице до друго
Член 25
1. При условията на членове 26 и 27 стоките, съдържащи се в пратки, изпратени от трета държава от частно лице до друго частно лице, живеещо на митническата територия на Общността, се допускат без да се облагат с вносни мита, при условие че този внос няма търговски характер.
Освобождаването, предвидено съгласно настоящия параграф, не се прилага по отношение стоки изпратени в пратки от остров Heligoland.
2. За целите на параграф 1 вносните пратки „нямат търговски характер“, когато:
а)
са от случаен характер;
б)
съдържат стоки изключително за лично ползване от получателя или семейството му, които по своето естество или количество не показват търговски интерес;
в)
се изпращат от изпращача на получателя без каквото и да е заплащане.
Член 26
1. Освобождаването, посочено в член 25, параграф 1, се прилага за стойност от 45 EUR на пратка, включително стойността на стоките, посочени в член 27.
2. Ако общата стойност на пратка от два или повече артикула надхвърли сумата, посочена в параграф 1, освобождаване се предоставя за такава част от артикулите, за каквато ако биха били внесени поотделно, би било предоставено освобождаване като се подразбира, че стойността на отделен артикул не може да се дели.
Член 27
Освобождаването, посочено в член 25, параграф 1, се ограничава, за всяка пратка до количествата, изписани срещу всяка от стоките, изброени по-долу:
а)
тютюневи продукти:
-
50 цигари,
-
25 пурети (пури с максимално тегло от 3 g всяка),
-
10 пури,
-
50 g тютюн за лула, или
-
пропорционален набор от тези различни продукти;
б)
алкохол и алкохолни напитки:
-
дестилирани напитки и спиртни напитки с алкохолно съдържание по обем, надхвърлящо 22 %; неденатуриран етилов алкохол от 80 % и повече по обем: един литър, или
-
дестилирани напитки и спиртни напитки и аперитиви на винена или алкохолна основа, тафиа, саке или подобни напитки, с алкохолно съдържание по обем, ненадхвърлящо 22 %; пенливи вина, ликьорни вина: един литър или пропорционален набор от тези различни продукти, и
-
обикновени вина: два литра,
в)
-
парфюми: 50 g, или
-
тоалетни води: 0,25 l.
ГЛАВА VII
Дълготрайни активи и друго оборудване, внасяно във връзка с преместване на дейността от трета държава в Общността
Член 28
1. Без да се засягат действащите в държавите-членки мерки на индустриалната и търговската политика и при условията на членове 29-33, се допускат без да се облагат с вносни мита дълготрайните активи и всяко друго оборудване, принадлежащи на предприятие, което преустановява дейността си в трета държава и окончателно я премества, за да извършва сходна дейност на митническата територия на Общността.
Когато преместващото се предприятие е селскостопанско, живият му добитък се допуска без да се облага с вносни мита.
2. За целите на параграф 1 „предприятие“ е самостоятелна стопанска единица в сферата на производство или услугите.
Член 29
Освобождаването се ограничава до дълготрайни активи и друго оборудване, които:
а)
с изключение на оправдани от обстоятелствата особени случаи, са действително употребявани в предприятието най-малко 12 месеца преди датата, на която предприятието е преустановило дейността си в третата държава, от която се премества;
б)
са предназначени да се използват за същите цели след прехвърлянето им;
в)
по вид и размери са подходящи за съответното предприятие.
Член 30
Не се предоставя освобождаване на предприятия, чието преместване на митническата територия на Общността е в резултат на или е с цел сливане със или поглъщане от предприятие, установено на митническата територия на Общността, без с това да се създава нова дейност.
Член 31
Не се предоставя освобождаване за:
а)
превозни средства, които по естеството си не представляват средства за производство или не са предназначени за предоставяне на услуги;
б)
запаси от всякакъв вид, предназначени за потребление от хората или за храна за животни;
в)
горива и запаси от суровини или от готови или полуготови продукти;
г)
добитък, собственост на търговци на животни.
Член 32
С изключение на оправдани от обстоятелствата особени случаи, освобождаването, посочено в член 28, се предоставя само за дълготрайни активи и друго оборудване, които са декларирани за свободно обръщение преди изтичане на срок от 12 месеца от датата, на която предприятието е преустановило дейността си в третата държава, която напуска.
Член 33
1. До изтичане на 12 месеца от датата на приемане на декларацията за свободно обращение дълготрайните активи и другото оборудване, които са допуснати безмитно не могат да се отдават под наем, залагат като обезпечение, заемат или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
В случай че съществува възможност за злоупотреба, този срок може да се удължи до 36 месеца при отдаването под наем или прехвърлянето.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока по параграф 1, води до възникване на задължение за заплащане на съответните вносни мита за съответното имущество съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 34
Членове 28-33 се прилагат mutatis mutandis за дълготрайни активи и друго оборудване, принадлежащо на лица, упражняващи свободни професии, както и за юридически лица с нестопанска цел, които преместват дейността си от трета държава на митническата територия на Общността.
ГЛАВА VIII
Продукти, получени от дейността на селскостопански производители от Общността в имоти, разположени в трета държава
Член 35
1. При условията на членове 36 и 37 се допускат без да се облагат с вносни мита селскостопански продукти, продукти от животновъдство, пчеларство, градинарство и горско стопанство, получени от имоти, разположени в трета държава в непосредствена близост с митническата територия на Общността и експлоатирани от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира на митническата територия на Общността в непосредствена близост до съответната трета държава.
2. За да се ползват от разпоредбите на параграф 1, продуктите от животновъдството трябва да произлизат от животни с произход от Общността или от животни, допуснати за свободно обращение в Общността.
Член 36
Освобождаване се ограничава до продукти, които не са били обработени или преработени по начин, различен от този, който се прилага обичайно след събиране на реколтата или продукцията.
Член 37
Освобождаване се предоставя само за продукти, които са въведени на митническата територия на Общността от селскостопанския производител или от негово име.
Член 38
Членове 35, 36 и 37 се прилагат mutatis mutandis за рибни продукти или продукти от рибовъдството, получени от рибари от Общността в езера или водни басейни, граничещи с държава-членка и трета държава, както и за продукти от лов, добити от такива езера или водни басейни от ловци на Общността.
ГЛАВА IХ
Семена, торове и продукти за обработка на почвата и растенията, внасяни от селскостопански производители от трета държава за използване в имоти, граничещи с тази държава
Член 39
При условията на член 40 се допускат без да се облагат с вносни мита семена, торове и други продукти за обработка на почвата и растенията, предназначени за използване в имоти, разположени на митническата територия на Общността в непосредствена близост с трета държава, когато тези имоти се обработват от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира в тази трета държава в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
Член 40
1. Освобождаването се ограничава до количествата семена, торове и други продукти, необходими за експлоатацията на съответния имот.
2. Освобождаването се предоставя само за семена, торове и други продукти, директно внасяни в митническата територия на Общността от селскостопанския производител или от негово име.
3. Държавите-членки могат да поставят освобождаването под условие предоставянето на реципрочно третиране.
ГЛАВА Х
Стоки, съдържащи се в личния багаж на пътници
Член 41
Стоките, съдържащи се в личния багаж на пътниците, идващи от трети държави, се допускат без да се облагат с вносно мито, при условие че подобен внос е освободен от данък върху добавената стойност (ДДС) съгласно разпоредбите на националното законодателство, приети в съответствие с разпоредбите на Директива 2007/74/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г. относно освобождаването от данък върху добавената стойност и акциз на стоки, внасяни от лица, пътуващи от трети страни (5).
Стоките, внесени в териториите, изброени в член 6, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (6), се подчиняват на същите разпоредби за митническо освобождаване както стоките, внасяни във всяка друга част от територията на съответната държава-членка.
ГЛАВА ХI
Материали с образователен, научен и културен характер; научни инструменти и апарати
Член 42
Допускат се без да се облагат с вносни мита изброените в приложение I материали с образователен, научен и културен характер, независимо от получателя им или от целите, за които са предназначени.
Член 43
Материалите с образователен, научен или културен характер, изброени в приложение II, се допускат без да се облагат с вносни мита, при условие че са предназначени за използване от:
а)
публични организации и институции с образователен, научен или културен характер; или
б)
организации или институции, които попадат в категориите, посочени срещу всеки артикул в колона 3 от приложение II, при условие че са били одобрени от компетентните органи на държавите-членки да бъдат допуснати безмитно.
Член 44
1. При условията на членове 45-49 се допускат безмитно научни инструменти и апарати, които не са включени в член 43, когато те се внасят изключително с нетърговски цели.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до научни инструменти и апарати, които са предназначени за:
а)
публични институции, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания, и техните структурни звена, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания; или
б)
частни институции, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания и които имат разрешение от компетентните органи в държавите-членки да получават безмитно такива артикули.
Член 45
Освобождаването, посочено в член 44, параграф 1, се прилага също за:
а)
резервни части, съставни части или специфични принадлежности, предназначени за научни инструменти или апарати, при положение че такива резервни части, съставни части или принадлежности се внасят едновременно с тези инструменти или апарати, или, където те се внасят впоследствие, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати:
i)
които по-рано са били допуснати безмитно, при условие че тези инструменти и апарати са все още с научен характер по времето, когато се иска освобождаване за специфичните резервни части, съставни части или принадлежности; или
ii)
които могат да бъдат освободени по времето, когато такова освобождаване се иска за специфичните резервни части, съставни части или принадлежности;
б)
технически съоръжения, които се използват за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на научни инструменти и апарати, при условие че тези технически съоръжения са внесени по едно и също време с такива инструменти или апарати, или когато се внасят впоследствие, при условие че е възможно да се установи, че са предназначени за инструменти или апарати:
i)
които по-рано са били допускани безмитно, при условие че тези инструменти и апарати са все още с научен характер по времето, когато се иска освобождаване за техническите съоръжения, или
ii)
които биха могли да бъдат освободени по времето, когато такова освобождаване е поискано за техническите съоръжения.
Член 46
За целите на членове 44 и 45:
а)
„научен инструмент или апарат“ е отделен инструмент или апарат, който по обективните си технически характеристики и възможности за получаване на резултати е предназначен главно или изключително за извършване на научни дейности;
б)
„внасяни за нетърговски цели“ се счита че се прилага за научни инструменти или апарати, предназначени за използване за нестопански научни изследвания или образователни цели.
Член 47
Ако е необходимо, определени инструменти и апарати могат, в съответствие с процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, да бъдат изключени от освобождаване, когато се установи, че допускането безмитно на такива инструменти или апарати вреди на интересите на производството на Общността в съответния производствен сектор.
Член 48
1. Артикулите, посочени в член 43 и научните инструменти или апарати, които са допуснати безмитно в съответствие с условията, установени в членове 45, 46 и 47, не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, без предварителна уведомяване на компетентните органи.
2. В случай че дадена стока бъде дадена на заем, отдадена под наем или прехвърлена на институция или организация, които имат правото да се ползват от освобождаването съгласно член 43 или 44, параграф 2, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че организацията или институцията използват стоката, инструмента или апарата за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи даването на заем, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, в зависимост от вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 49
1. В случай че посочените в членове 43 или 44 институции или организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват артикулите, допуснати безмитно за цели, различни от предвидените в същите членове, те уведомяват за това компетентните органи.
2. За артикулите, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези институции или организации са престанали да отговарят на условията, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
За артикулите, използвани от институциите или организациите, имащи право на освобождаване за цели, различни от предвидените в членове 43 и 44, се дължат съответните вносни мита при ставката, прилагана към датата на която те започват да се употребяват за други цели, в зависимост от вида на артикулите и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 50
Членове 47, 48 и 49 се прилагат mutatis mutandis за продуктите, посочени в член 45.
Член 51
1. Оборудване, внесено с нетърговски цели от или за сметка на научноизследователска институция или организация, разположена извън Общността, се допуска без да се облага с вносни мита.
2. Освобождаване се предоставя, при условие че оборудването:
а)
е предназначено за използване или, със съгласието на членовете или представителите на институциите и организациите, посочени в параграф 1 в контекста и в границите на споразуменията за научно сътрудничество, целта на които е да се провеждат международни научноизследователски програми в научноизследователски институции, разположени в Общността и одобрени за тази цел от компетентните органи на държавите-членки;
б)
остава собственост на юридическо или физическо лице, установено извън Общността по време на неговия престой на митническата територия на Общността.
3. За целите на настоящия член и на член 52:
а)
„оборудване“ означава инструменти, апарати, машини и техните принадлежности, включително резервни части и технически съоръжения, специално проектирани за тяхната поддръжка, проверка, калибриране или поправка, използвани за целите на научното изследване;
б)
оборудване, предназначено за ползване за целите на научното изследване с нестопанска цел, се смята за „внесено за нетърговски цели“.
Член 52
1. Оборудване, което е допуснато безмитно в съответствие с условията, установени в член 51, не може да бъде давано на заем, отдавано под наем или прехвърляно, възмездно или безвъзмездно, без предварително уведомяване на компетентните органи.
2. Ако оборудването е дадено на заем, наето или прехвърлено на институция или организация, оправомощена да се ползва от освобождаването съгласно член 51, освобождаването продължава да бъде предоставяно при условие че институцията или организацията използва оборудването за цели, които предоставят правото на такова освобождаване.
В други случаи и без да се засяга прилагането на членове 44 и 45, заемането, наемането или прехвърляне подлежи на предварително плащане на вносни мита съгласно ставката прилагана към датата на заемане, наемане или прехвърляне, съгласно вида на оборудването и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
3. Институции или организации, посочени в член 51, параграф 1, които не изпълняват повече условията за освобождаване или които предлагат да ползват оборудването допуснато безмитно за цели, различни от тези, предвидени в този член, информират компетентните органи.
4. Оборудване, използвано от институции или организации, които престанат да изпълнят условията, даващи им право на освобождаване, дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата, на която престанат да изпълнят условията, съгласно вида на артикула и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
Без да се засягат членове 44 и 45, оборудването, използвано от институциите или организациите, ползващи се от освобождаването за цели, различни от тези, предвидени в член 51, подлежи на облагане със съответните вносни мита, изчислени за прилагане на датата, на която то започва да се използва за други цели, съгласно вида на оборудването и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА ХII
Лабораторни животни и биологически или химически вещества, предназначени за научни изследвания
Член 53
1. Освобождаване от вносни мита се предоставя за:
а)
животни, специално подготвени за лабораторни нужди;
б)
биологични или химични вещества, включени в списък, съставен съгласно процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, които се внасят изключително с нетърговска цел.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до животни и биологични или химични вещества, които са предназначени:
а)
за публични институции, с основен предмет на дейност главно в областта на образованието или научните изследвания или тези техни звена, с основен предмет на дейност в областта на образованието или научните изследвания; или
б)
за частни институции, с основен предмет на дейност главно в областта на образованието или научните изследвания и на които е разрешено от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно такива артикули.
3. Списъкът, посочен в параграф 1, буква б), може да включва само биологични или химични вещества, за които няма еквивалентно производство на митническата територия на Общността, и които, поради тяхната специфика или степен на чистота, са пригодени основно или изключително за научни изследвания.
ГЛАВА ХIII
Терапевтични вещества от човешки произход и реактиви за определяне на кръвните и тъканните групи
Член 54
1. При условията на член 55 се допускат безмитно следните:
а)
терапевтични вещества от човешки произход;
б)
реактиви за определяне на кръвните групи;
в)
реактиви за определяне на тъканните групи.
2. За целите на параграф 1:
а)
„терапевтични вещества от човешки произход“ са човешка кръв и нейните производни (същинска човешка кръв, сушена човешка плазма, човешки албумин и стабилизирани разтвори от човешки плазмени протеини, човешки имуноглобулин и човешки фибриноген);
б)
„реактиви за определяне на кръвните групи“ са всякакви реактиви от човешки, животински, растителен или от друг произход, използвани за определяне на кръвните групи и за откриване на кръвна несъвместимост;
в)
„реактиви за определяне на тъканните групи“ са всякакви реактиви от човешки, животински, растителен или от друг произход, използвани за определяне на тъканните групи.
Член 55
Освобождаването се ограничава до продукти, които:
а)
са предназначени за одобрени от компетентните органи институти или лаборатории изключително за нетърговски медицински или научни цели;
б)
са придружени от сертификат за годност, издаден от надлежно упълномощен орган в третата държава на произхода им;
в)
са поставени в контейнери, снабдени със специален обозначаващ ги етикет.
Член 56
Освобождаването включва специалните опаковки, пригодени за превоз на терапевтичните вещества от човешки произход или реактивите за определяне на кръвните тъканните групи, както и всякакви евентуално съдържащи се в пратката разтворители и принадлежности, необходими за употребата им.
ГЛАВА ХIV
Инструменти и апарати, предназначени за медицински изследвания, диагностика или провеждане на медицинско лечение
Член 57
1. Допускат се без да се облагат с вносни мита инструменти и апарати, предназначени за медицински изследвания, диагностика или провеждане на медицинско лечение, които са дарени от благотворителна или филантропична организация или от частно лице на здравни органи, здравни заведения или медицински изследователски институти, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно подобни артикули, или които са закупени от такива здравни органи, здравни заведения или медицински изследователски институти, изцяло със средства, предоставени от благотворителна или филантропична организации или със доброволни вноски, при условие че е установено, че:
а)
дарението на инструментите или апаратите не е свързано с намерение, имащо търговски характер от страна на дарителя; и
б)
дарителят по никакъв начин не е свързан с производителя на инструментите или апаратите, за които се иска освобождаване.
2. Освобождаването е приложимо при спазване на същите условия за:
а)
резервни части, съставни части или принадлежности, предназначени за инструментите или апаратите, посочени в параграф 1, при положение че такива резервни части се внасят едновременно с тези инструменти или апарати, или, когато те се внасят по-късно, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати, които преди това са били допуснати безмитно;
б)
технически съоръжения, които се използват за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на инструменти или апарати, при условие че такива инструменти се внасят едновременно с посочените инструменти или апарати, или когато се внасят по-късно, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати, които преди това са били допуснати безмитно.
Член 58
За целите на член 57, и по-специално с оглед на означените в него научни инструменти или апарати и получаващите органи, членове 47, 48 и 49 се прилагат mutatis mutandis.
ГЛАВА XV
Референтни субстанции, необходими за контрол на качеството на медицинските продукти
Член 59
Пратките, които съдържат образци от референтни субстанции, одобрени от Световната здравна организация за контрол на качеството на материалите, използвани в производството на медицински продукти, и които са адресирани до получатели, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно такива пратки, се допускат без да се облагат с вносни мита.
ГЛАВА ХVI
Фармацевтични продукти, използвани при международни спортни прояви
Член 60
Допускат се без да се облагат с вносни мита фармацевтични продукти за хуманната или ветеринарната медицина, предназначени за използване от хора или животни, пристигащи от трети държави за участие в международни спортни прояви, организирани на митническата територия на Общността, когато са в количества, съответстващи на нуждите по време на престоя им на тази територия.
ГЛАВА ХVII
Артикули, предназначени за благотворителни или филантропични организации: артикули, предназначени за слепи лица и за други лица с увреждания
А. За общи цели
Член 61
1. При условията на членове 63 и 64 и доколкото няма да доведе до злоупотреби или значителни нарушения на конкуренцията, се допускат без да се облагат с вносно мито:
а)
стоки от първа необходимост, внасяни от държавни организации или други благотворителни или филантропични организации, одобрени от компетентните органи и предназначени за безплатно разпределение сред нуждаещите се лица;
б)
стоки от всякакъв вид, изпратени безвъзмездно и без каквото и да е намерение от търговски характер от лица или организации, установени извън митническата територия на Общността, на държавни организации или други благотворителни или филантропни организации, одобрени от компетентните органи, с цел да послужат за събиране на средства в полза на нуждаещите се лица по време на благотворителни прояви;
в)
офис оборудване и канцеларски материали, изпратени безвъзмездно и без каквото и да е намерение от търговски характер от лице или организация, установени извън митническата територия на Общността, на държавни организации или на други благотворителни или филантропни организации, одобрени от компетентните органи, с цел да послужат единствено за посрещане на нуждите по дейността им или за осъществяване на благотворителните или филантропните им цели.
2. За целите на параграф 1, буква а) „стоки от първа необходимост“ са тези стоки, които са предназначени за задоволяване на непосредствените нужди на човек, например храна, лекарства, дрехи, спално бельо и завивки.
Член 62
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
кафе и чай;
г)
моторни превозни средства, различни от линейки.
Член 63
Освобождаване се предоставя само на организации, чиито счетоводни системи дават възможност на компетентните органи да контролират операциите им и които предоставят всичка считани за необходими гаранции.
Член 64
1. Посочените в член 61 стоки и оборудване не могат да се заемат, отдават под наем или прехвърлят, възмездно или безвъзмездно, от организацията, ползваща се от освобождаването за цели, различни от посочените в параграф 1, букви а) и б), без предварително уведомяване на компетентните органи.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация, която има право на освобождаване съгласно членове 61 и 63, освобождаването остава в сила, при условие че тази организация използва стоките и оборудването за цели, за които е допуснато освобождаването.
Във всички останали случаи при заемане, отдаване под наем или прехвърляне се заплащат предварителното съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 65
1. В случай че посочените в член 61 организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват стоките, допуснати безмитно за цели, различни от предвидените в същия член, те трябва да уведомят за това компетентните органи.
2. За стоките и оборудването, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези организации са престанали да отговарят на условията, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За стоките и оборудването, използвани от организациите, имащи право на освобождаване за цели, различни от предвидените в член 61, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата на начало на употребата на стоките за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Б. Стоки за употреба от лица с увреждания
1. Артикули за употреба от слепи лица
Член 66
Допускат се без да се облагат с вносни мита специално предназначените за образователното, научното или културното развитие на слепите лица посочените в приложение III артикули.
Член 67
1. Допускат се без да се облагат с вносни мита артикулите, специално предназначени за образователното, научното или културното развитие на слепите лица, посочени в приложение IV, при условие че се внасят от:
а)
самите слепи лица за тяхна лична употреба; или
б)
институции или организации, които са ангажирани главно в образованието или подкрепата на слепите лица и които имат разрешение от компетентните органи на държавата-членка да получават безмитно такива артикули.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага също така и за резервни части, съставни части или принадлежности за съответните артикули, както и за техническите съоръжения, използвани за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на същите артикули, когато тези резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения са внесени заедно със съответните артикули или, в случай че се внасят по-късно - когато може да се установи, че са предназначени за артикулите, които по-рано са допуснати безмитно, или които към момента на подаване на заявлението за освобождаване на съответните резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения, биха могли да се ползват от освобождаване.
2. Артикули, предназначени за използване от други лица с увреждания
Член 68
1. Артикули, специално предназначени за образование, наемане на работа или социално подпомагане на лица с физически или умствени увреждания, различни от слепи лица, се допускат без да се облагат с вносни мита, когато се внасят от:
а)
лица с увреждания за тяхна лична употреба; или
б)
учреждения или организации, които са ангажирани главно в образованието или предоставянето на помощ на лица с увреждания, и които са имат одобрение от компетентните органи на държавите-членки да получават такива артикули безмитно.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага за резервни части, съставни части или специфични принадлежности за съответните артикули, както и за техническите съоръжения, използвани за поддръжката, контрола, калибрирането или поправката на посочените артикули, при условие че тези резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения се внасят едновременно с такива артикули, или, когато са внесени впоследствие, могат да се идентифицират като предназначени за артикули, които по рано са били допуснати безмитно, или които биха могли да се ползват от освобождаване по времето, когато се иска освобождаване за конкретните резервни части, съставни части или принадлежности и посочените техническите съоръжения.
Член 69
Ако е необходимо, определени артикули могат, в съответствие с процедурата, посочена в 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, да бъдат изключени от освобождаване, когато се установи, че безмитното допускане на такива артикули вреди на интересите на производството на Общността в съответния производствен сектор.
3. Общи разпоредби
Член 70
Предвиденото в член 67, параграф 1, буква a) и член 68, параграф 1, буква а) пряко предоставяне на освобождаване на стоки за лично ползване от слепи лица или лица с увреждания, се подчинява на условието, че разпоредбите, които са в сила в държавите-членки, позволяват на заинтересованите лица да установят, че въз основа на своя статус на слепи лица или лица с увреждания имат право на такова освобождаване.
Член 71
1. Артикулите, внесени безмитно от лицата, посочени в членове 67 и 68, не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай че даден артикул бъде даден на заем, отдаден под наем или прехвърлен на лице, институция или организация с право да се ползва от освобождаването съгласно членове 67 и 68, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че лицето, институцията или организацията използват артикула за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 72
1. Артикули, внесени от институции или организации, които имат право на освобождаване в съответствие с условията, посочени в членове 67 и 68, могат с нестопанска цел да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, от тези учреждения или организации на слепи лица или други лица с увреждания, за които те се грижат, без заплащане на съответните мита.
2. Не може да се дават на заем, отдават под наем или прехвърлят артикули при други условия, различни от тези, посочени в параграф 1, освен ако компетентните органи не бъдат предварително информирани.
Ако един артикул бъде даден на заем, отдаден под наем или прехвърлен на лице, институция или организация, имаща право да се ползва от освобождаването съгласно член 67, параграф 1 или член 68, параграф 1, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че лицето, институцията или организацията използва артикула за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 73
1. Институциите или организациите, посочени членове 67 и 68, които престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват артикули, допуснати безмитно, за цели, различни от предвидените в същите членове, уведомяват за това компетентните органи.
2. За артикули, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата, на която тези институции или организации са престанали да отговарят на условията, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За артикули, използвани от институциите или организациите, имащи право на освобождаване, за цели, различни от предвидените в членове 67 и 68, се дължат вносните мита съгласно ставката прилагана към датата на начало на употребата на стоките за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
В. Стоки, предназначени за употреба от пострадали от бедствия
Член 74
1. При условията на членове 75-80 се допускат без да се облагат с вносни мита стоки, внасяни от държавни организации, или от други, одобрени от компетентните органи, благотворителни или филантропни организации, когато са предназначени:
а)
за безвъзмездно разпределяни сред пострадали от бедствия, засегнали територията на една или повече държави-членки; или
б)
безвъзмездно предоставяне на пострадали от подобни бедствия, като в същото време остават собственост на въпросните организации.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага при същите условия и по отношение на стоките, внасяни за свободно обръщение от спасителни групи за покриване на нуждите им по време на спасителната акция.
Член 75
Не се предоставя освобождаване за материали и оборудване, предназначени за строителство в пострадали от бедствие райони.
Член 76
Предоставянето на освобождаването се подчинява на решение на Комисията, взето във връзка с искане от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и) съгласно процедура по спешност, включваща консултации с останалите държави-членки. Решението посочва, ако е необходимо, обхвата и условията на освобождаването.
До нотифициране на решението на Комисията засегнатите от бедствието държави-членки могат да разрешат спиране облагането с вносни мита на стоките, внасяни за целите, предвидени в член 74, при условие че внасящата организация поеме задължението да заплати впоследствие дължимите мита, ако освобождаването не бъде предоставено.
Член 77
Освобождаване се предоставя само на организации, чиито счетоводни системи позволяват на компетентните органи да контролират действията им и които предоставят при необходимост съответните гаранции.
Член 78
1. Посочените в член 74, параграф 1 стоки не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни възмездно или безвъзмездно при условия, различни от предвидените в същия член, от организациите, ползващи се от правото на освобождаване, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация с право на освобождаване съгласно член 74, освобождаването остава в сила, при условие че организацията използва стоките за целите, за които е допуснато това освобождаване.
Във всички останали случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносните мита съгласно ставката, прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 79
1. Посочените в член 74, параграф 1, буква б) стоки, след като престанат да бъдат използвани от пострадалите от бедствията, не могат да се заемат, отдават под наем или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да са предварително уведомени за това.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация с право на освобождаване съгласно член 74 или, когато е приложимо, на организация с право на освобождаване съгласно член 61, параграф 1, буква а), освобождаването остава в сила, при условие че организацията използва въпросните стоки за целите, за които е допуснато освобождаването.
Във всички останали случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварителното заплащане на вносните мита съгласно ставката прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 80
1. В случай че посочените в член 74 организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или които възнамеряват да използват стоките, внесени допуснати безмитно, за цели, различни от предвидените в същия член, те уведомяват за това компетентните органи.
2. Когато стоки, които остават във владение на организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се прехвърлят на организация с право на освобождаване съгласно член 74 или, когато това е приложимо, на организация с право на освобождаване съгласно член 61, параграф 1, буква а), освобождаването продължава да е в сила, при условие че организацията използва въпросните стоки за целите, за които е допуснато освобождаването. Във всички останали случаи за въпросните стоки се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези условия са престанали да бъдат изпълнявани, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За стоките, използвани от организациите, ползващи се от освобождаване, за цели, различни от предвидените в член 74, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата на начало на употребата за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА ХVIII
Почетни отличия или награди
Член 81
При представяне от заинтересованите лица на удовлетворителни доказателства на компетентните органи и при условие че въпросните операции са лишени от търговски характер, се допускат без да се облагат с вносни мита:
а)
отличия, присъдени от правителствата на трети държави на лица с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността;
б)
купи, медали и други подобни артикули основно със символично значение, внасяни от лица с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността, които са ги получили в знак на уважение за дейността им, която са развили в определена област, като например изкуствата, науките, спорта или публичната служба, или като признание за техните заслуги по определен повод;
в)
купи, медали и други подобни артикули основно със символично значение, които са предоставени безвъзмездно от органи на трета държава или от лица, установени в трета държава с цел да бъдат връчени със същите цели като посочените в буква б);
г)
награди, трофеи и сувенири със символичен характер и ограничена стойност, предназначени за безплатно разпространение сред лица, които обикновено живеят в трети държави, на делови конференции или подобни международни прояви; тяхното естество, единична стойност и други характеристики не трябва подсказват, че те се внасят по търговски причини.
ГЛАВА XIX
Подаръци, получени в рамките на международните отношения
Член 82
Без да се засяга когато е приложимо член 41 и при условията на членове 83 и 84, се предоставя освобождаване за стоките:
а)
внасяни на митническата територия на Общността от лица, осъществили официално посещение в трета държава и получили ги по този повод като подаръци от приемащите ги органи;
б)
внасяни на митническата територия на Общността от лица, идващи на официално посещение в митническата територия на Общността и които възнамеряват да ги връчат като подаръци на приемащите ги органи;
в)
изпратени като подаръци в знак на приятелство или на добра воля от официален орган, публичен орган или група, извършваща общественополезна дейност, които се намират в трета държава, на официален орган, публичен орган или група, извършваща общественополезна дейност, които се намират на митническата територия на Общността и одобрени от компетентните органи да получават безмитно подобни артикули.
Член 83
Не се предоставя освобождаване за алкохолни продукти, тютюн и тютюневи изделия.
Член 84
Освобождаване се предоставя само когато:
а)
предоставянето на артикулите, предназначени за подаръци, има случаен характер;
б)
предметите по вид, стойност или количество нямат търговски характер;
в)
няма да бъдат използвани за търговски цели.
ГЛАВА XX
Предмети, предназначени за употреба от монарси и държавни глави
Член 85
Допускат се без да се облагат с вносни мита в рамките и съгласно условия, установени от компетентните органи:
а)
подаръци, предназначени за управляващи монарси и държавни глави;
б)
стоки, предназначени за употреба или потребление от управляващи монарси или държавни глави на трети държави, както и от лицата, които официално ги представляват по време на официалните им посещения на митническата територия на Общността. В тези случаи държавата-членка, в която се осъществява вносът, може да постави освобождаването под условие реципрочно третиране.
Разпоредбите на първа алинея се прилагат също така и за лица, които се ползват от прерогативи на международно равнище, съответстващи на тези на управляващ монарх или държавен глава.
ГЛАВА ХХI
Стоки, внасяни с рекламна цел
А. Образци на стоки с незначителна стойност
Член 86
1. Без да се засяга член 90, параграф 1, буква а), се допускат без да се облагат с вносни мита образци на стоки, които са с незначителна стойност и които могат да се използват само за получаване на поръчки за вида, който представляват, с цел техния внос на митническата територия на Общността.
2. Компетентните органи могат да изискат някои от стоките за да подлежат на освобождаване да бъдат приведени в практически невъзможен за употреба вид чрез скъсване, перфориране, поставяне на ясна и неизтриваема маркировка или по някакъв друг начин, при условие че това действие не разваля характера им на образци.
3. За целите на параграф 1 „образци на стоки“ са всички предмети, представляващи даден вид стоки, чийто начин на представяне и количество за един и същи вид или качество стоки ги прави неизползваеми за цели, различни от целта за получаване на поръчки за бъдещи доставки.
Б. Печатни рекламни материали и предмети с рекламен характер
Член 87
При условията на член 88 се допускат, без да се облагат с вносни мита, печатни рекламни материали като каталози, ценоразписи, упътвания за начин на употреба или брошури, които се отнасят за:
а)
стоки за продажба или наемане; или
б)
транспортни, търговски, застрахователни или банкови услуги, предоставяни
от лице, установено извън митническата територия на Общността.
Член 88
Освобождаването, посочено в член 87, се разрешава само за печатни рекламни материали, които изпълняват следните условия:
а)
печатните рекламни материали ясно указват името на предприятието, което произвежда, продава или отдава под наем стоките или което предлага извършването на посочените в тях услуги;
б)
всяка пратка трябва да съдържа само един единствен печатен материал или ако съдържа няколко - по един екземпляр от всеки вид; когато пратките съдържат няколко екземпляра от един и същ печатен материал, освобождаване се предоставя, при условие че общото им брутно тегло не надхвърля един килограм;
в)
печатните материали, изпратени с групажна пратка, не могат да са от един и същ изпращач до един и същ получател.
Член 89
Допускат се без да се облагат с вносни мита артикули с рекламен характер, изпратени безплатно от доставчици до клиентите им, когато тези артикули нямат собствена търговска стойност и при условие че не могат да се употребяват по друг начин освен с рекламна цел.
В. Продукти за употребяване или консумиране по време на търговски панаири или подобни прояви
Член 90
1. При условията на членове 91-94, допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
малки представителни образци на стоки, произведени извън митническата територия на Общността, предназначени за търговски панаир или подобна проява;
б)
стоки, внасяни само с цел да бъдат демонстрирани или за да се демонстрират машини и апарати, произведени извън митническата територия на Общността, предназначени за показване на търговски панаир или подобна проява;
в)
различни материали с незначителна стойност, като например бои, лакове, тапети и др., използвани при построяването, обзавеждането и декорирането на временни щандове на представители на трети държави, участващи в търговски панаири или подобни прояви и които се унищожават при употребата им;
г)
печатни материали, каталози, проспекти, ценоразписи, рекламни плакати, календари, илюстрирани или неилюстрирани, фотографии без рамки и други предмети, предназначени за безплатно предоставяне с цел рекламиране на артикули, произведени извън митническата територия на Общността, които се представят на търговски панаир или подобна проява.
2. За целите на параграф 1 „търговски панаир или подобна проява“ означава:
а)
изложения, панаири, изложби и подобни прояви, свързани с търговията, индустрията, селското стопанство и занаятите;
б)
изложения и прояви, провеждани основно с благотворителни цели;
в)
изложения и прояви, провеждани основно с научни, технически, занаятчийски, художествени, образователни или културни, спортни, религиозни, вероизповедателни цели или във връзка с дейности на профсъюзите, на туризма или на международното сътрудничество;
г)
срещи на представители на международни организации или съюзи;
д)
официални празненства или чествания на годишнини;
с изключение на изложения, провеждани за частни цели в търговски обекти или магазини с цел продажба на стоки от трети държави.
Член 91
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква а), се ограничава до образци, които:
а)
се внасят безплатно като такива от трети държави или са изработени на изложението от стоки, внесени на части от тези държави;
б)
са предназначени изключително да се раздават безплатно на посетителите на изложение за употреба или консумация;
в)
са очевидно рекламни образци с незначителна единична стойност;
г)
не са предназначени за продажба и съответно според случая се предлагат в опаковки, съдържащи количество стока, което е по-малко от най-малкото количество от този вид стока, съдържащо се в опаковките, предназначени за продажба в търговската мрежа;
д)
в случай на храни и напитки, не са пакетирани в съответствие с изискванията по буква г), при условие че се консумират на място на самото изложение;
е)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 92
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква б), се ограничава до стоки, които:
а)
се консумират или унищожават по време на изложението; и
б)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 93
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква г), се отнася само за печатни рекламни материали и артикули с рекламен характер, които:
а)
са предназначени изключително за безплатно разпространение сред посетителите на мястото на изложението;
б)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 94
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, букви а) и б), не се предоставя за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
горива, независимо дали са твърди, течни или газообразни.
ГЛАВА ХХII
Стоки, внасяни с цел изпитване, анализиране или проучване
Член 95
При условията на членове 96-101 се допускат без да се облагат с вносни мита стоки, предназначени за изпитване, анализиране или проучване с цел определяне на техния състав, качество или други технически характеристики за информационни, търговски или индустриални проучвания.
Член 96
При условията на член 99 освобождаването, посочено в член 95, се предоставя само при условие че стоките, които се изпитват, анализират или проучват, се изразходват напълно или се унищожават в хода на изпитването, анализа или проучването.
Член 97
Не се освобождават стоки, които се използват при изпитване, анализи или проучвания, които сами по себе си представляват рекламна дейност, целяща продажбата им.
Член 98
Освобождаване се предоставя само за такова количество стоки, каквото е задължително необходимо за целите, за които стоките се внасят. Във всеки отделен случай тези количества се определят от компетентните органи, като се отчита посочената цел.
Член 99
1. Освобождаването, посочено в член 95, се прилага и за стоки, които не са напълно изразходвани или унищожени при изпитванията, анализите или проучванията, при условие че със съгласието и под контрола на компетентните органи остатъчните продукти:
а)
след приключване на изпитванията, анализите или проучванията се унищожат напълно или се превърнат в стоки без търговска стойност, или
б)
се изоставят безплатно и без всякакви допълнителни разходи в полза на държавата, ако това се допуска от националното законодателство, или
в)
при надлежно обосновани обстоятелства са изнесени от митническата територия на Общността.
2. За целите на параграф 1 „остатъчни продукти“ са продуктите, получени в резултат на проведените изпитвания, анализи или проучвания или фактически неизползваните стоки.
Член 100
Освен когато член 99, параграф 1 се прилага, остатъчните продукти след приключване на изпитванията, анализите или проучванията съгласно член 95, подлежат на облагане със съответните вносни мита, съгласно ставката, приложима към датата на приключване на изпитванията, анализите или проучванията според вида стоки и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от митническите органи.
Заинтересуваното лице може, със съгласието и под контрола на компетентните органи, да превърне остатъчните продукти в отпадъци или скрап. В този случай вносните мита са приложимите за тези отпадъци или скрап към датата на превръщането им.
Член 101
Срокът, в който трябва да се извършат изпитванията, анализите или проучванията, а административните формалности да се завършат, за да се гарантира използването на стоките за предвидените цели, се определя от компетентните органи.
ГЛАВА XXIII
Пратки, изпращани на организации за защита на авторските права или за защита правата на индустриална и търговска собственост
Член 102
Допускат се без да се облагат с вносни мита марки, модели или промишлени дизайни, както и придружаващите ги документи, заявки за патенти на изобретения или други подобни, които са предназначени да бъдат подадени до компетентните органи за защита на авторските права или за защита на правата на индустриална и търговската собственост.
ГЛАВА XXIV
Туристически рекламни материали
Член 103
Без да се засягат членове 42-50, следните стоки се допускат без да се облагат с вносни мита:
а)
документация (листовки, брошури, книги, списания, наръчници, плакати със или без рамка, фотографии без рамки и фотографски увеличения, географски карти със или без илюстрации, транспаранти за прозорци, илюстровани календари), предназначени за безплатно разпространение и с основна цел да привличат посетители в чужда държава, по-специално, за да посетят културни, туристически, спортни, религиозни, търговски, професионални срещи или прояви, при условие че тази документация не съдържа повече от 25 % частна търговска реклама, с изключение на всички частни търговски реклами на предприятия на Общността, и с очевидно рекламна цел;
б)
списъци на чуждестранни хотели и годишници, публикувани от официалните туристически агенции или по тяхна поръчка, както и разписания за транспортни услуги, предоставяни в чужбина, при условие че тази документация е предназначена за безплатно разпространение и не съдържа повече от 25 % частна търговска реклама, с изключение на всички частни търговски реклами в полза на предприятия на Общността;
в)
технически материали, изпратени на пълномощни представители или кореспонденти, назначени от официални национални туристически агенции и непредназначени за разпространение като годишници, телефонни или телексни указатели, списъци на хотели, каталози за панаири и подобни прояви, образци на занаятчийски произведения от незначителна стойност, както и документационни материали за музеи, университети, балнеологични центрове и други подобни заведения.
ГЛАВА XXV
Разни документи и предмети
Член 104
Допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
документи, изпратени безплатно на публични служби на държавите-членки;
б)
публикации на чуждестранни правителства и на официални международни организации, предназначени за безплатно разпространение;
в)
бюлетини за гласуване при избори, организирани от установени в трети държави органи;
г)
предмети, предназначени да послужат като доказателства пред съдилища или пред други официални институции на държавите-членки;
д)
спесимени и печатни циркулярни писма относно подписи, обменяни в рамките на обичайната практика между публични служби или банкови учреждения;
е)
официални печатни материали изпращани на централните банки на държавите-членки;
ж)
отчети, доклади, информации, проспекти, съобщения за записване и други документи, съставени от дружества, регистрирани в трета държава и изпращани до приносители на ценни книги или записали ценни книги, издавани от тези дружества;
з)
информационни носители (перфокарти, звукозаписи, микрофилми и др.), използвани за пренос на информация, които са предоставени безвъзмездно на получателя, но само доколкото допускането без да се облагат с вносни мита не води до злоупотреби или до значими нарушения на конкуренцията;
и)
досиета, архиви, формуляри и други документи, използвани по време на международни срещи, конференции или конгреси, както и отчетите за подобни прояви;
й)
планове, технически чертежи, скици, описания и други подобни документи, внасяни с оглед получаване или изпълнение на поръчки в трети държави или за участие в конкурс на митническата територия на Общността;
к)
документи, използвани при изпити, провеждани на митническата територия на Общността от институции, установени в трети държави;
л)
формуляри, предназначени за използване като официални документи в рамките на международни конвенции за международния трафик на моторни превозни средства или стоки;
м)
формуляри, етикети, билети и други подобни документи, изпратени от транспортни предприятия или от хотелски предприятия в трета държава до пътнически агенции, учредени на митническата територия на Общността;
н)
формуляри и билети, товарителници, пътни листа и други търговски или служебни документи;
о)
официални формуляри от органи на трети държави или международни органи, както и печатни формуляри, съответстващи на международните образци, изпращани за разпространение от асоциации, намиращи се в трети държави на съответстващите им асоциации, намиращи се на митническата територия на Общността;
п)
фотографии, диапозитиви и фотографска хартия за снемане на клишета, дори с текст на снимки, проявени или не, изпращани на пресагенции или на издатели на вестници или списания;
р)
таксови и други подобни марки, доказващи плащане на такси в трети държави.
ГЛАВА ХХVI
Опаковъчни материали за уплътняване и съхранение на стоки по време на превозването им
Член 105
Допускат се без да се облагат с вносни мита различни материали, като въжета, слама, платнища, хартии и картони, дървен и пластмасов материал, използвани за уплътняване и съхранение - включително и топлинна защита - на стоки при превозването им от трети държави до митническата територия на Общността, при условие че тези материали обикновено са негодни за повторна употреба.
ГЛАВА XXVII
Сламена постеля, фуражи и храни за животни по време на превозването им
Член 106
Допускат се без да се облагат с вносни мита сламени постели, фуражи и храни от всякакъв вид, намиращи се на борда на превозни средства, използвани за превоз на животни от трети държави за митническата територия на Общността, с оглед разпределянето им между животните по време на превоза.
ГЛАВА ХХVIII
Горива и смазочни материали, намиращи се в сухопътни превозни средства и специални контейнери
Член 107
1. При условията на членове 108, 109 и 110:
а)
гориво, намиращо се в стандартните резервоари на:
-
частни и търговски моторни превозни средства и мотоциклети,
-
специални контейнери,
влизащи на митническата територия на Общността;
б)
гориво, намиращо се в преносими резервоари, превозвано от частни моторни превозни средства и мотоциклети, максимум до 10 l на превозно средство, и без да се засягат националните разпоредби за съхранение и превоз на гориво;
се допускат без да се облагат с вносни мита.
2. За целите на параграф 1:
а)
„търговско моторно превозно средство“ означава всяко моторизирано пътно превозно средство (включително трактори със или без ремаркета), което по своя вид или конструкция и своето оборудване е предназначено и годно да извършва превоз, независимо срещу заплащане или не:
-
на повече от девет лица, включително водача;
-
стоки;
и всякакво пътно превозно средство със специална цел, различна от превоза като такава;
б)
„частно моторно превозно средство“ означава всяко моторно превозно средство, което не попада под определението, уредено в буква а);
в)
„стандартни резервоари“ означава:
-
резервоари, които са трайно монтирани от производителя върху всички моторни превозни средства от вида на въпросното превозно средство, и чието постоянно оборудване позволява горивото да се използва направо както за задвижване, така и, където е целесъобразно, за експлоатация по време на превоза на хладилни и други системи,
-
газовите резервоари, прикрепени към моторни превозни средства, проектирани за пряко използване на газ като гориво и резервоарите, прикрепени на другите системи, с които може да е снабдено превозното средство,
-
резервоари, които са трайно монтирани от производителя върху всички контейнери, както въпросният контейнер, и чието постоянно оборудване позволява горивото да се използва направо за експлоатация, по време на превоза, на хладилни и други системи, с които специалните контейнери са снабдени;
г)
„специален контейнер“ означава всеки контейнер, снабден със специално проектирана апаратура за хладилни системи, системи за обогатяване с кислород, за топлинна изолация или други системи.
Член 108
Що се отнася до горивата, намиращи се в стандартните резервоари на търговските моторни превозни средства и специалните контейнери, държавите-членки имат право да ограничат освобождаването до 200 l на превозно средство, специален контейнер или пътуване.
Член 109
1. Държавите-членки могат да ограничат количеството на горивото, допускано без да се облага с вносни мита при:
а)
търговски моторни превозни средства, използвани за международни превози с дестинация до място, намиращо се в пограничната зона най-много до 25 км по въздушна линия, когато превозът се извършва от лица с обичайно място на пребиваване в тази погранична зона;
б)
частни моторни превозни средства, принадлежащи на лица, пребиваващи в пограничната зона.
2. За целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, буква б), „погранична зона“ означава зона, която по въздушна линия се разпростира на не повече от 15 km от границата, без да се засягат съществуващите договорености в това отношение. Местният административен район, част от чиято територия се намира в зоната също се счита за част от пограничната зона. Държавите-членки могат да предоставят изключения от това.
Член 110
1. Горивата, допуснати безмитно съгласно членове 107, 108 и 109, не могат да се използват в превозно средство различно от това, с което са внесени, нито да се свалят от това превозно средство и да се складират, освен когато това се налага при ремонт на превозното средство, нито да бъдат прехвърляни възмездно или безвъзмездно от лицата, ползващи се от освобождаването.
2. При неспазване на разпоредбите на параграф 1 възниква задължение за прилагане на съответните вносни мита за въпросните продукти съгласно ставките прилагани към датата на неспазването, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната от компетентните органи.
Член 111
Освобождаването посочено в член 107 се прилага също за смазочните материали, намиращи се в моторното превозно средство и които се изискват за нормалната му експлоатация по време на въпросното пътуване.
ГЛАВА XXIX
Материали, предназначени за строеж, поддръжка или украса на възпоминателни надгробни паметници или гробища за жертви от войни
Член 112
Допускат се без да се облагат с вносни мита всякакви стоки, внасяни от организации, получили за тази цел разрешение от компетентните органи, предназначени за използване при строителството, поддръжката или украсата на гробища, гробове, възпоменателни паметници и плочи за жертви от войни на трети държави, погребани на митническата територия на Общността.
ГЛАВА XXX
Ковчези, погребални урни и артикули за украса при погребални церемонии
Член 113
Допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
ковчези, съдържащи телата на починали и урни с праха на покойници, както и цветя, погребални венци и други предмети за украса, които обичайно ги придружават;
б)
цветя, погребални венци и други предмети за украса, внасяни от лица с обичайно място на пребиваване в трета държава при тяхното пристигане на митническата територия на Общността по повод на погребение или украсяване на гробове, при условие че тези предмети по естеството си и количеството си нямат търговски характер.
ДЯЛ III
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ИЗНОСНИ МИТА
ГЛАВА I
Пратки с незначителна стойност
Член 114
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита пратки, изпращани до получателя по пощата в писма или пощенски колет, когато съдържат стоки на обща стойност до 10 EUR.
ГЛАВА II
Домашни животни, изнасяни при преместване на селскостопанска дейност от митническата територия на Общността в трета държава
Член 115
1. Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита домашни животни, представляващи добитъка на селскостопанско предприятие, което е преустановило дейността си на митническата територия на Общността и премества дейността си в трета държава.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до домашни животни, чийто брой съответства на вида и големината на селскостопанското предприятие.
ГЛАВА III
Продукти, получени от селскостопански производители върху имоти, разположени в Общността
Член 116
1. Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита селскостопански продукти, получени на митническата територия на Общността в имоти, намиращи се в непосредствена близост с трета държава, обработвани като собствени имоти или под аренда от селскостопански производители с основно място на стопанска дейност в трета държава, намираща се в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
2. За да се ползват от разпоредбите на параграф 1, получените от домашни животни продукти трябва да произхождат от животни с произход от съответната трета държава или да отговарят на условията за свободно обращение в нея.
Член 117
Освобождаването, посочено в член 116, параграф 1, се разрешава само за продукти, които не са преминали през каквато и да е преработка, различна от тази, която обичайно се прилага след събиране на реколтата или добиването им.
Член 118
Освобождаването се предоставя само за продукти, внесени във въпросната трета държава от селскостопанския производител или за негова сметка.
ГЛАВА IV
Семена, изнасяни от селскостопански производители за употреба в имоти, разположени в трети държави
Член 119
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита семена, предназначени за използване в имоти, разположени в трета държава в непосредствена близост до митническата територия на Общността и които са обработвани като собствени имоти или под аренда от селскостопански производители с основно място на стопанска дейност в трета държава и в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
Член 120
Освобождаването, посочено в член 119, се ограничава само до количествата семена, които са необходими за обработването на съответния имот.
Освобождаването се предоставя само за семена, изнасяни пряко от митническата територия на Общността от селскостопанския производител или за негова сметка.
ГЛАВА V
Фуражи и храни, изнасяни едновременно с животните
Член 121
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита фуражи и храни от всякакъв вид, които се намират на борда на превозно средство, превозващо животни от митническата територия на Общността до трета държава и които са предназначени за самите животни по време на пътуването.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 122
1. При спазване на параграф 2, дял II се прилага както по отношение на стоки, декларирани за свободно обращение, пристигащи директно от трети държави, така и за стоки, които се декларират за свободно обращение, след като са били под друг митнически режим.
2. Случаите, при които не се предоставя безмитно допускане на стоки, декларирани за свободно обращение, след като преди това са били под друг митнически режим, се определят съгласно процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
3. Стоки, които могат да бъдат внесени с митническо освобождаване в съответствие с настоящия регламент, не подлежат на количествени ограничения, прилагани съгласно мерките, приети въз основа на член 133 от Договора.
Член 123
Когато освобождаването от вносни мита се предоставя при условие стоките да бъдат използвани по определен начин от получателя, единствено компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия въпросните стоки са предназначени за тази употреба, имат право да предоставят освобождаването.
Член 124
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки с цел стоките, допуснати за свободно обръщение, когато освобождаването от вносни мита е предоставено под условие стоките да се употребяват за определена цел от получателя, да не могат да се употребяват за други цели, без преди това да са платени съответните вносни мита, освен когато промяната в употребата е в съответствие с определените условия в настоящия регламент.
Член 125
Когато едно лице изпълнява едновременно условията за освобождаване от вносни или износни мита по силата на различни разпоредби от настоящия регламент, съответните разпоредби се прилагат независимо една от друга.
Член 126
Когато настоящият регламент предвижда освобождаването да се подчинява на изпълнението на определени условия, заинтересуваното лице е длъжно да представи доказателства пред компетентните органи, че тези условия са изпълнени.
Член 127
Когато безмитен внос или износ се предоставя до определена сума, с размер определен в евро, при преизчисляване на тази сума в съответната национална валута държавите-членки могат да закръглят получената сума нагоре или надолу.
Държавите-членки имат също правото да запазят непроменени обменните стойности в национална валута на сумата, определена в евро, ако по времето на ежегодната корекция, предвидена в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, преобразуването на посочената сума, преди закръгляването, предвидено в първата алинея, води до промяна, по-малка от 5 % от равностойността в национална валута или до нейното намаляване.
Член 128
1. Настоящият регламент по никакъв начин не ограничава държавите-членки от предоставяне на:
а)
освобождаване съгласно Виенската конвенция за дипломатически отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулски отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк от 16 декември 1969 г. за специалните дипломатически мисии;
б)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии, предоставени по силата на международни договори или споразумения за учредяване на седалища, по които страна е трета държава или международна организация, включително освобождаване по повод на международни срещи;
в)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии и имунитети, предоставени по силата на международните споразумения, сключени от всички държави-членки и в рамките на които се учредява културна или научна институция или организация по международното право;
г)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии и имунитети, предоставени в рамките на споразумения, сключени с трети държави, за сътрудничество в културната, научната или техническата област;
д)
специално освобождаване по силата на споразумения, сключени с трети държави и предвиждащи общи действия за защита на хората и околната среда;
е)
специално освобождаване въведени по силата на споразумения, сключени със съседни трети държави, които са обосновани от естеството на пограничната търговия със съответните държави;
ж)
освобождаване в контекста на споразуменията, сключени на база реципрочност с трети държави, които са договарящи страни по Конвенцията за международна гражданска авиация (Чикаго, 1944 г.) с цел прилагане на препоръчани практики 4.42 и 4.44 от приложение 9 към Конвенцията (осмо издание, юли 1980 г.).
2. Когато в някоя международна конвенция, която не е включена в някоя от категориите по параграф 1, е предвидено освобождаване и държава-членка възнамерява да стане страна по нея, заинтересуваната държава-членка внася искане до Комисията за предоставянето на това освобождаване, като снабдява Комисията с цялата необходима информация.
По искането се взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
3. Снабдяването с информацията, както е посочено в параграф 2, не е задължително, когато съответната международна конвенция предвижда освобождаване, които не превишава ограниченията, определени по общностното право.
Член 129
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията митническите разпоредби, съдържащи се в международни конвенции и споразумения от вида, посочен в член 128, параграф 1, букви б), в), г), д), е) и ж) и член 128, параграф 3, сключени след 26 април 1983 г.
2. Комисията препраща на останалите държави-членки текстовете на конвенциите и споразуменията, за които е нотифицирана съгласно параграф 1.
Член 130
Настоящият регламент не изключва запазването:
а)
от Гърция на специалния статут на планината Атон, както е гарантирано от член 105 от гръцката конституция;
б)
от Испания и Франция до влизане в сила на договорености относно търговските отношения между Общността и Андора, на освобождаването, произтичащо от Конвенцията от 13 юли 1867 г. и 22 и 23 ноември 1867 г. съответно между тези държави и Андора;
в)
от държавите-членки на освобождаване до максимум 210 EUR, което са предоставили на 1 януари 1983 г. на моряците от търговския военноморски флот, участващи в международни пътувания, ако е приложимо;
г)
от Обединеното кралство за освобождаване на вноса на стоки за употреба от нейните сили или гражданския персонал, който ги придружава или за доставките на техните столови или места за хранене, които произтичат от Договора за създаване, по отношение на Република Кипър от 16 август 1960 г.
Член 131
1. До установяването на разпоредби на Общността във въпросната област държавите-членки имат право да предоставят специално освобождаване на въоръжените сили, които не служат под техните знамена, които са разположени на техни територии по силата на международни споразумения.
2. До установяването на разпоредби на Общността във въпросната област настоящият регламент няма да препятства държавите-членки да запазят освобождаването, предоставяно на работници, връщащи се в родината си, след като са пребивавали поне шест месеца извън митническата територия на Общността поради естеството на дейността си.
Член 132
Настоящият регламент се прилага без да се засяга:
а)
Регламент (ЕИО) № 2913/92;
б)
действащите разпоредби относно запасите на кораби, самолети и международни влакове;
в)
разпоредби относно освобождаване, въведено с други общностни актове.
Член 133
Регламент (ЕИО) № 918/83, както е изменен с актовете, изброени в приложение V, се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 134
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2009 година.
RÈGLEMENT (CE) no 1186/2009 DU CONSEIL
du 16 novembre 2009
relatif à l’établissement du régime communautaire des franchises douanières
(version codifiée)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment ses articles 26, 37 et 308,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 918/83 du Conseil du 28 mars 1983 relatif à l’établissement du régime communautaire des franchises douanières (2) a été modifié à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). Il convient, dans un souci de clarté et de rationalité, de procéder à la codification dudit règlement.
(2)
Sauf dérogation particulière établie conformément aux dispositions du traité, les droits du tarif douanier commun sont applicables à toutes les marchandises importées dans la Communauté. Il en est de même des prélèvements agricoles et de toutes autres impositions à l’importation prévues dans le cadre de la politique agricole commune ou dans celui des régimes spécifiques applicables à certains produits résultant de la transformation de produits agricoles.
(3)
Toutefois, une telle taxation ne se justifie pas dans certaines circonstances bien définies, lorsque les conditions particulières de l’importation des marchandises n’exigent pas l’application des mesures habituelles de protection de l’économie.
(4)
Il convient de prévoir, comme il en est ainsi traditionnellement dans la plupart des législations en matière douanière, que dans de tels cas, l’importation puisse s’effectuer au bénéfice d’un régime de franchise exonérant les marchandises de l’application des droits à l’importation dont elles seraient normalement passibles.
(5)
De tels régimes de franchise résultent également de conventions internationales à caractère multilatéral auxquelles les États membres ou certains d’entre eux sont parties contractantes. S’il s’impose à la Communauté d’appliquer ces conventions, cette application suppose la mise en place d’une réglementation communautaire des franchises douanières de nature à éliminer, conformément aux exigences de l’union douanière, les divergences quant à l’objet, la portée et les conditions d’application des franchises prévues par ces conventions et à permettre à toutes les personnes concernées de bénéficier des mêmes avantages dans toute la Communauté.
(6)
Certaines franchises appliquées dans les États membres résultent de conventions spécifiques conclues avec des pays tiers ou des organisations internationales. Ces conventions, en raison de leur objet, ne concernent que l’État membre signataire. Il ne paraît pas utile de déterminer au plan communautaire les conditions d’octroi de telles franchises, mais suffisant d’en autoriser l’octroi par les États membres concernés, si nécessaire, au moyen d’une procédure appropriée instituée à cette fin.
(7)
La mise en œuvre de la politique agricole commune a pour conséquence l’application à certaines marchandises, dans certaines circonstances, de droits à l’exportation. Il convient également de définir, au plan communautaire, les cas dans lesquels une franchise douanière de ces droits à l’exportation peut être accordée.
(8)
Dans un souci de clarté juridique, il convient d’énumérer les dispositions des actes communautaires comportant certaines mesures de franchise qui ne sont pas affectées par le présent règlement.
(9)
Le présent règlement ne fait pas obstacle à l’application par les États membres des interdictions ou restrictions d’importation ou d’exportation justifiées par des raisons de moralité publique, d’ordre public, de sécurité publique, de protection de la santé et de la vie des personnes et des animaux ou de préservation des végétaux, de protection des trésors nationaux ayant une valeur artistique, historique ou archéologique ou de protection de la propriété industrielle ou commerciale.
(10)
Dans le cas de franchises accordées dans la limite de montants fixés en euros, il convient de définir les règles à suivre pour la conversion de ces montants en monnaies nationales,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
CHAMP D’APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Le présent règlement détermine les cas dans lesquels, en raison de circonstances particulières, une franchise de droits à l’importation ou de droits à l’exportation et une exemption des mesures adoptées sur la base de l’article 133 du traité peuvent être octroyées lors de la mise en libre pratique ou de l’exportation de marchandises en dehors du territoire douanier de la Communauté, selon le cas.
Article 2
1. Au sens du présent règlement, on entend par:
a)
droits à l'«importation», tant les droits de douane et taxes d’effet équivalent que les prélèvements agricoles et autres impositions à l’importation prévues dans le cadre de la politique agricole commune ou dans celui des régimes spécifiques applicables à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agricoles;
b)
droits à l'«exportation», les prélèvements agricoles et les autres impositions à l’exportation prévues dans le cadre de la politique agricole commune ou dans celui des régimes spécifiques applicables à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agricoles;
c)
«biens personnels», les biens affectés à l’usage personnel des intéressés ou aux besoins de leur ménage.
Constituent notamment des biens personnels:
i)
les effets et objets mobiliers;
ii)
les cycles et motocycles, les véhicules automobiles à usage privé et leurs remorques, les caravanes de camping, les bateaux de plaisance et les avions de tourisme.
Constituent également des biens personnels les provisions de ménage correspondant à un approvisionnement familial normal, les animaux d’appartement et animaux de selle, ainsi que les instruments portables d’arts mécaniques ou libéraux nécessaires à l’exercice de la profession de l'«intéressé». Les biens personnels ne doivent traduire, par leur nature ou leur quantité, aucune préoccupation d’ordre commercial;
d)
«effets et objets mobiliers», les effets personnels, le linge de maison et les articles d’ameublement ou d’équipement destinés à l’usage personnel des intéressés ou aux besoins de leur ménage;
e)
«produits alcooliques», les produits (bières, vins, apéritifs à base de vin ou d’alcool, eaux-de-vie, liqueurs ou boissons spiritueuses, etc.) relevant des positions 2203 à 2208 de la nomenclature combinée.
2. Sauf dispositions contraires du présent règlement, pour l’application du titre II, la notion de pays tiers englobe également les parties du territoire des États membres exclues du territoire douanier de la Communauté en application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (4).
TITRE II
FRANCHISE DE DROITS À L’IMPORTATION
CHAPITRE PREMIER
Biens personnels appartenant à des personnes physiques transférant leur résidence normale d’un pays tiers dans la Communauté
Article 3
Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 4 à 11, les biens personnels importés par des personnes physiques qui transfèrent leur résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté.
Article 4
La franchise est limitée aux biens personnels qui:
a)
sauf cas particuliers justifiés par les circonstances, ont été en possession de l’intéressé et, s’agissant de biens non consomptibles, ont été utilisés par lui au lieu de son ancienne résidence normale pendant au moins six mois avant la date à laquelle il a cessé d’avoir sa résidence normale dans le pays tiers de provenance;
b)
sont destinés à être utilisés aux mêmes usages au lieu de sa nouvelle résidence normale.
Les États membres peuvent, en outre, subordonner leur admission en franchise à la condition qu’ils aient supporté soit dans le pays d’origine, soit dans le pays de provenance, les charges douanières et/ou fiscales dont ils sont normalement passibles.
Article 5
1. Ne peuvent bénéficier de la franchise que les personnes qui ont eu leur résidence normale hors du territoire douanier de la Communauté depuis au moins douze mois consécutifs.
2. Toutefois, des dérogations à la règle visée au paragraphe 1 peuvent être accordées par les autorités compétentes à la condition que l’intention de l’intéressé était bien de demeurer en dehors du territoire douanier de la Communauté pour une durée minimale de douze mois.
Article 6
Sont exclus de la franchise:
a)
les produits alcooliques;
b)
les tabacs et produits de tabac;
c)
les moyens de transport à caractère utilitaire;
d)
les matériels à usage professionnel autres que les instruments portables d’arts mécaniques ou libéraux.
Article 7
1. Sauf circonstances particulières, la franchise n’est accordée que pour les biens personnels déclarés pour la libre pratique avant l’expiration d’un délai de douze mois à compter de la date de l’établissement par l’intéressé de sa résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté.
2. La mise en libre pratique des biens personnels peut être effectuée en plusieurs fois dans le délai visé au paragraphe 1.
Article 8
1. Jusqu’à l’expiration d’un délai de douze mois à compter de la date d’acceptation de leur déclaration pour la libre pratique, les biens personnels admis au bénéfice de la franchise ne peuvent faire l’objet d’un prêt, d’une mise en gage, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou à titre gratuit sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. Le prêt, la mise en gage, la location ou la cession réalisés avant l’expiration du délai visé au paragraphe 1 entraînent l’application des droits à l’importation afférents aux biens concernés, selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la mise en gage, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 9
1. Par dérogation aux dispositions de l’article 7, paragraphe 1, la franchise peut être accordée pour les biens personnels déclarés pour la libre pratique avant l’établissement par l’intéressé de sa résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté, moyennant l’engagement de cet intéressé de l’y établir effectivement dans un délai de six mois. Cet engagement est assorti d’une garantie dont les autorités compétentes déterminent la forme et le montant.
2. Lorsqu’il est fait usage des dispositions du paragraphe 1, le délai prévu à l’article 4, point a), est calculé à compter de la date d’introduction des biens personnels dans le territoire douanier de la Communauté.
Article 10
1. Lorsque, en raison de ses obligations professionnelles, l’intéressé quitte le pays tiers où il avait sa résidence normale sans établir simultanément cette résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté mais avec l’intention de l’y établir ultérieurement, les autorités compétentes peuvent autoriser l’admission en franchise des biens personnels qu’il transfère à cette fin dans ledit territoire.
2. L’admission en franchise des biens personnels visés au paragraphe 1 est octroyée aux conditions prévues aux articles 3 à 8, étant entendu que:
a)
les délais prévus à l’article 4, point a), et à l’article 7, paragraphe 1, sont calculés à compter de la date de l’introduction des biens personnels dans le territoire douanier de la Communauté;
b)
le délai visé à l’article 8, paragraphe 1, est calculé à compter de la date effective de l’établissement de la résidence normale de l’intéressé dans le territoire douanier de la Communauté.
3. L’admission en franchise est en outre subordonnée à l’engagement de l’intéressé d’établir effectivement sa résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté dans un délai déterminé par les autorités compétentes en fonction des circonstances. Ces autorités peuvent exiger que cet engagement soit assorti d’une garantie dont elles déterminent la forme et le montant.
Article 11
Les autorités compétentes peuvent déroger aux dispositions de l’article 4, points a) et b), de l’article 6, points c) et d), et de l’article 8 lorsque, par suite de circonstances politiques exceptionnelles, une personne est amenée à transférer sa résidence normale d’un pays tiers dans le territoire douanier de la Communauté.
CHAPITRE II
Biens importés à l’occasion d’un mariage
Article 12
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 13 à 16, les trousseaux et objets mobiliers même neufs, appartenant à une personne qui transfère sa résidence normale d’un pays tiers dans le territoire douanier de la Communauté à l’occasion de son mariage.
2. Sont également admis en franchise de droits à l’importation, sous les mêmes réserves, les cadeaux habituellement offerts à l’occasion d’un mariage, qui sont reçus par une personne répondant aux conditions prévues au paragraphe 1 de la part de personnes ayant leur résidence normale dans un pays tiers. La valeur de chaque cadeau admissible en franchise ne peut toutefois excéder 1 000 EUR.
Article 13
Ne peuvent bénéficier de la franchise visée à l’article 12 que les personnes qui:
a)
ont eu leur résidence normale hors du territoire douanier de la Communauté depuis au moins douze mois consécutifs. Toutefois, des dérogations à cette règle peuvent être accordées à la condition que l’intention de l’intéressé était bien de demeurer hors du territoire douanier de la Communauté pour une durée minimale de douze mois;
b)
fournissent la preuve de leur mariage.
Article 14
Sont exclus de la franchise les produits alcooliques, les tabacs et les produits de tabac.
Article 15
1. Sauf circonstances exceptionnelles, la franchise n’est accordée que pour les marchandises déclarées pour la libre pratique:
a)
au plus tôt deux mois avant la date prévue pour le mariage (dans ce cas, la franchise est subordonnée à la fourniture d’une garantie appropriée, dont la forme et le montant sont déterminés par les autorités compétentes); et
b)
au plus tard quatre mois après la date du mariage.
2. La mise en libre pratique des biens visés à l’article 12 peut être effectuée en plusieurs fois dans le délai visé au paragraphe 1 du présent article.
Article 16
1. Jusqu’à l’expiration d’un délai de douze mois, calculé à compter de la date d’acceptation de leur déclaration pour la libre pratique, les marchandises admises au bénéfice de la franchise visée à l’article 12 ne peuvent faire l’objet d’un prêt, d’une mise en gage, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou à titre gratuit sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. Le prêt, la mise en gage, la location ou la cession réalisés avant l’expiration du délai visé au paragraphe 1 entraînent l’application des droits à l’importation afférents aux marchandises concernées, selon le taux en vigueur à la date de ce prêt, de cette mise en gage, de cette location ou de cette cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
CHAPITRE III
Biens personnels recueillis dans le cadre d’une succession
Article 17
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 18, 19 et 20, les biens personnels recueillis, soit par voie de succession légale, soit par voie de succession testamentaire, par une personne physique ayant sa résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté.
2. Au sens du paragraphe 1, on entend par «biens personnels» tous les biens visés à l’article 2, paragraphe 1, point c), et composant l’héritage du défunt.
Article 18
Sont exclus de la franchise:
a)
les produits alcooliques;
b)
les tabacs et produits de tabac;
c)
les moyens de transport à caractère utilitaire;
d)
les matériels à usage professionnel, autres que les instruments portables d’arts mécaniques ou libéraux qui étaient nécessaires à l’exercice de la profession du défunt;
e)
les stocks de matières premières et de produits ouvrés ou semi-ouvrés;
f)
le cheptel vif et les stocks de produits agricoles excédant les quantités correspondant à un approvisionnement familial normal.
Article 19
1. La franchise n’est accordée que pour les biens personnels déclarés pour la libre pratique au plus tard à l’expiration d’un délai de deux ans à compter de la date de mise en possession des biens (règlement définitif de la succession).
Toutefois, une prolongation de ce délai peut être accordée par les autorités compétentes en raison de circonstances particulières.
2. L’importation des biens personnels peut être effectuée en plusieurs fois dans le délai visé au paragraphe 1.
Article 20
Les dispositions des articles 17, 18 et 19 sont applicables mutatis mutandis aux biens personnels recueillis par voie de succession testamentaire par des personnes morales exerçant une activité sans but lucratif établies dans le territoire douanier de la Communauté.
CHAPITRE IV
Trousseaux, requis d’études et autres objets mobiliers d’élèves ou étudiants
Article 21
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation les trousseaux, requis d’études et objets mobiliers usagés constituant l’ameublement normal d’une chambre d’étudiant appartenant aux élèves et étudiants venant séjourner dans le territoire douanier de la Communauté en vue d’y effectuer des études et destinés à leur usage personnel pendant la durée de leurs études.
2. Au sens du paragraphe 1, on entend par:
a)
«élève ou étudiant», toute personne régulièrement inscrite dans un établissement d’enseignement pour y suivre à plein temps les cours qui y sont dispensés;
b)
«trousseau», le linge de corps ou de maison ainsi que les vêtements, même neufs;
c)
requis d'«études», les objets et instruments (y compris les calculatrices et les machines à écrire) normalement employés par les élèves et les étudiants pour la réalisation de leurs études.
Article 22
La franchise est accordée au moins une fois par année scolaire.
CHAPITRE V
Envois d’une valeur négligeable
Article 23
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve de l’article 24, les envois composés de marchandises d’une valeur négligeable qui sont expédiés directement d’un pays tiers à un destinataire se trouvant dans la Communauté.
2. Aux fins du paragraphe 1, par «marchandises d’une valeur négligeable», on entend les marchandises dont la valeur intrinsèque n’excède pas 150 EUR au total par envoi.
Article 24
Sont exclus de la franchise:
a)
les produits alcooliques;
b)
les parfums et eaux de toilette;
c)
les tabacs et produits de tabac.
CHAPITRE VI
Envois adressés de particulier à particulier
Article 25
1. Sont admises en franchise de droits à l’importation, sous réserve des articles 26 et 27, les marchandises contenues dans les envois adressés d’un pays tiers par un particulier à un autre particulier se trouvant dans le territoire douanier de la Communauté pour autant qu’il s’agisse d’importations dépourvues de tout caractère commercial.
La franchise prévue au présent paragraphe ne s’applique pas aux envois en provenance de l’île d’Heligoland.
2. Aux fins du paragraphe 1, on entend par «importations dépourvues de tout caractère commercial» les importations portant sur des envois qui, à la fois:
a)
présentent un caractère occasionnel;
b)
contiennent exclusivement des marchandises réservées à l’usage personnel ou familial des destinataires, la nature ou la quantité de ces marchandises ne devant traduire aucune intention d’ordre commercial;
c)
sont adressés par l’expéditeur au destinataire sans paiement d’aucune sorte.
Article 26
1. La franchise visée à l’article 25, paragraphe 1, est appliquée sur une valeur de 45 EUR par envoi, y compris la valeur des marchandises visées à l’article 27.
2. Lorsque la valeur globale de plusieurs marchandises dépasse, par envoi, le montant indiqué au paragraphe 1, la franchise est accordée jusqu’à concurrence de ce montant pour celles de ces marchandises qui, importées séparément, auraient pu bénéficier de ladite franchise, étant entendu que la valeur d’une marchandise ne peut être fractionnée.
Article 27
En ce qui concerne les marchandises énumérées ci-après, la franchise visée à l’article 25, paragraphe 1, est limitée, par envoi, aux quantités fixées en regard de chacune d’elles:
a)
produits de tabac:
-
50 cigarettes,
-
25 cigarillos (cigares d’un poids maximal de 3 grammes chacun),
-
10 cigares,
-
50 grammes de tabac à fumer, ou
-
un assortiment proportionnel de ces différents produits;
b)
alcools et boissons alcooliques:
-
boissons distillées et boissons spiritueuses ayant un titre alcoométrique de plus de 22 % vol; alcool éthylique non dénaturé de 80 % vol et plus: 1 litre, ou
-
boissons distillées et boissons spiritueuses, apéritifs à base de vin ou d’alcool, tafia, saké ou boissons similaires ayant un titre alcoométrique de 22 % vol ou moins; vins mousseux, vins de liqueur: 1 litre; ou un assortiment proportionnel de ces différents produits, et
-
vins tranquilles: 2 litres;
c)
-
parfums: 50 grammes, ou
-
eaux de toilette: 0,25 litre.
CHAPITRE VII
Biens d’investissement et autres biens d’équipement importés à l’occasion d’un transfert d’activités d’un pays tiers dans la Communauté
Article 28
1. Sans préjudice des mesures en vigueur dans les États membres en matière de politique industrielle et commerciale, sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 29 à 33, les biens d’investissement et autres biens d’équipement appartenant à des entreprises qui cessent définitivement leur activité dans un pays tiers pour venir exercer une activité similaire dans le territoire douanier de la Communauté.
Lorsque l’entreprise transférée est une exploitation agricole, le cheptel vif est également admis en franchise.
2. Au sens du paragraphe 1, on entend par «entreprise», une unité économique autonome de production ou de service.
Article 29
La franchise visée à l’article 28 est limitée aux biens d’investissement et autres biens d’équipement qui:
a)
sauf cas particuliers justifiés par les circonstances, ont été effectivement utilisés dans l’entreprise pendant au moins douze mois avant la date de la cessation de l’activité de l’entreprise dans le pays tiers d’où elle est transférée;
b)
sont destinés à être utilisés aux mêmes usages après ce transfert;
c)
sont en rapport avec la nature et l’importance de l’entreprise considérée.
Article 30
Sont exclues du bénéfice de la franchise les entreprises dont le transfert dans le territoire douanier de la Communauté a pour cause ou pour objet une fusion avec - ou une absorption par - une entreprise établie dans le territoire douanier de la Communauté, sans qu’il y ait création d’une activité nouvelle.
Article 31
Sont exclus de la franchise:
a)
les moyens de transport n’ayant pas le caractère d’instruments de production ou de services;
b)
les provisions de tout genre destinées à la consommation humaine ou à l’alimentation des animaux;
c)
les combustibles et les stocks de matières premières ou de produits ouvrés ou semi-ouvrés;
d)
le bétail en possession des marchands de bestiaux.
Article 32
Sauf cas particuliers justifiés par les circonstances, la franchise visée à l’article 28 n’est accordée que pour les biens d’investissement et autres biens d’équipement déclarés pour la libre pratique avant l’expiration d’un délai de douze mois à compter de la date de cessation de l’activité de l’entreprise dans le pays tiers de provenance.
Article 33
1. Jusqu’à l’expiration d’un délai de douze mois à compter de la date d’acceptation de leur déclaration pour la libre pratique, les biens d’investissement et autres biens d’équipement admis au bénéfice de la franchise ne peuvent faire l’objet d’un prêt, d’une mise en gage, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou à titre gratuit sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
Ce délai peut être prolongé jusqu’à trente-six mois en ce qui concerne la location ou la cession en cas de risque d’abus.
2. Le prêt, la mise en gage, la location ou la cession réalisés avant l’expiration du délai visé au paragraphe 1 entraînent l’application des droits à l’importation afférents aux biens concernés, selon le taux en vigueur à la date de ce prêt, de cette mise en gage, de cette location ou de cette cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 34
Les dispositions des articles 28 à 33 sont applicables mutatis mutandis aux biens d’investissement et autres biens d’équipement appartenant aux personnes exerçant une profession libérale ainsi qu’aux personnes morales exerçant une activité sans but lucratif, et qui transfèrent cette activité d’un pays tiers dans le territoire douanier de la Communauté.
CHAPITRE VIII
Produits obtenus par des producteurs agricoles communautaires sur des biens fonds situés dans un pays tiers
Article 35
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 36 et 37, les produits de l’agriculture, de l’élevage, de l’apiculture, de l’horticulture ou de la sylviculture provenant de biens fonds situés dans un pays tiers à proximité immédiate du territoire douanier de la Communauté et exploités par des producteurs agricoles dont le siège de l’exploitation est situé dans ledit territoire douanier, à proximité immédiate du pays tiers considéré.
2. Pour bénéficier des dispositions du paragraphe 1, les produits de l’élevage doivent provenir d’animaux originaires de la Communauté ou qui ont été mis en libre pratique dans cette dernière.
Article 36
La franchise est limitée aux produits qui n’ont pas été soumis à d’autre traitement que celui auquel il est procédé habituellement après la récolte ou la production.
Article 37
La franchise n’est accordée que pour les produits introduits dans le territoire douanier de la Communauté par le producteur agricole ou pour son compte.
Article 38
Les dispositions des articles 35, 36 et 37 sont applicables mutatis mutandis aux produits de la pêche ou de la pisciculture pratiquées dans les lacs et cours d’eau limitrophes d’un État membre et d’un pays tiers par des pêcheurs communautaires et aux produits de la chasse pratiquée par des chasseurs communautaires sur ces lacs et cours d’eau.
CHAPITRE IX
Semences, engrais et produits pour le traitement du sol et des végétaux importés par des producteurs agricoles de pays tiers pour être utilisés sur des propriétés limitrophes à ces pays
Article 39
Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions de l’article 40, les semences, les engrais et les produits pour le traitement du sol et des végétaux destinés à l’exploitation de biens fonds situés dans le territoire douanier de la Communauté à proximité immédiate d’un pays tiers et exploités par des producteurs agricoles dont le siège de l’exploitation se trouve dans ledit pays tiers à proximité immédiate du territoire douanier de la Communauté.
Article 40
1. La franchise est limitée aux quantités de semences, d’engrais ou d’autres produits nécessaires aux besoins de l’exploitation des biens fonds.
2. Elle n’est accordée que pour les semences, engrais ou autres produits directement introduits dans le territoire douanier de la Communauté par le producteur agricole ou pour son compte.
3. Elle peut être subordonnée par les États membres à la condition de réciprocité.
CHAPITRE X
Marchandises contenues dans les bagages personnels des voyageurs
Article 41
Sont admises en franchise de droits à l’importation les marchandises contenues dans les bagages personnels des voyageurs en provenance d’un pays tiers, pour autant qu’il s’agisse d’importations exonérées de la taxe sur la valeur ajoutée (TVA) en vertu de dispositions nationales adoptées conformément aux dispositions de la directive 2007/74/CE du Conseildu 20 décembre 2007 concernant les franchises de la taxe sur la valeur ajoutée et des accises perçues à l’importation de marchandises par des voyageurs en provenance de pays tiers (5).
Les marchandises importées dans les territoires énumérés à l’article 6, paragraphe 1, de la directive 2006/112/CE du Conseil du 28 novembre 2006 relative au système commun de taxe sur la valeur ajoutée (6) sont soumises aux mêmes dispositions en matière de franchise de droits que les marchandises importées dans toute autre partie du territoire des États membres concernés.
CHAPITRE XI
Objets à caractère éducatif, scientifique ou culturel, instruments et appareils scientifiques
Article 42
Sont admis en franchise de droits à l’importation les objets à caractère éducatif, scientifique ou culturel mentionnés à l’annexe I, quels que soient leur destinataire et l’usage qui en sera fait.
Article 43
Sont admis en franchise de droits à l’importation les objets de caractère éducatif, scientifique ou culturel mentionnés à l’annexe II qui sont destinés:
a)
soit aux établissements ou organismes publics ou d’utilité publique de caractère éducatif, scientifique ou culturel;
b)
soit aux établissements ou organismes entrant dans les catégories désignées en regard de chaque objet dans la colonne 3 de l’annexe II, pour autant qu’ils aient été agréés par les autorités compétentes des États membres pour recevoir ces objets en franchise.
Article 44
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des articles 45 à 49, les instruments et appareils scientifiques non couverts par l’article 43 qui sont importés exclusivement à des fins non commerciales.
2. La franchise visée au paragraphe 1 est limitée aux instruments et appareils scientifiques qui sont destinés:
a)
aux établissements publics ou d’utilité publique ayant pour activité principale l’enseignement ou la recherche scientifique, ainsi qu’aux services relevant d’un établissement public ou d’utilité publique et ayant pour activité principale l’enseignement ou la recherche scientifique; ou
b)
aux établissements de caractère privé ayant pour activité principale l’enseignement ou la recherche scientifique, agréés par les autorités compétentes des États membres pour recevoir ces objets en franchise.
Article 45
La franchise mentionnée à l’article 44, paragraphe 1, est également applicable:
a)
aux pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques s’adaptant aux instruments ou appareils scientifiques, pour autant que ces pièces de rechange, éléments ou accessoires soient importés en même temps que ces instruments ou appareils ou, s’ils sont importés ultérieurement, qu’ils soient reconnaissables comme étant destinés à des instruments ou appareils:
i)
qui ont été admis précédemment en franchise, dès lors que ces instruments ou appareils présentent encore un caractère scientifique au moment où est demandée la franchise pour les pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques; ou
ii)
qui seraient susceptibles de bénéficier de la franchise au moment où celle-ci est demandée pour les pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques;
b)
aux outils à utiliser pour l’entretien, le contrôle, le calibrage ou la réparation des instruments ou appareils scientifiques, pour autant que ces outils soient importés en même temps que ces instruments ou appareils ou, s’ils sont importés ultérieurement, qu’ils soient reconnaissables comme étant destinés à des instruments ou appareils:
i)
qui ont été admis précédemment en franchise, dès lors que ces instruments ou appareils présentent encore un caractère scientifique au moment où est demandée la franchise pour les outils; ou
ii)
qui seraient susceptibles de bénéficier de la franchise au moment où celle-ci est demandée pour les outils.
Article 46
Aux fins de l’application des articles 44 et 45:
a)
on entend par «instrument ou appareil scientifique» un instrument ou appareil qui, en raison de ses caractéristiques techniques objectives et des résultats qu’il permet d’obtenir, est exclusivement ou principalement apte à la réalisation d’activités scientifiques;
b)
sont considérés comme «importés à des fins non commerciales» les appareils ou instruments scientifiques destinés à être utilisés à des fins de recherche scientifique ou d’enseignement, effectués sans but lucratif.
Article 47
Si nécessaire, certains instruments ou appareils peuvent, selon la procédure visée à l’article 247 bis du règlement (CEE) no 2913/92, être exclus du droit à la franchise, s’il est constaté que le régime de franchise de ces instruments ou appareils porte préjudice aux intérêts de l’industrie communautaire dans le secteur de production concerné.
Article 48
1. Les objets visés à l’article 43 et les instruments ou appareils scientifiques qui ont été admis au bénéfice de la franchise dans les conditions prévues aux articles 45, 46 et 47 ne peuvent faire l’objet d’un prêt, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou gratuit sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. En cas de prêt, location ou cession à un établissement ou organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 43 ou de l’article 44, paragraphe 2, la franchise reste acquise pour autant que celui-ci utilise l’objet, l’instrument ou l’appareil à des fins ouvrant droit à l’octroi de cette franchise.
Dans les autres cas, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits à l’importation selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 49
1. Les établissements ou organismes visés aux articles 43 et 44 qui ne remplissent plus les conditions requises pour bénéficier de la franchise, ou qui envisagent d’utiliser un objet admis en franchise à des fins autres que celles prévues par lesdits articles, sont tenus d’en informer les autorités compétentes.
2. Les objets demeurant en la possession des établissements ou organismes qui cessent de remplir les conditions requises pour bénéficier de la franchise sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle lesdites conditions cessent d’être remplies, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Les objets utilisés par l’établissement ou organisme bénéficiaire de la franchise à des fins autres que celles prévues par les articles 43 et 44 sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle ils sont affectés à un autre usage, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 50
Les articles 47, 48 et 49 sont applicables mutatis mutandis aux produits visés à l’article 45.
Article 51
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation les équipements qui sont importés à des fins non commerciales, par ou pour le compte d’un établissement ou d’un organisme de recherche scientifique ayant son siège à l’extérieur de la Communauté.
2. La franchise est accordée à condition que les équipements:
a)
soient destinés à être utilisés, par les membres ou représentants des établissements et organismes visés au paragraphe 1 ou avec leur accord, dans le cadre et dans les limites d’accords de coopération scientifique ayant pour objet l’exécution de programmes de recherche scientifique internationaux, dans les établissements de recherche scientifique ayant leur siège dans la Communauté et agréés à cet effet par les autorités compétentes des États membres;
b)
demeurent, pendant leur séjour sur le territoire douanier de la Communauté, la propriété d’une personne physique ou morale établie en dehors de celle-ci.
3. Aux fins du présent article et de l’article 52:
a)
on entend par «équipements» les instruments, appareils, machines et leurs accessoires y compris les pièces de rechange et les outils spécialement conçus pour l’entretien, le contrôle, le calibrage ou la réparation, utilisés aux fins de la recherche scientifique;
b)
sont considérés comme «importés à des fins non commerciales», les équipements destinés à être utilisés à des fins de recherche scientifique effectuée sans but lucratif.
Article 52
1. Les équipements qui ont été admis au bénéfice de la franchise dans les conditions prévues à l’article 51 ne peuvent faire l’objet d’un prêt, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou gratuit sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. En cas de prêt, location ou cession à un établissement ou organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 51, la franchise reste acquise pour autant que celui-ci utilise l’équipement à des fins ouvrant droit à l’octroi de cette franchise.
Dans les autres cas, et sans préjudice de l’application des articles 44 et 45, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits à l’importation selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
3. Les établissements ou organismes visés à l’article 51, paragraphe 1, qui ne remplissent plus les conditions pour bénéficier de la franchise ou qui envisagent d’utiliser l’équipement admis en franchise à des fins autres que celles prévues par ledit article, sont tenus d’en informer les autorités compétentes.
4. Les équipements utilisés par des établissements ou organismes qui cessent de remplir les conditions requises pour bénéficier de la franchise sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle lesdites conditions cessent d’être remplies, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Sans préjudice des articles 44 et 45, les équipements utilisés par l’établissement ou organisme bénéficiaire de la franchise à des fins autres que celles prévues par l’article 51 sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle ils sont affectés à un autre usage, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
CHAPITRE XII
Animaux de laboratoire et substances biologiques ou chimiques destinés à la recherche
Article 53
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation:
a)
les animaux spécialement préparés pour être utilisés en laboratoire;
b)
les substances biologiques ou chimiques figurant sur une liste établie selon la procédure visée à l’article 247 bis du règlement (CEE) no 2913/92 et qui sont importées exclusivement à des fins non commerciales.
2. La franchise visée au paragraphe 1 est limitée aux animaux et aux substances biologiques ou chimiques qui sont destinées:
a)
soit aux établissements publics ou d’utilité publique ayant pour activité principale l’enseignement ou la recherche scientifique, ainsi qu’aux services relevant d’un établissement public ou d’utilité publique et ayant pour activité principale l’enseignement ou la recherche scientifique;
b)
soit aux établissements de caractère privé ayant pour activité principale l’enseignement ou la recherche scientifique, agréés par les autorités compétentes des États membres pour recevoir ces marchandises en franchise.
3. Peuvent seules figurer sur la liste visée au paragraphe 1, point b), les substances biologiques ou chimiques dont il n’existe pas de production équivalente sur le territoire douanier de la Communauté et dont la spécificité ou le degré de pureté leur confère le caractère de substances exclusivement ou principalement aptes à la recherche scientifique.
CHAPITRE XIII
Substances thérapeutiques d’origine humaine et réactifs pour la détermination des groupes sanguins et tissulaires
Article 54
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions de l’article 55:
a)
les substances thérapeutiques d’origine humaine;
b)
les réactifs pour la détermination des groupes sanguins;
c)
les réactifs pour la détermination des groupes tissulaires.
2. Au sens du paragraphe 1, on entend par:
a)
«substances thérapeutiques d’origine humaine»: le sang humain et ses dérivés (sang humain total, plasma humain desséché, albumine humaine et solutions stables de protéines plasmatiques humaines, immunoglobuline humaine, fibrinogène humain);
b)
«réactifs pour la détermination des groupes sanguins»: tous réactifs d’origine humaine, animale, végétale ou autre pour la détermination des groupes sanguins et la détection des incompatibilités sanguines;
c)
«réactifs pour la détermination des groupes tissulaires»: tous réactifs d’origine humaine, animale, végétale ou autre, pour la détermination des groupes tissulaires humains.
Article 55
La franchise est limitée aux produits qui:
a)
sont destinés à des organismes ou laboratoires agréés par les autorités compétentes en vue de les utiliser exclusivement à des fins médicales ou scientifiques, à l’exclusion de toute opération commerciale;
b)
sont accompagnés d’un certificat de conformité délivré par un organisme habilité à cet effet dans le pays tiers de provenance;
c)
sont contenus dans des récipients munis d’une étiquette spéciale d’identification.
Article 56
La franchise s’étend aux emballages spéciaux indispensables au transport des substances thérapeutiques d’origine humaine ou des réactifs pour la détermination des groupes sanguins ou tissulaires, ainsi qu’aux solvants et accessoires nécessaires à leur utilisation que les envois peuvent éventuellement contenir.
Chapitre XIV
Instruments et appareils destinés à la recherche médicale, à l’établissement de diagnostics ou à la réalisation de traitements médicaux
Article 57
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation les instruments et appareils destinés à la recherche médicale, à l’établissement de diagnostics ou à la réalisation de traitements médicaux qui sont offerts en don par un organisme à caractère charitable ou philanthropique ou par une personne privée aux organismes de santé, aux services relevant d’hôpitaux et aux instituts de recherche médicale agréés par les autorités compétentes des États membres pour recevoir ces objets en franchise, ou qui sont achetés par ces organismes de santé, hôpitaux ou instituts de recherche médicale entièrement à l’aide de fonds fournis par un organisme à caractère charitable ou philanthropique ou à l’aide de contributions volontaires, pour autant qu’il soit établi que:
a)
le don des instruments ou appareils considérés ne cache aucune intention d’ordre commercial de la part du donateur; et que
b)
le donateur n’est lié en aucune façon au fabricant des instruments ou appareils pour lesquels la franchise est demandée.
2. La franchise est également applicable, aux mêmes conditions:
a)
aux pièces de rechange, éléments et accessoires spécifiques s’adaptant aux instruments et appareils mentionnés au paragraphe 1, pour autant que ces pièces de rechange, éléments et accessoires soient importés en même temps que ces instruments ou appareils ou, s’ils sont importés ultérieurement, qu’ils soient reconnaissables comme étant destinés à des instruments ou appareils admis précédemment en franchise;
b)
aux outils à utiliser pour l’entretien, le contrôle, le calibrage ou la réparation des instruments ou appareils, pour autant que ces outils soient importés en même temps que ces instruments ou appareils ou, s’ils sont importés ultérieurement, qu’ils soient reconnaissables comme étant destinés à des instruments ou appareils admis précédemment en franchise.
Article 58
Pour l’application de l’article 57, et notamment en ce qui concerne les instruments ou appareils ainsi que les organismes bénéficiaires qui y sont visés, les articles 47, 48 et 49 s’appliquent mutatis mutandis.
CHAPITRE XV
Substances de référence pour le contrôle de la qualité des médicaments
Article 59
Sont admis en franchise de droits à l’importation les envois qui contiennent des échantillons de substances de référence autorisées par l’Organisation mondiale de la santé et destinées au contrôle de la qualité des matières utilisées pour la fabrication de médicaments et qui sont adressés à des destinataires agréés par les autorités compétentes des États membres pour recevoir de tels envois en franchise.
CHAPITRE XVI
Produits pharmaceutiques utilisés à l’occasion de manifestations sportives internationales
Article 60
Sont admis en franchise de droits à l’importation les produits pharmaceutiques pour la médecine humaine ou vétérinaire destinés à l’usage des personnes ou des animaux venant de pays tiers pour participer à des manifestations sportives internationales organisées dans le territoire douanier de la Communauté, dans la limite nécessaire pour couvrir leurs besoins pendant la durée de leur séjour dans ledit territoire.
CHAPITRE XVII
Marchandises adressées à des organismes à caractère charitable et philanthropique, objets destinés aux aveugles et autres personnes handicapées
A. Pour la réalisation d’objectifs généraux
Article 61
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, pour autant qu’ils ne donnent pas lieu à des abus ou à des distorsions de concurrence importantes, sous réserve des dispositions des articles 63 et 64:
a)
les marchandises de première nécessité importées par des organismes d’État ou par d’autres organismes à caractère charitable ou philanthropique agréés par les autorités compétentes, en vue d’être distribuées gratuitement à des personnes nécessiteuses;
b)
les marchandises de toute nature adressées à titre gratuit par une personne ou un organisme établi hors du territoire douanier de la Communauté et sans aucune intention d’ordre commercial de la part de ces derniers, à des organismes d’État ou à d’autres organismes à caractère charitable ou philanthropique agréés par les autorités compétentes, en vue de collecter des fonds au cours de manifestations occasionnelles de bienfaisance au profit de personnes nécessiteuses;
c)
les matériels d’équipement et de bureau adressés à titre gratuit par une personne ou un organisme établi hors du territoire douanier de la Communauté, et sans aucune intention d’ordre commercial de la part de ces derniers, à des organismes à caractère charitable ou philanthropique agréés par les autorités compétentes, en vue d’être utilisés exclusivement pour les besoins de leur fonctionnement et la réalisation des objectifs charitables ou philanthropiques qu’ils poursuivent.
2. Au sens du paragraphe 1, point a), on entend par «marchandises de première nécessité» les marchandises indispensables à la satisfaction des besoins immédiats des personnes, telles que denrées alimentaires, médicaments, vêtements et couvertures.
Article 62
Sont exclus de la franchise:
a)
les produits alcooliques;
b)
les tabacs et produits de tabac;
c)
le café et le thé;
d)
les véhicules à moteur autres que les ambulances.
Article 63
La franchise n’est accordée qu’aux organismes dont les écritures permettent aux autorités compétentes de contrôler les opérations et qui offrent toutes les garanties estimées nécessaires.
Article 64
1. Les marchandises et matériels visés à l’article 61 ne peuvent faire l’objet, de la part de l’organisme bénéficiaire de la franchise, d’un prêt, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou à titre gratuit à des fins autres que celles prévues au paragraphe 1, points a) et b), dudit article sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. En cas de prêt, location ou cession à un organisme fondé à bénéficier de la franchise en application des articles 61 et 63, la franchise reste acquise pour autant que celui-ci utilise les marchandises et matériels en cause à des fins ouvrant droit à l’octroi de cette franchise.
Dans les autres cas, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits à l’importation selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 65
1. Les organismes visés à l’article 61 qui ne remplissent plus les conditions requises pour bénéficier de la franchise, ou qui envisagent d’utiliser les marchandises ou les matériels admis en franchise à des fins autres que celles prévues par ledit article, sont tenus d’en informer les autorités compétentes.
2. Les marchandises et matériels demeurant en la possession des organismes qui cessent de remplir les conditions requises pour bénéficier de la franchise sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle lesdites conditions cessent d’être remplies, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
3. Les marchandises et matériels utilisés par l’organisme bénéficiaire de la franchise à des fins autres que celles prévues à l’article 61 sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle ils sont affectés à un autre usage, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
B. Au profit des handicapés
1. Objets destinés aux aveugles
Article 66
Sont admis en franchise de droits à l’importation les objets spécialement conçus pour la promotion éducative, scientifique ou culturelle des aveugles, mentionnés à l’annexe III.
Article 67
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation les objets spécialement conçus pour la promotion éducative, scientifique ou culturelle des aveugles, mentionnés à l’annexe IV, lorsqu’ils sont importés:
a)
soit par les aveugles eux-mêmes et pour leur propre usage;
b)
soit par des institutions ou organisations d’éducation des aveugles ou d’assistance aux aveugles agréées par les autorités compétentes des États membres pour recevoir ces objets en franchise.
2. La franchise visée au paragraphe 1 est applicable aux pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques, s’adaptant aux objets considérés, ainsi qu’aux outils à utiliser pour l’entretien, le contrôle, le calibrage ou la réparation desdits objets, pour autant que ces pièces de rechange, éléments, accessoires ou outils soient importés en même temps que ces objets ou, s’ils sont importés ultérieurement, qu’ils soient reconnaissables comme étant destinés à des objets admis précédemment en franchise ou qui seraient susceptibles de bénéficier de la franchise au moment où celle-ci est demandée pour les pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques et outils considérés.
2. Objets destinés aux autres personnes handicapées
Article 68
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation les objets spécialement conçus pour l’éducation, l’emploi et la promotion sociale des personnes physiquement ou mentalement handicapées, autres que les aveugles, lorsqu’ils sont importés:
a)
soit par les personnes handicapées elles-mêmes et pour leur propre usage;
b)
soit par des institutions ou organisations qui ont pour activité principale l’éducation des personnes handicapées ou l’assistance à ces personnes et qui sont agréées par les autorités compétentes des États membres pour recevoir ces objets en franchise.
2. La franchise visée au paragraphe 1 est applicable aux pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques s’adaptant aux objets considérés ainsi qu’aux outils à utiliser pour l’entretien, le contrôle, le calibrage ou la réparation desdits objets, pour autant que ces pièces de rechange, éléments, accessoires ou outils soient importés en même temps que ces objets ou, s’ils sont importés ultérieurement, qu’ils soient reconnaissables comme étant destinés à des objets admis précédemment en franchise ou qui seraient susceptibles de bénéficier de la franchise au moment où celle-ci est demandée pour les pièces de rechange, éléments ou accessoires spécifiques et outils considérés.
Article 69
Si nécessaire, certains objets peuvent, selon la procédure visée à l’article 247 bis du règlement (CEE) no 2913/92, être exclus du droit à la franchise, s’il est constaté que le régime de franchise de ces objets porte préjudice aux intérêts de l’industrie communautaire dans le secteur de production concerné.
3. Dispositions communes
Article 70
L’octroi direct de la franchise, pour leur propre usage, aux aveugles ou aux autres personnes handicapées, tel que prévu à l’article 67, paragraphe 1, point a), et à l’article 68, paragraphe 1, point a), est subordonné à la condition que les dispositions en vigueur dans les États membres permettent aux intéressés d’établir leur état d’aveugle ou de personne handicapée fondée à bénéficier de la franchise.
Article 71
1. Les objets importés en franchise par les personnes visées aux articles 67 et 68 ne peuvent faire l’objet d’un prêt, d’une location ou d’une cession, à titre onéreux ou à titre gratuit, sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. En cas de prêt, location ou cession à une personne, institution ou organisme fondé à bénéficier de la franchise en application des articles 67 et 68, la franchise reste acquise pour autant que ceux-ci utilisent l’objet à des fins ouvrant droit à l’octroi de la franchise.
Dans les autres cas, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits à l’importation selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 72
1. Les objets importés par des institutions ou organisations agréées au bénéfice de la franchise dans les conditions prévues aux articles 67 et 68 peuvent être prêtés, loués ou cédés, à titre onéreux ou à titre gratuit, par ces institutions ou organisations sans but lucratif aux aveugles et aux autres personnes handicapées dont elles s’occupent, sans donner lieu au paiement des droits de douane afférents à ces objets.
2. Aucun prêt, location ou cession ne peut être effectué dans des conditions autres que celles prévues au paragraphe 1 sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
Lorsqu’un tel prêt, une telle location ou une telle cession est effectué au profit d’une personne, institution ou organisation elle-même fondée à bénéficier de la franchise en application de l’article 67, paragraphe 1, ou de l’article 68, paragraphe 1, la franchise reste acquise pour autant que ceux-ci utilisent l’objet considéré à des fins ouvrant droit à l’octroi de cette franchise.
Dans les autres cas, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits de douane, selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 73
1. Les institutions ou organisations visées aux articles 67 et 68 qui ne remplissent plus les conditions requises pour bénéficier de la franchise, ou qui envisagent d’utiliser un objet admis en franchise à des fins autres que celles prévues par lesdits articles, sont tenues d’en informer les autorités compétentes.
2. Les objets demeurant en la possession des institutions ou organisations qui cessent de remplir les conditions requises pour bénéficier de la franchise sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle lesdites conditions cessent d’être remplies, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
3. Les objets utilisés par l’institution ou organisation bénéficiaire de la franchise à des fins autres que celles prévues par les articles 67 et 68 sont soumis à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle ils sont affectés à un autre usage, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
C. Au profit des victimes de catastrophes
Article 74
1. Sont admises en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 75 à 80, les marchandises importées par des organismes d’État ou par d’autres organismes à caractère charitable ou philanthropique agréés par les autorités compétentes en vue:
a)
soit d’être distribuées gratuitement à des victimes de catastrophes affectant le territoire d’un ou de plusieurs États membres;
b)
soit d’être mises gratuitement à la disposition des victimes de telles catastrophes tout en restant la propriété des organismes considérés.
2. Sont également admises au bénéfice de la franchise visée au paragraphe 1, et dans les mêmes conditions, les marchandises importées pour la libre pratique par les unités de secours pour couvrir leurs besoins pendant la durée de leur intervention.
Article 75
Sont exclus de la franchise les matériaux et les matériels destinés à la reconstruction des zones sinistrées.
Article 76
L’octroi de la franchise est subordonné à une décision de la Commission statuant, à la demande du ou des États membres concernés, selon une procédure d’urgence comportant la consultation des autres États membres. Si nécessaire, cette décision fixe la portée et les conditions d’application de la franchise.
Dans l’attente de la notification de la décision de la Commission, les États membres touchés par une catastrophe peuvent autoriser l’importation des marchandises aux fins prévues à l’article 74 en suspension des droits à l’importation y afférents, moyennant l’engagement de l’organisme importateur de les acquitter si la franchise n’est pas accordée.
Article 77
La franchise n’est accordée qu’aux organismes dont les écritures permettent aux autorités compétentes de contrôler les opérations et qui offrent toutes les garanties estimées nécessaires.
Article 78
1. Les marchandises visées à l’article 74, paragraphe 1, ne peuvent faire l’objet, de la part des organismes bénéficiaires de la franchise, d’un prêt, d’une location ou d’une cession à titre onéreux ou à titre gratuit dans des conditions autres que celles prévues audit article, sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. En cas de prêt, location ou cession à un organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 74, la franchise reste acquise pour autant que celui-ci utilise les marchandises en cause à des fins ouvrant droit à l’octroi de cette franchise.
Dans les autres cas, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits à l’importation selon le taux en vigueur à la date du prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 79
1. Les marchandises visées à l’article 74, paragraphe 1, point b), ne peuvent, après cessation de leur utilisation par les victimes de catastrophes, être prêtées, louées ou cédées à titre onéreux ou à titre gratuit, sans que les autorités compétentes en aient été préalablement informées.
2. En cas de prêt, location ou cession à un organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 74 ou, le cas échéant, à un organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 61, paragraphe 1, point a), la franchise reste acquise pour autant que ceux-ci utilisent les marchandises en cause à des fins ouvrant droit à l’octroi de telles franchises.
Dans les autres cas, la réalisation du prêt, de la location ou de la cession est subordonnée au paiement préalable des droits à l’importation selon le taux en vigueur à la date de prêt, de la location ou de la cession, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 80
1. Les organismes visés à l’article 74 qui ne remplissent plus les conditions requises pour bénéficier de la franchise, ou qui envisagent d’utiliser les marchandises admises en franchise à des fins autres que celles prévues par ledit article, sont tenus d’en informer les autorités compétentes.
2. Pour les marchandises demeurant en la possession des organismes qui cessent de remplir les conditions requises pour bénéficier de la franchise, lorsqu’elles sont cédées à un organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 74 ou, le cas échéant, à un organisme fondé à bénéficier de la franchise en application de l’article 61, paragraphe 1, point a), la franchise reste acquise pour autant que celui-ci utilise les marchandises en cause à des fins ouvrant droit à l’octroi de telles franchises. Dans les autres cas, lesdites marchandises sont soumises à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle lesdites conditions cessent d’être remplies, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
3. Les marchandises utilisées par l’organisme bénéficiaire de la franchise à des fins autres que celles prévues à l’article 74 sont soumises à l’application des droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date à laquelle elles sont utilisées à un autre usage, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
CHAPITRE XVIII
Décorations et récompenses décernées à titre honorifique
Article 81
Sont admis en franchise de droits à l’importation, sur justification apportée par les intéressés à la satisfaction des autorités compétentes et pour autant qu’il s’agisse d’opérations dépourvues de tout caractère commercial:
a)
les décorations décernées par des gouvernements de pays tiers à des personnes ayant leur résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté;
b)
les coupes, médailles et objets similaires ayant essentiellement un caractère symbolique qui, attribués dans un pays tiers à des personnes ayant leur résidence normale dans le territoire douanier de la Communauté en hommage à l’activité qu’ils ont déployée dans des domaines tels que les arts, les sciences, les sports, le service public, ou en reconnaissance de leurs mérites à l’occasion d’un événement particulier, sont importés dans le territoire douanier de la Communauté par ces personnes elles-mêmes;
c)
les coupes, médailles et objets similaires ayant essentiellement un caractère symbolique qui sont offerts gratuitement par des autorités ou des personnes établies dans un pays tiers pour être attribués, aux mêmes fins que celles visées au point b), dans le territoire douanier de la Communauté;
d)
les récompenses, trophées et souvenirs de caractère symbolique et de faible valeur destinés à être distribués gratuitement à des personnes ayant leur résidence normale dans des pays tiers, à l’occasion de congrès d’affaires ou de manifestations similaires à caractère international et ne présentant par leur nature, leur valeur unitaire et leurs autres caractéristiques aucune intention d’ordre commercial.
CHAPITRE XIX
Cadeaux reçus dans le cadre des relations internationales
Article 82
Sans préjudice, le cas échéant, des dispositions de l’article 41, sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 83 et 84, les objets:
a)
importés dans le territoire douanier de la Communauté par des personnes ayant effectué une visite officielle dans un pays tiers et qui les ont reçus en cadeau à cette occasion de la part des autorités d’accueil;
b)
importés par des personnes venant effectuer une visite officielle dans le territoire douanier de la Communauté et qui entendent les remettre en cadeau à cette occasion aux autorités d’accueil;
c)
adressés à titre de cadeau, en gage d’amitié ou de bienveillance, par une autorité officielle, par une collectivité publique ou par un groupement exerçant des activités d’intérêt public, situés dans un pays tiers, à une autorité officielle, à une collectivité publique ou à un groupement exerçant des activités d’intérêt public, agréés par les autorités compétentes pour recevoir de tels objets en franchise et situés dans le territoire douanier de la Communauté.
Article 83
Sont exclus de la franchise les produits alcooliques, les tabacs et les produits de tabac.
Article 84
La franchise n’est accordée que pour autant:
a)
que les objets offerts en cadeau le soient à titre occasionnel;
b)
qu’ils ne traduisent par leur nature, leur valeur et leur quantité aucune préoccupation d’ordre commercial;
c)
et qu’ils ne soient pas utilisés à des fins commerciales.
CHAPITRE XX
Marchandises destinées à l’usage des souverains et chefs d’État
Article 85
Sont admis en franchise de droits à l’importation, dans les limites et aux conditions fixées par les autorités compétentes:
a)
les dons offerts aux souverains régnants et aux chefs d’État;
b)
les marchandises destinées à être utilisées ou consommées durant leurs séjours officiels dans le territoire douanier de la Communauté par les souverains régnants et les chefs d’État de pays tiers, ainsi que par les personnalités les représentant officiellement. Cette franchise peut toutefois être subordonnée par l’État membre d’importation à la condition de réciprocité.
Les dispositions du premier alinéa sont également applicables aux personnes jouissant, au plan international, de prérogatives analogues à celles d’un souverain régnant ou d’un chef d’État.
CHAPITRE XXI
Marchandises importées à des fins de prospection commerciale
A. Échantillons de marchandises de valeur négligeable
Article 86
1. Sans préjudice des dispositions de l’article 90, paragraphe 1, point a), sont admis en franchise de droits à l’importation les échantillons de marchandises dont la valeur est négligeable et qui ne peuvent servir qu’à la recherche de commandes concernant des marchandises de l’espèce qu’ils représentent en vue de leur importation dans le territoire douanier de la Communauté.
2. Les autorités compétentes peuvent exiger que, pour être admis au bénéfice de la franchise, certains articles soient mis définitivement hors d’usage par lacération, perforation, marquage indélébile et apparent ou tout autre procédé, sans que cette opération puisse avoir pour effet de leur faire perdre leur qualité d’échantillon.
3. Au sens du paragraphe 1, on entend par «échantillon de marchandises» les articles représentatifs d’une catégorie de marchandises dont le mode de présentation et la quantité pour une même espèce ou qualité de marchandise les rend inutilisables à d’autres fins que la prospection.
B. Imprimés et objets à caractère publicitaire
Article 87
Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions de l’article 88, les imprimés à caractère publicitaire tels que catalogues, prix courants, modes d’emploi ou notices commerciales se rapportant:
a)
soit à des marchandises mises en vente ou en location;
b)
soit à des prestations de services offertes en matière de transport, d’assurance commerciale ou de banque,
par une personne établie hors du territoire douanier de la Communauté.
Article 88
La franchise visée à l’article 87 est limitée aux imprimés à caractère publicitaire qui répondent aux conditions ci-après:
a)
les imprimés doivent porter de façon apparente le nom de l’entreprise qui produit, vend ou loue les marchandises, ou qui offre les prestations de services auxquelles ils se rapportent;
b)
chaque envoi ne doit comprendre qu’un seul document ou un seul exemplaire de chaque document s’il est composé de plusieurs documents; les envois comprenant plusieurs exemplaires d’un même document peuvent néanmoins bénéficier de la franchise si leur poids brut total n’excède pas un kilogramme;
c)
les imprimés ne doivent pas faire l’objet d’envois groupés d’un même expéditeur à un même destinataire.
Article 89
Sont également admis en franchise de droits à l’importation les objets de caractère publicitaire sans valeur commerciale propre adressés gratuitement par les fournisseurs à leur clientèle et qui, en dehors de leur fonction publicitaire, ne sont utilisables à aucune autre fin.
C. Produits utilisés ou consommés lors d’une exposition ou d’une manifestation similaire
Article 90
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 91 à 94:
a)
les petits échantillons représentatifs de marchandises fabriquées hors du territoire douanier de la Communauté et destinés à une exposition ou à une manifestation similaire;
b)
les marchandises importées uniquement en vue de leur démonstration ou de la démonstration de machines et appareils fabriqués hors du territoire douanier de la Communauté et présentées dans une exposition ou une manifestation similaire;
c)
les matériaux divers de faible valeur tels que peintures, vernis, papiers de tenture, etc., utilisés pour la construction, l’aménagement et la décoration de stands provisoires tenus par les représentants de pays tiers dans une exposition ou une manifestation similaire et qui sont détruits du fait de leur utilisation;
d)
les imprimés, catalogues, prospectus, prix courants, affiches publicitaires, calendriers illustrés ou non, photographies non encadrées et autres objets fournis gratuitement en vue d’être utilisés à titre de publicité pour des marchandises fabriquées hors du territoire douanier de la Communauté et présentées dans une exposition ou une manifestation similaire.
2. Au sens du paragraphe 1, on entend par «exposition ou manifestation similaire»:
a)
les expositions, foires, salons et manifestations similaires du commerce, de l’industrie, de l’agriculture et de l’artisanat;
b)
les expositions ou manifestations organisées principalement dans un but philanthropique;
c)
les expositions ou manifestations organisées principalement dans un but scientifique, technique, artisanal, artistique, éducatif ou culturel, sportif, religieux ou cultuel, syndical ou touristique ou encore en vue d’aider les peuples à mieux se comprendre;
d)
les réunions de représentants d’organisations ou de groupements internationaux;
e)
les cérémonies et les manifestations de caractère officiel ou commémoratif;
à l’exception des expositions organisées à titre privé dans des magasins ou locaux commerciaux, en vue de la vente de marchandises de pays tiers.
Article 91
La franchise visée à l’article 90, paragraphe 1, point a), est limitée aux échantillons qui:
a)
sont importés gratuitement comme tels de pays tiers ou sont obtenus à la manifestation à partir de marchandises importées en vrac de ces pays;
b)
servent exclusivement à des distributions gratuites au public lors de la manifestation pour être utilisés ou consommés par les personnes auxquelles ils auront été distribués;
c)
sont identifiables comme étant des échantillons à caractère publicitaire ne présentant qu’une faible valeur unitaire;
d)
ne sont pas susceptibles de se prêter à la commercialisation et sont, le cas échéant, présentés en emballages contenant une quantité de marchandise inférieure à la plus petite quantité de la même marchandise vendue effectivement dans le commerce;
e)
en ce qui concerne les produits alimentaires et boissons non conditionnés comme indiqué au point d), sont consommés sur place lors de la manifestation;
f)
sont, par leur valeur globale et leur quantité, en rapport avec la nature de la manifestation, le nombre de visiteurs et l’importance de la participation de l’exposant.
Article 92
La franchise visée à l’article 90, paragraphe 1, point b), est limitée aux marchandises qui:
a)
sont consommées ou détruites au cours de la manifestation; et
b)
sont, par leur valeur globale et leur quantité, en rapport avec la nature de la manifestation, le nombre de visiteurs et l’importance de la participation de l’exposant.
Article 93
La franchise visée à l’article 90, paragraphe 1, point d), est limitée aux imprimés et aux objets à caractère publicitaire qui:
a)
sont destinés exclusivement à être distribués gratuitement au public sur le lieu de la manifestation;
b)
sont, par leur valeur globale et leur quantité, en rapport avec la nature de la manifestation, le nombre de visiteurs et l’importance de la participation de l’exposant.
Article 94
Sont exclus de la franchise visée à l’article 90, paragraphe 1, points a) et b):
a)
les produits alcooliques;
b)
les tabacs et produits de tabac;
c)
les combustibles et les carburants.
CHAPITRE XXII
Marchandises importées pour examens, analyses ou essais
Article 95
Sont admises en franchise de droits à l’importation, sous réserve des dispositions des articles 96 à 101, les marchandises destinées à subir des examens, analyses ou essais ayant pour but de déterminer leur composition, leur qualité ou leurs autres caractéristiques techniques, soit à des fins d’information, soit à des fins de recherche de caractère industriel ou commercial.
Article 96
Sans préjudice des dispositions de l’article 99, l’octroi de la franchise visée à l’article 95 est subordonné à la condition que les marchandises soumises aux examens, analyses ou essais soient entièrement consommées ou détruites au cours de ces examens, analyses ou essais.
Article 97
Sont exclues de la franchise les marchandises servant à des examens, analyses ou essais qui constituent par eux-mêmes des opérations de promotion commerciale.
Article 98
La franchise n’est accordée que pour les quantités de marchandises strictement nécessaires à la réalisation de l’objectif pour lequel elles sont importées. Ces quantités sont fixées dans chaque cas par les autorités compétentes compte tenu de cet objectif.
Article 99
1. La franchise visée à l’article 95 s’étend aux marchandises qui ne sont pas entièrement consommées ou détruites au cours des examens, analyses ou essais dès lors que les produits restants sont, avec l’accord et sous le contrôle des autorités compétentes:
a)
soit entièrement détruits ou rendus sans valeur commerciale à l’issue des examens, analyses ou essais;
b)
soit abandonnés, libres de tous frais, au trésor public, si cette possibilité est prévue par les dispositions nationales;
c)
soit, dans des circonstances dûment justifiées, exportés hors du territoire douanier de la Communauté.
2. Au sens du paragraphe 1, on entend par «produits restants» les produits résultant des examens, analyses ou essais ou les marchandises non effectivement utilisées.
Article 100
Sauf s’il est fait application des dispositions de l’article 99, paragraphe 1, les produits restant à la suite des examens, analyses ou essais visés à l’article 95 sont soumis aux droits à l’importation qui leur sont propres, selon le taux en vigueur à la date où ces examens, analyses ou essais prennent fin, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Toutefois, l’intéressé peut, avec l’accord et sous le contrôle des autorités compétentes, réduire les produits restants en déchets ou débris. Dans ce cas, les droits à l’importation sont ceux afférents à ces déchets ou débris à la date de leur obtention.
Article 101
Le délai dans lequel les examens, analyses ou essais doivent s’effectuer et les formalités administratives à accomplir en vue de garantir l’utilisation des marchandises aux fins prévues sont fixés par les autorités compétentes.
CHAPITRE XXIII
Envois destinés aux organismes compétents en matière de protection des droits d’auteur ou de protection de la propriété industrielle ou commerciale
Article 102
Sont admis en franchise de droits à l’importation les marques, modèles ou dessins et les dossiers de dépôt y relatifs, ainsi que les dossiers de demandes de brevets d’invention ou similaires, destinés aux organismes compétents en matière de protection des droits d’auteur ou de protection de la propriété industrielle et commerciale.
CHAPITRE XXIV
Documentation à caractère touristique
Article 103
Sans préjudice des dispositions des articles 42 à 50, sont admis en franchise de droits à l’importation:
a)
les documents (dépliants, brochures, livres, revues, guides, affiches encadrées ou non, photographies et agrandissements photographiques non encadrés, cartes géographiques illustrées ou non, vitrauphanies, calendriers illustrés) destinés à être distribués gratuitement et qui ont pour objet essentiel d’amener le public à visiter des pays étrangers, notamment à y assister à des réunions ou à des manifestations présentant un caractère culturel, touristique, sportif, religieux ou professionnel, pourvu que ces documents ne contiennent pas plus de 25 % de publicité commerciale privée - à l’exclusion de toute publicité commerciale privée en faveur d’entreprises communautaires - et que leur but de propagande de caractère général soit évident;
b)
les listes et annuaires d’hôtels étrangers publiés par les organismes officiels de tourisme ou sous leur patronage et les indicateurs d’horaires relatifs à des services de transports exploités à l’étranger, lorsque ces documents sont destinés à être distribués gratuitement et ne contiennent pas plus de 25 % de publicité commerciale privée, à l’exclusion de toute publicité commerciale privée en faveur d’entreprises communautaires;
c)
le matériel technique envoyé aux représentants accrédités ou aux correspondants désignés par des organismes officiels nationaux de tourisme, qui n’est pas destiné à être distribué, c’est-à-dire les annuaires, listes d’abonnés au téléphone ou au télex, listes d’hôtels, catalogues de foires, échantillons de produits de l’artisanat d’une valeur négligeable, documentation sur les musées, universités, stations thermales, ou autres institutions analogues.
CHAPITRE XXV
Documents et articles divers
Article 104
Sont admis en franchise de droits à l’importation:
a)
les documents adressés gratuitement à des services publics des États membres;
b)
les publications de gouvernements étrangers et les publications d’organismes officiels internationaux destinés à être distribués gratuitement;
c)
les bulletins de vote destinés à des élections organisées par des organismes établis dans les pays tiers;
d)
les objets destinés à servir de pièces justificatives ou à des fins similaires devant les tribunaux ou les autres instances officielles des États membres;
e)
les spécimens de signatures et les circulaires imprimées relatives à des signatures qui sont expédiés dans le cadre d’échanges usuels de renseignements entre services publics ou établissements bancaires;
f)
les imprimés à caractère officiel adressés aux banques centrales des États membres;
g)
les rapports, comptes rendus d’activité, notes d’information, prospectus, bulletins de souscription et autres documents établis par des sociétés ayant leur siège dans un pays tiers et destinés aux porteurs ou souscripteurs de titres émis par ces sociétés;
h)
les supports enregistrés (cartes perforées, enregistrements sonores, microfilms, etc.) utilisés pour la transmission d’informations adressées gratuitement à leur destinataire, pour autant que la franchise ne donne pas lieu à des abus ou à des distorsions de concurrence importantes;
i)
les dossiers, archives, formulaires et autres documents destinés à être utilisés lors de réunions, conférences ou congrès internationaux, ainsi que les comptes rendus de ces manifestations;
j)
les plans, dessins techniques, calques, descriptions et autres documents similaires importés en vue de l’obtention ou de l’exécution de commandes dans les pays tiers ou en vue de participer à un concours organisé dans le territoire douanier de la Communauté;
k)
les documents destinés à être utilisés au cours d’examens organisés dans le territoire douanier de la Communauté par des institutions établies dans un pays tiers;
l)
les formulaires destinés à être utilisés comme documents officiels pour la circulation du trafic international de véhicules ou de marchandises, dans le cadre de conventions internationales;
m)
les formulaires, étiquettes, titres de transport et documents similaires expédiés par des entreprises de transport ou par des entreprises hôtelières situées dans un pays tiers aux bureaux de voyage établis dans le territoire douanier de la Communauté;
n)
les formulaires et titres de transport, connaissements, lettres de voiture et autres documents commerciaux ou de bureau ayant servi;
o)
les imprimés officiels émanant d’autorités de pays tiers ou internationales, et les imprimés conformes aux modèles internationaux adressés par des associations de pays tiers aux associations correspondantes situées dans le territoire douanier de la Communauté en vue de leur distribution;
p)
les photographies, les diapositives, et les flans de clicherie pour photographies, même comportant des légendes, adressés à des agences de presse ou à des éditeurs de journaux ou de périodiques;
q)
les timbres fiscaux et analogues attestant l’acquittement de taxes dans des pays tiers.
CHAPITRE XXVI
Matériaux accessoires d’arrimage et de protection des marchandises au cours de leur transport
Article 105
Sont admis en franchise de droits à l’importation les matériaux divers tels que cordes, paille, toiles, papiers et cartons, bois, matières plastiques, qui sont utilisés pour l’arrimage et la protection - y compris la protection thermique - des marchandises au cours de leur transport d’un pays tiers dans le territoire douanier de la Communauté, et qui ne sont normalement pas susceptibles de réemploi.
CHAPITRE XXVII
Litières, fourrages et aliments destinés aux animaux au cours de leur transport
Article 106
Sont admis en franchise de droits à l’importation les litières, les fourrages et aliments de toute nature placés à bord des moyens de transport utilisés pour l’acheminement des animaux d’un pays tiers dans le territoire douanier de la Communauté en vue de leur être distribués en cours de route.
CHAPITRE XXVIII
Carburants et lubrifiants à bord des véhicules à moteur terrestres et dans les conteneurs à usages spéciaux
Article 107
1. Sont admis en franchise de droits à l’importation, sous réserve des articles 108, 109 et 110:
a)
le carburant contenu dans les réservoirs normaux:
-
des véhicules automobiles de tourisme, des véhicules automobiles utilitaires et des motocycles,
-
des conteneurs à usages spéciaux,
entrant dans le territoire douanier de la Communauté;
b)
le carburant contenu dans les réservoirs portatifs se trouvant à bord des véhicules automobiles de tourisme et des motocycles, dans la limite de dix litres par véhicule et sans préjudice des dispositions nationales en matière de détention et de transport de carburant.
2. Aux fins du paragraphe 1, on entend par:
a)
«véhicule automobile utilitaire», tout véhicule routier à moteur (y compris les tracteurs avec ou sans remorque) qui, d’après son type de construction et son équipement, est apte et destiné aux transports avec ou sans rémunération:
-
de plus de neuf personnes, y compris le conducteur,
-
de marchandises,
ainsi que tout véhicule routier à usage spécial autre que le transport proprement dit;
b)
«véhicule automobile de tourisme», tout véhicule automobile ne répondant pas aux critères définis au point a);
c)
«réservoirs normaux»:
-
les réservoirs fixés à demeure par le constructeur sur tous les véhicules automobiles du même type que le véhicule concerné et dont l’agencement permanent permet l’utilisation directe du carburant, tant pour la traction des véhicules que, le cas échéant, pour le fonctionnement, au cours du transport, des systèmes de réfrigération et autres systèmes,
-
les réservoirs à gaz adaptés sur des véhicules à moteur qui permettent l’utilisation directe du gaz comme carburant, ainsi que les réservoirs adaptés aux autres systèmes dont peut être équipé le véhicule,
-
les réservoirs fixés à demeure par le constructeur sur tous les conteneurs du même type que le conteneur concerné et dont l’agencement permanent permet l’utilisation directe du carburant pour le fonctionnement, au cours du transport, des systèmes de réfrigération et autres systèmes dont sont équipés les conteneurs à usages spéciaux;
d)
«conteneur à usages spéciaux», tout conteneur équipé de dispositifs spécialement adaptés pour les systèmes de réfrigération, d’oxygénation, d’isolation thermique ou autres systèmes.
Article 108
En ce qui concerne le carburant contenu dans les réservoirs normaux des véhicules automobiles utilitaires et des conteneurs à usages spéciaux, les États membres peuvent limiter l’application de la franchise à 200 litres par véhicule, par conteneur à usages spéciaux et par voyage.
Article 109
1. Les États membres ont la faculté de limiter la quantité de carburant admissible en franchise:
a)
pour les véhicules automobiles utilitaires effectuant des transports internationaux à destination de leur zone frontalière s’étendant sur une profondeur maximale de 25 kilomètres à vol d’oiseau, dès lors que ces transports sont effectués par des personnes résidant dans cette zone.
b)
pour les véhicules automobiles de tourisme appartenant à des personnes résidant dans la zone frontalière.
2. Aux fins de l’application des dispositions du paragraphe 1, point b), on entend par «zone frontalière», sans préjudice des conventions en la matière, une zone qui ne peut excéder 15 kilomètres de profondeur à vol d’oiseau calculée à compter de la frontière. Sont considérées comme faisant partie de cette zone les communes dont le territoire se trouverait compris en partie dans celle-ci. Les États membres peuvent accorder des exemptions.
Article 110
1. Les carburants admis en franchise en vertu des articles 107, 108 et 109 ne peuvent être employés dans un véhicule autre que celui dans lequel ils étaient importés ni être enlevés de ce véhicule, ni faire l’objet d’un stockage, sauf pendant des réparations nécessaires audit véhicule, ni être cédés à titre onéreux ou à titre gratuit de la part du bénéficiaire de la franchise.
2. Le non-respect des dispositions du paragraphe 1 entraîne l’application des droits à l’importation afférents aux produits concernés, selon le taux en vigueur à la date à laquelle il intervient, d’après l’espèce et sur la base de la valeur en douane reconnues ou admises à cette date par les autorités compétentes.
Article 111
La franchise visée à l’article 107 est également applicable aux lubrifiants se trouvant à bord des véhicules automobiles et correspondant aux besoins normaux de leur fonctionnement pendant le transport en cours.
CHAPITRE XXIX
Matériels destinés à la construction, l’entretien ou la décoration de monuments commémoratifs ou de cimetières de victimes de guerre
Article 112
Sont admises en franchise de droits à l’importation les marchandises de toute nature importées par des organisations agréées à cette fin par les autorités compétentes en vue d’être utilisées à la construction, à l’entretien ou à la décoration de cimetières, sépultures et monuments commémoratifs des victimes de guerre de pays tiers inhumées dans le territoire douanier de la Communauté.
CHAPITRE XXX
Cercueils, urnes funéraires et objets d’ornement funéraire
Article 113
Sont admis en franchise de droits à l’importation:
a)
les cercueils contenant des corps et les urnes contenant les cendres de défunts ainsi que les fleurs, couronnes et autres objets d’ornement les accompagnant normalement;
b)
les fleurs, couronnes et autres objets d’ornement apportés par des personnes résidant dans un pays tiers qui se rendent à des funérailles ou viennent décorer des tombes situées dans le territoire douanier de la Communauté, pour autant que la nature ou la quantité de ces importations ne traduisent aucune intention d’ordre commercial.
TITRE III
FRANCHISE DE DROITS À L’EXPORTATION
CHAPITRE I
Envois d’une valeur négligeable
Article 114
Bénéficient d’une franchise de droits à l’exportation les envois acheminés à leur destinataire par la poste aux lettres ou par colis postaux et qui sont composés de marchandises dont la valeur globale n’excède pas 10 EUR.
CHAPITRE II
Animaux domestiques exportés à l’occasion d’un transfert d’exploitation agricole de la Communauté dans un pays tiers
Article 115
1. Bénéficient d’une franchise de droits à l’exportation les animaux domestiques composant le cheptel d’une entreprise agricole qui, après avoir cessé son activité dans le territoire douanier de la Communauté, transfère son exploitation dans un pays tiers.
2. La franchise visée au paragraphe 1 est limitée aux animaux domestiques dont le nombre est en rapport avec la nature et l’importance de cette entreprise agricole.
CHAPITRE III
Produits obtenus par des producteurs agricoles sur des biens fonds situés dans la Communauté
Article 116
1. Bénéficient d’une franchise de droits à l’exportation les produits de l’agriculture ou de l’élevage obtenus dans le territoire douanier de la Communauté sur des biens fonds limitrophes exploités, en tant que propriétaires ou locataires, par des producteurs agricoles ayant le siège de leur exploitation dans un pays tiers à proximité immédiate du territoire douanier de la Communauté.
2. Pour bénéficier des dispositions du paragraphe 1, les produits issus d’animaux domestiques doivent provenir d’animaux originaires du pays tiers concerné ou remplissant les conditions requises pour y circuler librement.
Article 117
La franchise visée à l’article 116, paragraphe 1, est limitée aux produits qui n’ont pas été soumis à d’autre traitement que celui auquel il est procédé habituellement après la récolte ou la production.
Article 118
La franchise n’est accordée que pour les produits introduits dans le pays tiers concerné par le producteur agricole ou pour son compte.
CHAPITRE IV
Semences exportées par des producteurs agricoles pour être utilisées sur des propriétés situées dans des pays tiers
Article 119
Bénéficient d’une franchise de droits à l’exportation les semences destinées à être utilisées pour l’exploitation de biens fonds situés dans un pays tiers à proximité immédiate du territoire douanier de la Communauté et exploités, en tant que propriétaires ou locataires, par des producteurs agricoles ayant le siège de leur exploitation dans ledit territoire à proximité immédiate du pays tiers considéré.
Article 120
La franchise visée à l’article 119 est limitée aux quantités de semences nécessaires aux besoins de l’exploitation des biens fonds.
Elle n’est accordée que pour les semences directement exportées en dehors du territoire douanier de la Communauté par le producteur agricole ou pour son compte.
CHAPITRE V
Fourrages et aliments accompagnant les animaux lors de leur exportation
Article 121
Bénéficient d’une franchise de droits à l’exportation les fourrages et aliments de toute nature placés à bord des moyens de transport utilisés pour l’acheminement des animaux du territoire douanier de la Communauté dans un pays tiers en vue de leur être distribués en cours de route.
TITRE IV
DISPOSITIONS GÉNÉRALES ET FINALES
Article 122
1. Sous réserve du paragraphe 2, les dispositions du titre II sont applicables tant aux marchandises déclarées pour la libre pratique en provenance directe des pays tiers qu’à celles déclarées pour la libre pratique après avoir été placées sous un autre régime douanier.
2. Les cas dans lesquels la franchise ne peut être accordée pour des marchandises déclarées pour la libre pratique après avoir été placées sous un autre régime douanier sont déterminés selon la procédure visée à l’article 247 bis du règlement (CEE) no 2913/92.
3. Les marchandises pouvant être importées en franchise de droits conformément au présent règlement ne font pas l’objet de restrictions quantitatives appliquées en vertu de mesures adoptées sur la base de l’article 133 du traité.
Article 123
Lorsque la franchise de droits à l’importation est prévue en raison de l’usage qui doit être fait des marchandises par leur destinataire, seules peuvent accorder cette franchise les autorités compétentes de l’État membre sur le territoire duquel les marchandises en cause doivent être affectées à cet usage.
Article 124
Les autorités compétentes des États membres prennent toutes mesures appropriées pour que les marchandises mises en libre pratique au bénéfice d’une franchise de droits à l’importation en raison de l’usage qui doit en être fait par leur destinataire ne puissent être utilisées à d’autres fins sans que soient acquittés les droits à l’importation y afférents, sauf si ce changement d’affectation intervient dans le respect des conditions fixées par le présent règlement.
Article 125
Lorsqu’une même personne remplit simultanément les conditions requises pour l’octroi d’une franchise de droits à l’importation ou de droits à l’exportation au titre de différentes dispositions du présent règlement, les dispositions en cause sont applicables concurremment.
Article 126
Dans le cas où le présent règlement prévoit que l’octroi de la franchise est subordonné au respect de certaines conditions, la preuve que ces conditions ont été remplies doit être apportée par l’intéressé à la satisfaction des autorités compétentes.
Article 127
Lorsqu’une franchise de droits à l’importation ou de droits à l’exportation est accordée dans la limite d’un montant fixé en euros, les États membres ont la faculté d’arrondir par excès ou par défaut la somme qui résulte de la conversion de ce montant en monnaie nationale.
Les États membres ont également la faculté de maintenir inchangée la contre-valeur en monnaie nationale du montant fixé en euros si, lors de l’adaptation annuelle prévue à l’article 18, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2913/92, la conversion de ce montant aboutit, avant l’arrondissement prévu à l’alinéa précédent, à une modification de la contre-valeur exprimée en monnaie nationale de moins de 5 % ou à un abaissement de cette contre-valeur.
Article 128
1. Les dispositions du présent règlement ne font pas obstacle à l’octroi par les États membres:
a)
de franchises résultant de l’application, soit de la convention de Vienne sur les relations diplomatiques du 18 avril 1961, soit de la convention de Vienne sur les relations consulaires du 24 avril 1963 ou d’autres conventions consulaires, soit de la convention de New York du 16 décembre 1969 sur les missions spéciales;
b)
de franchises relevant de privilèges d’usage accordés en vertu d’accords internationaux ou d’accords de siège auxquels est partie contractante soit un pays tiers, soit une organisation internationale, y compris les franchises accordées à l’occasion de réunions internationales;
c)
de franchises relevant de privilèges d’usage accordés en vertu d’accords internationaux conclus par l’ensemble des États membres et créant une institution ou une organisation de droit international de caractère culturel ou scientifique;
d)
de franchises relevant des privilèges et immunités d’usage accordés dans le cadre d’accords de coopération culturelle, scientifique ou technique conclus avec des pays tiers;
e)
de franchises particulières instituées dans le cadre d’accords conclus avec des pays tiers prévoyant des actions communes en vue de la protection des personnes ou de l’environnement;
f)
de franchises particulières instituées dans le cadre d’accords conclus avec des pays tiers limitrophes, justifiées par la nature des échanges frontaliers avec lesdits pays;
g)
de franchises octroyées dans le cadre d’accords conclus sur la base de la réciprocité, avec des pays tiers parties à la convention relative à l’aviation civile internationale (Chicago 1944) pour la mise en œuvre des pratiques recommandées 4.42 et 4.44 de l’annexe 9 à cette convention (huitième édition - juillet 1980).
2. Lorsqu’une convention internationale ne relevant pas de l’une des catégories visées au paragraphe 1, à laquelle un État membre envisage de souscrire, prévoit l’octroi de franchises, cet État membre saisit la Commission d’une demande tendant à l’application de ces franchises en lui communiquant tous les éléments d’information nécessaires.
Il est statué sur cette demande conformément à la procédure visée à l’article 247 bis du règlement (CEE) no 2913/92.
3. La communication visée au paragraphe 2 n’est pas exigée lorsque la convention internationale en cause prévoit l’octroi de franchises qui n’excèdent pas les limites fixées par le droit communautaire.
Article 129
1. Les États membres communiquent à la Commission les dispositions douanières contenues dans les conventions et accords internationaux du type de ceux visés à l’article 128, paragraphe 1, points b), c), d), e), f) et g), et paragraphe 3, conclus après le 26 avril 1983.
2. La Commission transmet aux autres États membres le texte des conventions et accords qui lui sont communiqués conformément aux dispositions du paragraphe 1.
Article 130
Le présent règlement ne fait pas obstacle au maintien:
a)
par la Grèce du statut spécial accordé au mont Athos tel qu’il est garanti par l’article 105 de la constitution hellénique;
b)
par l’Espagne et la France, jusqu’à l’entrée en vigueur d’un régime régissant les relations commerciales entre la Communauté et Andorre, des franchises résultant des conventions respectivement du 13 juillet 1867 et des 22 et 23 novembre 1867 entre ces pays et Andorre;
c)
par les États membres, dans la limite de 210 EUR, des franchises qu’ils accordaient, le cas échéant, à la date du 1er janvier 1983 aux marins de la marine marchande affectés au trafic international;
d)
par le Royaume-Uni, des franchises sur les importations de marchandises pour l’usage de ses forces ou du personnel civil qui les accompagne ou pour l’approvisionnement de leurs mess ou cantines, prévues par le traité établissant la République de Chypre du 16 août 1960.
Article 131
1. Jusqu’à l’établissement de dispositions communautaires dans le domaine considéré, les États membres peuvent octroyer des franchises particulières aux forces armées ne relevant pas de leur drapeau qui sont stationnées sur leur territoire en application d’accords internationaux.
2. Jusqu’à l’établissement de dispositions communautaires dans le domaine considéré, le présent règlement ne fait pas obstacle au maintien par les États membres de franchises octroyées aux travailleurs qui se rapatrient après avoir séjourné hors du territoire douanier de la Communauté pendant au moins six mois en raison de leur activité professionnelle.
Article 132
Les dispositions du présent règlement s’appliquent sans préjudice:
a)
du règlement (CEE) no 2913/92;
b)
des dispositions en vigueur en matière d’avitaillement des navires, aéronefs et trains internationaux;
c)
des dispositions en matière de franchise instituées par d’autres actes communautaires.
Article 133
Le règlement (CEE) no 918/83, tel que modifié par les actes dont la liste figure à l’annexe V, est abrogé.
Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe VI.
Article 134
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2010.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 16 novembre 2009.