РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1528/2007 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2007 година
за прилагане на режима за продукти с произход от определени страни, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразуменията за икономическо партньорство
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. (1) (наричано по-долу „Споразумение за партньорство АКТБ-ЕО“) предвижда, че споразуменията за икономическо партньорство (СИП) влизат в сила не по-късно от 1 януари 2008 г.
(2)
Споразумение за партньорство АКТБ-ЕО предвижда, че до 31 декември 2007 г. се запазват търговските условия, предвидени в приложение V към посоченото споразумение.
(3)
От 2002 г. Общността е в процес на преговори за сключване на споразумения за икономическо партньорство с групата държави от АКТБ под формата на шест региона, обхващащи Карибския басейн, Централна Африка, Източна и Южна Африка, Тихоокеанските островни държави, Общността за развитие на страните от Южна Африка и Западна Африка. Подобни споразумения за икономическо партньорство ще бъдат в съответствие със задълженията, поети в рамките на СТО, ще укрепват регионалната интеграция и ще насърчават постепенното включване на икономиките от АКТБ в подчиняващата се на определени правила световна система за търговия, като по този начин благоприятстват тяхното устойчиво развитие и допринасят към цялостните усилия за изкореняване на бедността и за подобряване на условията за живот в държавите от АКТБ. На първия етап преговорите могат да доведат до сключването на споразумения за икономическо партньорство, обхващащи най-малкото съвместими със СТО режими относно стоки, съответстващи на регионалните икономически и политически интеграционни процеси, които във възможно най-кратки срокове да се допълнят от пълни споразумения за икономическо партньорство.
(4)
Споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразумения за икономическо партньорство, за които преговорите са приключили, предвиждат страните да могат да предприемат стъпки за прилагане на споразумението преди временното му прилагане на взаимна основа, доколкото това е възможно. Целесъобразно е да се предприемат действия за прилагане на споразуменията на основата на тези разпоредби.
(5)
Режимът, предвиден в настоящия регламент, трябва да бъдат изменян при необходимост, в съответствие със сключените споразумения, установяващи или водещи до установяването на споразумения за икономическо партньорство, както и когато такива споразумения са подписани и сключени съгласно член 300 от Договора, и сe прилагат времено или са влезли в сила. Прилагането на режима трябва да бъде прекратено изцяло или частично, ако съответните споразумения не влязат в сила в разумен срок, в съответствие с Виенската конвенция за правото на договорите.
(6)
За внос в Общността режимът в споразуменията, установяващи или водещи до установяването на споразумения за икономическо партньорство, следва да предвижда безмитен достъп и липса на тарифни квоти за всички продукти с изключение на оръжия. По отношение на този режим се прилагат преходни периоди и специален режим за определени чувствителни продукти, както и специален режим за френските отвъдморски департаменти. Във връзка с особеностите на положението в ЮАР, за продуктите с произход от ЮАР следва да продължават да се прилагат съответните клаузи от Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и ЮАР, от друга страна (2)(наричано по-долу „СТРС“), до влизането в сила на споразумение, установяващо или водещо до установяване на споразумение за икономическо партньорство между Общността и ЮАР.
(7)
Вместо да се разчита на специалния режим за най-слабо развитите страни, предвиден в Регламент (ЕО) № 980/2005 на Съвета от 27 юни 2005 г. за прилагане на схема на общи тарифни преференции (3), е за предпочитане тези най-слабо развити страни, които са същевременно и държави от АКТБ да основават бъдещите си търговски отношения с Общността на споразумения за икономическо партньорство. С цел улесняването на такова развитие, е целесъобразно да се предвиди, че страните, които са приключили преговорите по споразумения, установяващи или водещи до установяване на споразумения за икономическо партньорство, и които могат да се възползват от режима в настоящия регламент, могат да продължат да се възползват за ограничен срок от специалния режим за най-слабо развитите страни от Регламент (ЕО) № 980/2005, по отношение на тези продукти, за които преходните разпоредби, установени в настоящия регламент са по-малко благоприятни.
(8)
Правилата за произход, приложими за внос, осъществен съгласно настоящия регламент следва за преходен период да бъдат тези, установени в приложение II към настоящия регламент. Тези правила за произход следва да бъдат заменени с правилата, приложен към всяко споразумение с регионите или държавите, посочени в приложение I, на по-ранната от следните две дати - датата на влизане в сила на подобно споразумение или датата на началото на временното му прилагане.
(9)
Необходимо е да се предвиди възможност прилагането на режима, установен в настоящия регламент, да бъде спряно, ако не може да бъде осигурено административно сътрудничество, както и в случай на нередности или измами. Когато държава-членка предостави на Комисията информация за възможна измама или липса на административно сътрудничество, следва да се приложи съответното законодателство на Общността, по-специално Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на законодателството в областта на митническите и земеделските въпроси (4).
(10)
Настоящият регламент следва да предвижда преходен режим за захарта и ориза, наред със специални преходни предпазни и надзорни механизми, приложими след приключване на прилагането на преходния режим.
(11)
Във връзка с преходния режим за захарта, съгласно Решение 2007/627/ЕО на Съвета (5) Протокол 3 относно захарта от държавите от АКТБ, приложен към приложение V от Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО, ще престане да се прилага от 1 октомври 2009 г.
(12)
При прекратяването на прилагането на Протокол 3 относно захарта от държавите от АКТБ и с оглед на особената чувствителност на пазара на захарта, е целесъобразно за този продукт да бъдат приети преходни мерки. В същото време, е целесъобразно да се приемат специални преходни защитни мерки и мерки за надзор за определени преработени селскостопански продукти с потенциално високо съдържание на захар, които биха могли да се търгуват, за да се заобиколят специалните преходни защитни мерки за внос на захар в Общността.
(13)
Също така е уместно да се приемат общи защитни марки за обхванатите от настоящия регламент продукти.
(14)
С оглед на особената чувствителност на селскостопанските продукти, е целесъобразно да могат да бъдат предприемани двустранни защитни мерки, когато вносът причинява или създава опасност от причиняване на смущения в пазарите на такива продукти или смущения в механизмите, регулиращи тези пазари.
(15)
В съответствие с член 299, параграф 2 от Договора, във всички политики на Общността трябва в достатъчна степен да се взема предвид особеното структурно, социално и икономическо състояние на най-отдалечените региони на Общността, особено във връзка с митническата и търговската политика.
(16)
Затова, когато се установяват правилата за двустранните защитни мерки по резултатен начин, следва да се обърне специално внимание както на чувствителността на селскостопанските продукти, особено на захарта, така и на особената уязвимост и интересите на най-отдалечените региони на Общността.
(17)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
(18)
Настоящият регламент създава необходимост от отмяна на сегашния набор от регламенти, приети във връзка с приложение V от Споразумението за партньорството АКТБ-ЕО, по-специално Регламент (ЕО) № 2285/2002 на Съвета от 10 декември 2002 г. относно предпазните мерки, регламентирани в споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (7), Регламент (ЕО) № 2286/2002 на Съвета от 10 декември 2002 г. относно установяване на режима, приложим към селскостопанските продукти и стоки, получени в резултат на обработката на селскостопански продукти с произход от държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (държавите от АКТБ) (8), и член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1964/2005 на Съвета от 29 ноември 2005 г. относно митническите ставки за банани (9). В следствие на това, всички мерки за прилагане, основани на разпоредбите, които се отменят, губят своето значение,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ДОСТЪП ДО ПАЗАРА
Член 1
Предмет
Настоящия регламент прилага режима за продукти с произход от определени държави, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразумения за икономическо партньорство
Член 2
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за продукти с произход от регионите и държавите, изброени в приложение I.
2. Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, изменя приложение I, като включва региони или държави от групата държави от АКТБ, които са приключили преговорите за споразумение между Общността и съответния регион или държава, които отговарят най-малко на изискванията на член XXIV от ГАТТ (1994).
3. Такива регион или държава остават в Приложение I, освен ако Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, не измени приложение I, като заличи регион или държава от съответното приложение, по-специално, когато:
а)
регионът или държавата обяви намерението си да не ратифицира споразумение, което е позволило включването му/ѝ в приложение I;
б)
ратификацията на споразумение, което е позволило на регион или държава включването му/ѝ в приложение I, не е била извършена в рамките на разумен срок, така че влизането в сила на споразумението е неправомерно забавено; или
в)
споразумението е прекратено или съответните регион или държава прекратяват правата и задълженията си по споразумението, като самото споразумението остава в сила.
Член 3
Достъп до пазара
1. При спазване на членове 6, 7 и 8, се премахват митата върху вноса на всички продукти от глави 1-97, но не и от глава 93 от Хармонизираната система, които са с произход от регион или държава, изброени в приложение I. По отношение на премахването се прилагат преходните защитни механизми и надзорни механизми, определени в членове 9 и 10 и на общите защитни механизми, предвидени в членове 11-22.
2. За продуктите от глава 93 от Хармонизираната система, с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, прилаганите мита при третиране на най-облагодетелствана нация продължават да се прилагат.
3. Независимо от член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 980/2005, продуктите с произход от най-слабо развитите страни, изброени в приложение I към посочения регламент и включени в приложение I към настоящия регламент, в допълнение към режима, предвиден в настоящия регламент, продължават да се ползват от преференциите, предвидени съгласно Регламент (ЕО) № 980/2005 по отношение на продуктите:
а)
от тарифна позиция 1006, с изключение на подпозиция 1006 10 10 - до 31 декември 2009 г.; и
б)
от тарифна позиция 1701 - до 30 септември 2009 г.
4. Параграф 1 от настоящия член и членове 6, 7 и 8 не се прилагат за продукти с произход от ЮАР. За тези продукти се прилагат съответните разпоредби от СТРС. В съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, към настоящия регламент се добавя приложение, определящо приложимия за продукти с произход от ЮАР режим, след като съответните търговски разпоредби от СТРС се заменят от съответните разпоредби в споразумението, установяващо или водещо до установяването на споразумение за икономическо партньорство.
5. Параграф 1 не се прилагат за продукти от тарифна позиция 0803 00 19 с произход от регион или държава, изброени в приложение I и пуснати в свободно обращение в най-отдалечените региони на Общността, до 1 януари 2018 г. Параграф 1 от настоящия член и член 7 не се прилагат за продукти от тарифна позиция 1701 с произход от регион или държава, изброени в приложение I и пуснати в свободно обращение във френските отвъдморски департаменти, до 1 януари 2018 г. Тези срокове се удължават до 1 януари 2028 г., освен ако не е договорено друго между страните по съответните споразумения. Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, с което информира заинтересованите страни за прекратяването на прилагането на тази разпоредба.
ГЛАВА II
ПРАВИЛА ЗА ПРОИЗХОД И АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 4
Правила за произход
1. Правилата за произход, установени в приложение II, се прилагат, за да се определи дали продуктите са с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I.
2. Правилата за произход, определени в приложение II, се заместват с тези, приложени към всяко споразумение с регионите и държавите, изброени в приложение I, когато това споразумение е или временно приложено, или влиза в сила, в зависимост от това кое от двете събития настъпи по-рано. Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, за да информира операторите. В обявлението се посочва датата на временното прилагане или на влизане в сила, която е датата, от която правилата за произход в споразумението се прилагат за продукти с произход от регионите и държавите, изброени в приложение I.
3. Комисията, със съдействието на Комитета по Митническия кодекс, създаден с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (10), наблюдава изпълнението и прилагането на разпоредбите от приложение II. Технически изменения и решения относно управлението на приложение II могат да бъдат приемани в съответствие с процедурата, посочена в членове 247 и 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
Член 5
Административно сътрудничество
1. Когато Комисията е установила, въз основа на обективна информация, липса на административно сътрудничество и/или нередности или измама, тя може временно да спре премахването на митата, предвидено в членове 3, 6 и 7 (наричано по-долу „съответно третиране“), в съответствие с настоящия член.
2. За целите на настоящия член, липса на административно сътрудничество означава, inter alia:
а)
системно неспазване на съответните задължения за проверка на произхода на съответния(те) продукт(и);
б)
системен отказ или неоснователно забавяне при изпълнението и/или съобщаването на резултатите от последвала проверка на доказателството за произход;
в)
системен отказ или неоснователно забавяне при получаването на разрешение за провеждане на дейности по административно сътрудничество с цел проверка на истинността на документите или точността на информацията, свързана с предоставянето на съответното третиране.
За целите на настоящия член, заключение за наличие на нередности или измама може да се направи, inter alia, в случаите на бързо увеличаване, без задоволително обяснение, на вноса на стоки, надвишаващо обичайното равнище на производствени мощности и износен капацитет на съответните регион или държава.
3. Когато Комисията, въз основа на информация, предоставена от държава-членка или по своя собствена инициатива счита, че условията, посочени в параграфи 1 и 2, са изпълнени, прилагането на съответното третиране може да бъде спряно в съответствие с определената в член 24, параграф 2 процедура, ако преди това Комисията е:
а)
информирала Комитета, предвиден в член 24;
б)
нотифицирала засегнатия регион или държава съгласно всички съответни процедури, приложими между Общността и тази държава или регион;
в)
публикувала обявление в Официален вестник на Европейския съюз, в което се посочва, че е констатирана липса на предоставяне на административно сътрудничество, нередности или измама.
4. Срокът на спирането съгласно настоящия член се ограничава до необходимото за защита на финансовите интереси на Общността. Той не може да надвишава шест месеца и може да бъде подновен. В края на този срок, Комисията взема решение или да преустанови спирането, след като уведоми Комитета, предвиден в член 24, или да удължи срока на спиране в съответствие с процедурата, посочена в параграф 3 от настоящия член.
5. Процедурите за временно спиране, определени в параграфи 2-4, се заменят от тези, определени във всяко споразумение с регионите или държавите, изброени в приложение I, когато това споразумение е или временно приложено, или влиза в сила, в зависимост от това кое от двете събития настъпи по-рано. Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, за да информира операторите. В обявлението се уточнява датата на временното прилагане или на влизане в сила, която е датата, от която процедурите за временно спиране, предвидени в споразумението, се прилагат за продукти, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.
6. С цел прилагане на временното спиране, предвидено във всяко от споразуменията с регионите или държавите, изброени в приложение I, Комисията без неоправдано забавяне:
а)
информира Комитета, предвиден в член 24, че е констатирана липса на предоставяне на административно сътрудничество, нередности или измама; и
б)
публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, в което се посочва, че е констатирана липса на предоставяне на административно сътрудничество, нередности или измама.
Приема се решение за спиране на прилагането на съответното третиране в съответствие с посочената в член 24, параграф 2 процедура.
ГЛАВА III
ПРЕХОДЕН РЕЖИМ
РАЗДЕЛ 1
Ориз
Член 6
Тарифна квота при нулева ставка и евентуално премахване на митата
1. Вносните мита за продуктите от тарифна позиция 1006 се премахват от 1 януари 2010 г. с изключение на вносните мита за продуктите от тарифна подпозиция 1006 10 10, които се премахват от 1 януари 2008 г.
2. Следните тарифни квоти при нулева ставка се отварят за продукти от тарифна позиция 1006 с изключение на подпозиция 1006 10 10, с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, които са част от региона Карибски форум (CARIFORUM):
а)
187 000 тона еквивалент на олющен ориз за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2008 г.
б)
250 000 тона еквивалент на олющен ориз за периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2009 г.
3. Подробните правила за прилагане на тарифните квоти, посочени в параграф 2, се определят в съответствие с процедурите, посочени в членове 13 и 26, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на ориз (11).
РАЗДЕЛ 2
Захар
Член 7
Тарифна квота при нулева ставка и евентуално премахване на митата
1. Вносните мита за продукти от тарифна позиция 1701 се премахват от 1 октомври 2009 г.
2. В допълнение към тарифните квоти, отворени и прилагани в съответствие с член 28 от Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (12), се отварят и следните тарифни квоти за продукти от тарифна позиция 1701 за периода от 1 октомври 2008 г. до 30 септември 2009 г.:
а)
150 000 тона еквивалент на бяла захар при тарифна квота при нулева ставка, запазени за продукти с произход от най-слабо развитите страни, изброени в приложение I към Регламент (EO) № 980/2005 и посочени в приложение I. Тази тарифна квота се разделя между регионите съгласно количествата, които ще се определят в съответствие със споразуменията, съгласно които регионите или държавите се включват в приложение I; и
б)
80 000 тона еквивалент на бяла захар при тарифна квота при нулева ставка, запазена за продукти с произход от региони или държави, които не са най-слабо развитите страни и които са изброени в приложение I. Тази тарифна квота се разделя между регионите, съгласно количествата, които ще се определят в съответствие със споразуменията, съгласно които регионите или държавите се включват в приложение I.
3. Член 30 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се прилага за вноса в рамките на тарифните квоти, посочени в предходния параграф.
4. Подробните правила за разделяне по региони и прилагане на тарифните квоти, посочени в настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 8
Преходен режим
За периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2012 г. член 7, параграф 1 не се прилага за внос на продукти с код по КН 1701, освен ако вносителят не поеме задължението да купува такива продукти на цена не по-ниска от 90 % от референтната цена (на база CIF), посочена в член 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 за съответната пазарна година.
Член 9
Преходен защитен механизъм за захар
1. За периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2015 г. прилагането на третирането, предоставено съгласно член 7, параграф 1 за внос на продукти от тарифна позиция 1701 с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, които не са най-слабо развити страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005, може да бъде спряно, когато:
а)
вносът с произход от региони или държави, които са държави от АКТБ и които не са най-слабо развити страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005, надвишава следните количества:
(i)
1,38 млн. тона през пазарната година 2009/2010,
(ii)
1,45 млн. тона през пазарната година 2010/2011,
(iii)
1,6 млн. тона през пазарните години 2011/2012 до 2014/2015; и
б)
вносът с произход от всички държави от АКТБ надвишава 3,5 млн. тона.
2. Количествата, предвидени в параграф 1, буква а), могат да бъдат подразделени по региони.
3. По време срока, посочен в параграф 1, за вноса на продукти от тарифна позиция 1701 с произход от региони или държави, изброени в приложение I, се изисква лиценз за внос.
4. Спирането на прилагането на третирането, предоставено съгласно член 7, параграф 1, приключва в края на пазарната година, в която е въведено.
5. Подробните правила за подразделянето на количествата, предвидени в параграф 1, както и за управление на системата, посочена в параграфи 1, 3 и 4 от настоящия член, и решенията за спиране се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 10
Преходен надзорен механизъм
1. За периода от 1 януари 2008 г. до 30 септември 2015 г. по отношение на вноса на продукти от тарифни позиции 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98, с произход от региони или държави, изброени в приложение I, се прилага надзорният механизъм, предвиден в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93 от 2 юли 1993 г. на Комисията за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (13).
2. На основата на този надзор Комисията проверява дали е налице кумулативно увеличение на обема на вноса на един или повече от тези продукти, с произход от определен регион, с повече от 20 % за период от дванадесет последователни месеца в сравнение със средния годишен внос за предходните три периода от по дванадесет месеца.
3. Ако е достигнато нивото, посочено в параграф 2, Комисията анализира търговските тенденции, икономическата обосновка и съдържанието на захар на такъв внос. Ако Комисията стигне до заключението, че такъв внос е използван за заобикаляне на тарифните квоти, преходния режим и специалния надзорен механизъм, предвидени в членове 7, 8 и 9, тя може да спре прилагането на член 3, параграф 1 за вноса на продукти от тарифни позиции 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98, с произход от региони или държави, изброени в приложение I, които не са най-слабо развити страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005, до края на съответната пазарна година.
4. Подробни правила за управлението на тази система и решения за спиране се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 16 от Регламент (ЕО) № 3448/93 на Съвета от 6 декември 1993 г. за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти (14).
РАЗДЕЛ IV
ОБЩИ ПРЕДПАЗНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Определения
За целите на настоящата глава:
а)
„производство на Общността“ означава производителите като цяло на подобни или пряко конкурентни продукти, които осъществяват дейност на територията на Общността, или тези производители, чиято съвкупна продукция на подобен или пряко конкурентен продукт съставлява основна част от общата продукция на Общността на такива продукти
б)
„сериозна вреда“ означава значимо цялостно влошаване на положението на производителите в Общността;
в)
„опасност от сериозна вреда“ означава сериозна вреда, за която е ясно, че предстои;
г)
„смущения“ означава смущения в определен сектор или отрасъл;
д)
„опасност от смущения“ означава смущения, за която е ясно, че предстоят.
Член 12
Принципи
1. Защитна мярка може да бъде наложена в съответствие с предвидените в настоящата глава разпоредби, когато продуктите с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, се внасят в Общността в толкова увеличени количества и при такива условия, че причиняват или създадат опасност от причиняване на следното:
а)
сериозна вреда за производството на Общността
б)
смущения в сектор на икономиката, особено когато тези смущения предизвикват значителни социални проблеми или трудности, които биха могли да доведат до сериозно влошаване на икономическото състояние на Общността, или
в)
смущения в пазарите на селскостопански продукти, посочени в приложение I на Споразумението на СТО за селското стопанство, или в механизмите, регулиращи тези пазари.
2. В случаите, когато продукти с произход от регионите и държавите, изброени в приложение I, се внасят в Общността в толкова увеличени количества и при такива условия, че да причинят или създадат опасност от причиняване на смущения в икономическото състояние на един или повече от най-отдалечените региони на Общността, може да бъде наложена защитна мярка в съответствие с предвидените в настоящата глава разпоредби.
Член 13
Определяне на условията за налагане на защитни мерки
1. Определянето на сериозна вреда или опасност от такава обхваща inter alia следните фактори:
а)
обема на вноса, по-специално, когато е налице значително увеличение или в абсолютен размер или съпоставено с продукцията или потреблението в Общността;
б)
цената на вноса, по-специално при наличие на значително потискане на цената в сравнение с цената на сходен продукт в Общността;
в)
последвалото въздействие върху производителите в Общността, посочено от тенденциите в определени икономически фактори като продукция, натоварване на мощностите, запаси, продажби, пазарен дял, понижаване на цените или предотвратяване на повишаването на цените, които би възникнало при обичайни условия, печалба, възвръщаемост на инвестициите, паричен поток и заетост;
г)
фактори, различни от тенденциите във вноса, които причиняват или може да са причинили вреда на засегнатите производители в Общността.
2. Определянето на смущенията или опасността от такива се основава на обективни фактори, включително следните елементи:
а)
увеличаването на обема на вноса в абсолютен размер или съпоставен с продукцията на Общността и към вноса от други източници, и
б)
въздействието на такъв внос върху цените, или
в)
въздействието на такъв внос върху състоянието на производството на Общността или засегнатия икономически сектор, включително inter alia на равнището на продажбите, продукцията, финансовото състояние и заетостта.
3. При определянето на това дали вносът е извършен при такива условия, че да причини или създаде опасност от причиняване на смущения в пазарите на селскостопански продукти или при механизмите, регулиращи тези пазари, включително регламентите за създаване на общи организации на пазарите, трябва да се вземат предвид всички съответни обективни фактори, включително един или повече от следните елементи:
а)
обемът на вноса в сравнение с нивата от предходни календарни или пазарни години, в зависимост от случая, вътрешните продукция и потребление, както и планираните в съответствие с реформата на общите организации на пазарите бъдещи нива;
б)
нивото на вътрешните цени в сравнение с референтните или целевите цени, ако са приложими, а ако не са, в сравнение със средните цени на вътрешния пазар по време на същия период от предходни пазарни години;
в)
считано от 1 октомври 2015 г. на пазарите на продукти от тарифна позиция 1701: ситуациите, при които средната цена на бялата захар на пазара на Общността пада в продължение на два последователни месеца под 80 % от средната цена на пазара на Общността за бяла захар, преобладаваща през предходната пазарна година.
4. При преценката дали условията, посочени в параграфи 1,2 и 3, са спазени в случая на най-отдалечените региона на Общността, анализите се ограничават до територията на най-отдалечения(те), засегнат(и) регион(и). Особено внимание се отделя на размера на местното производство, финансовото му състояние и положението със заетостта.
Член 14
Започване на процедура
1. Разследване започва по искане на държава-членка или по собствена инициатива на Комисията, ако според Комисията е видно, че са налице достатъчно доказателства, за да се оправдае такова започване.
2. Държавата-членка информира Комисията, в случай че при вноса, от който и да е регион или държава, посочени в приложение I, се появят тенденции, които налагат предприемането на защитни мерки. Тази информацията съдържа наличните доказателства, определени въз основа на критериите, посочени в член 13. Комисията предава тази информация на всички държави-членки в срок от три работни дни.
3. В срок от осем работни дни от изпращането на информацията от страна на Комисията до държавите-членки, предвидено в параграф 2, се провеждат консултации с държавите-членки. Когато след консултациите е ясно, че съществуват достатъчно доказателства, които оправдават започването на процедура, Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз. Започването трябва да се осъществи в срок от един месец от получаването на информацията от държава-членка.
4. Ако Комисията, след консултации с държавите-членки, е на мнение, че обстоятелствата, посочени в член 12, са налице, тя незабавно нотифицира засегнатите регион или държави, изброени в приложение I, за намерението си за започване на разследване. Нотификацията може да бъде придружена от покана за консултации с цел изясняване на положението и постигане на взаимноизгодно разрешение.
Член 15
Разследване
1. След започване на процедурата, Комисията започва разследване.
2. Комисията може да поиска от държавите-членки да предоставят информация, а държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да изпълнят всяко такова искане. Когато информацията представлява общ интерес или предаването ѝ е поискано от държава-членка, Комисията препраща информацията на всички държави-членки, при условие че тя не е поверителна; ако тя е поверителна, Комисията изпраща неповерително обобщение.
3. В случай, че разследването е ограничено до някой от най-отдалечените региони, Комисията може да поиска компетентните местни власти да предоставят информацията, посочена в параграф 2, чрез засегнатата държава-членка.
4. Винаги когато е възможно, разследването се приключва в срок от шест месеца от започването му. При изключителни обстоятелства този срок може да се удължи с допълнителен тримесечен период.
Член 16
Налагане на временни защитни мерки
1. Временни защитни мерки се прилагат при критични обстоятелства, когато всяко забавяне би причинило трудно поправима вреда, след предварителна констатация, че, в зависимост от случая, са налице обстоятелствата, определени в член 12. Комисията предприема такива временни мерки след консултации с държавите-членки или в извънредно неотложни случаи, след като информира държавите-членки. Във втората хипотеза консултации се провеждат в срок от десет дни след нотифицирането на държавите-членки за действието, предприето от Комисията.
2. С оглед на особеното положение на най-отдалечените региони и на тяхната уязвимост спрямо всяко внезапно увеличение на вноса, временните защитни мерки се прилагат при процедурите, които ги засягат, когато предварителната констатация е показала, че вносът е нараснал. В такъв случай Комисията информира държавите-членки при предприемането на мерките и в срок от десет дни след нотифицирането на държавите-членки за действието, предприето от Комисията, се провеждат консултации.
3. Когато държава-членка поиска незабавна намеса от Комисията, и когато са спазени условията на параграф 1 или 2, Комисията взема решение в срок от пет работни дни след получаване на искането.
4. Комисията незабавно уведомява Съвета и държавите-членки за всяко решение, прието съгласно параграфи 1, 2 и 3. Съветът с квалифицирано мнозинство може да приеме различно от това решение в срок от един месец, след като е бил информиран от Комисията съгласно настоящия параграф.
5. Временните мерки могат да бъдат под формата на увеличение на митото за засегнатия продукт до ниво, което не надвишава митото, приложимо за други членове на СТО или тарифните квоти.
6. Временните мерки не могат да се прилагат през по-дълъг от 180 дни период. Когато временните мерки се ограничават до най-отдалечените региони, те не могат да се прилагат през по-дълъг от 200 дни период.
7. Ако временните защитни мерки бъдат отменени поради това, че разследването показва, че не са спазени условията, установени в членове 12 и 13, митото, събрано в резултат на тези временни мерки, се възстановява автоматично.
Член 17
Прекратяване на разследването и процедурата без налагане на мерки
Когато се прецени, че не са необходими двустранни защитни мерки и няма повдигнато възражение в рамките на консултативния комитет, посочен в член 21, разследването и процедурата се прекратяват с решение на Комисията. Във всички останали случаи Комисията незабавно представя на Съвета доклад за резултатите от консултацията, заедно с предложение за регламент на Съвета за прекратяване на процедурата. Процедурата се счита за прекратена, ако в срок от един месец Съветът не е взел друго решение с квалифицирано мнозинство.
Член 18
Налагане на окончателни мерки
1. Когато окончателно установените факти показват, че условията, посочени в член 12, в зависимост случая, са изпълнени, Комисията изисква провеждането на консултации със засегнатия регион или държава в контекста на приложимите институционални разпоредби в съответните споразумения, позволяващи на региона или държавата да бъде включен(а) в приложение I, с оглед на намирането на взаимно приемливо решение.
2. Ако консултациите, посочени в параграф 1, не доведат до взаимно задоволително решение в срок от тридесет дни от поставянето на въпроса в засегнатия регион или държава, в срок от двадесет работни дни след края на периода за консултации Комисията, след консултации с държавите-членки, взема решение за налагане на окончателни двустранни защитни мерки.
3. Всяко решение, взето от Комисията съгласно настоящия член, се съобщава на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може в срок от десет работни дни след такова съобщение да внесе решението в Съвета.
4. Ако държава-членка внесе решението на Комисията в Съвета, Съветът чрез квалифицирано мнозинство може да потвърди, измени или отмени решението. Ако в срок от един месец от внасянето на въпроса в Съвета, Съветът не е взел решение, се счита, че приетото от Комисията решение се потвърждава.
5. Окончателните мерки могат да бъдат под една от следните форми:
-
спиране на по-нататъшното намаляване на ставката на митото върху вноса на съответния продукт с произход от съответния регион или държава;
-
увеличаване на митoто за съответния продукт до ниво, което не надвишава митото, приложимо за другите членове на СТО;
-
тарифна квота.
6. Двустранна защитна мярка не може да се прилага за един и същ продукт от едни и същ регион или държава по-рано от една година след изтичането на срока на действие или премахването на такива мерки.
Член 19
Продължителност и преразглеждане на защитните мерки
1. Защитната мярка остава в сила само за такъв срок, какъвто е необходим, за да се предотврати или поправи сериозна вреда или смущения. Срокът не превишава две години, освен ако не бъде продължен съгласно параграф 2. Когато мярката се ограничава до един или няколко от най-отдалечените региони на Общността, срокът на прилагане не може да превишава четири години.
2. Първоначалната продължителност на защитната мярка може по изключение да бъде удължена, ако бъде установено, че защитната мярка продължава да е необходима, за да се предотврати или поправи сериозна вреда или смущения.
3. Удължаването на срока се приема в съответствие с процедурите от настоящия регламент, приложими за разследванията, и като се използват същите процедури както при установяването на първоначалните мерки.
Общата продължителност на защитната мярка не може да превишава четири години, включително с временната мярка. В случай че определена мярка се ограничава до най-отдалечените региони, този срок се удължава до осем години.
4. Ако продължителността на защитната мярка превишава една година, тя постепенно се либерализира на равни интервали по време по време на срока ѝ на прилагане, включително и всяко удължаване.
В рамките на съответните институционални органи от споразуменията се провеждат периодични консултации със съответните регион или държава, с оглед установяването на график за премахване на мерките, веднага щом условията го позволяват.
Член 20
Мерки за надзор
1. Когато тенденцията във вноса на продукт с произход от държава от АКТБ, е такава, че може да се предизвика една от ситуациите, посочени в член 12, вносът на този продукт може да бъде предмет на предварителен надзор от страна на Общността.
2. Решението за налагане на надзор се взема от Комисията.
Всяко решение, взето от Комисията съгласно настоящия член, се съобщава на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може в срок от десет работни дни след такова съобщение да внесе решението в Съвета.
Ако държава-членка внесе решението на Комисията в Съвета, Съветът чрез квалифицирано мнозинство може да потвърди, измени или отмени решението. Ако в рамките на един месец от внасянето на въпроса в Съвета, Съветът не е взел решение, се счита, че приетото от Комисията решение се потвърждава.
3. Мерките за надзор имат ограничен срок на действие. Освен ако не е предвидено друго, действието им изтича в края на втория шестмесечен срок, след първите шест месеца след въвеждане на мерките.
4. Мерките за надзор могат да бъдат ограничени до територията на един или повече от най-отдалечен(ите) регион(и) на Общността, когато е необходимо.
5. Решението за налагане на мерки за надзор се съобщава незабавно за информация на съответния институционален орган, установен в съответните споразумения, които позволяват на един регион или държава да бъде включен(а) в приложение I.
Член 21
Консултации
Компетентният консултативен комитет за целите на настоящата глава е консултативният комитет, предвиден в член 4 от Регламент (ЕО) № 3285/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. oтносно общите правила за внос (15). При продуктите, попадащи под код по КН 1701, компетентният комитет се подпомага от комитета, създаден съгласно член 39 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 22
Извънредни мерки с ограничено териториално приложение
Когато се окаже, че предвидените за приемане на двустранни защитни мерки условия са налице в една или няколко държави-членки, Комисията, след като проучи алтернативните възможности за решение, може по изключение и в съответствие с член 134 от Договора да разреши прилагане на мерки за надзор или защитни мерки, ограничени до засегнатите държава-членка или държави-членки, ако счита, че такива мерки, приложени на това равнище, са по-подходящи от мерките, приложени на територията на цялата Общност. Тези мерки трябва да бъдат за строго ограничен срок и да засягат във възможно най-малка степен функционирането на вътрешния пазар.
ГЛАВА V
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 23
Адаптиране към техническото развитие
Настоящият регламент се изменя в съответствие с посочената в член 24, параграф 3 процедура, за да се направят всички технически изменения, наложени от разликите между настоящия регламент и споразуменията, подписани с уговорка за временно прилагане или сключени в съответствие с член 300 от Договора, с регионите или държавите, изброени в приложение I.
Член 24
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета за прилагане на СИП.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
4. Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Изменения
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1964/2005 се заличава.
Член 26
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 2285/2002 и (ЕО) № 2286/2002 се отменят.
Член 27
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2007 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 1528/2007 DU CONSEIL
du 20 décembre 2007
appliquant aux produits originaires de certains États appartenant au groupe des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (ACP) les régimes prévus dans les accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariats économiques
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 133,
vu la proposition de la Commission,
considérant ce qui suit:
(1)
L'accord de partenariat entre les membres du groupe des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique, d'une part, et la Communauté européenne et ses États membres, d'autre part, signé à Cotonou le 23 juin 2000 (1) (ci-après dénommé «accord de partenariat ACP-CE») prévoit que des accords de partenariat économique (APE) doivent entrer en vigueur le 1er janvier 2008 au plus tard.
(2)
L''accord de partenariat ACP-CE prévoit le maintien du régime commercial visé à l'annexe V dudit accord jusqu'au 31 décembre 2007.
(3)
Depuis 2002, la Communauté négocie des accords de partenariat économique avec le groupe des États ACP, subdivisé en six régions: les Caraïbes, l'Afrique centrale, l'Afrique orientale et australe, les États insulaires du Pacifique, la Communauté de développement de l'Afrique australe et l'Afrique occidentale. De tels accords de partenariats économiques seront compatibles avec les obligations prévues dans le cadre de l'OMC et favoriseront l'intégration régionale et l'intégration progressive des économies des pays ACP dans le système commercial mondial fondé sur des règles, de manière à encourager le développement durable de ces pays et à contribuer à l'ensemble des efforts accomplis pour éradiquer la pauvreté et améliorer les conditions de vie dans les pays ACP. Dans un premier stade, des négociations peuvent être conclues concernant des accords conduisant à établir des accords de partenariat économique couvrant au moins des accords de commerce de marchandises compatibles avec les règles de l'OMC, devant être complétés dès que possible par des accords de partenariat économique complets, compatibles avec les processus régionaux d'intégration économique et politique.
(4)
Ces accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique pour lesquels les négociations ont été conclues prévoient que les parties peuvent, dans la mesure du possible, adopter des mesures en vue d'appliquer l'accord, avant son application provisoire sur une base réciproque. Il convient de prendre des mesures pour appliquer les accords sur la base de ces dispositions.
(5)
Les dispositions figurant dans le présent règlement doivent être modifiées, si nécessaire, conformément aux accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique, quand ces accords sont signés et conclus conformément à l'article 300 du traité et sont soit appliqués à titre provisoire soit en vigueur. Les dispositions du présent règlement sont abrogées en partie ou en totalité si les accords concernés n'entrent pas en vigueur dans un délai raisonnable au sens de la convention de Vienne sur le droit des traités.
(6)
Pour les importations dans la Communauté, les régimes des accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique devraient prévoir un accès en franchise de droits et une absence de contingents tarifaires pour tous les produits, à l'exception des armes. Les régimes précités sont soumis à des périodes et régimes transitoires pour certains produits sensibles ainsi qu'à des régimes spécifiques pour les départements français d'outre-mer. À la lumière des spécificités de la situation de l'Afrique du Sud, les produits originaires d'Afrique du Sud devraient continuer de bénéficier des dispositions pertinentes de l'accord sur le commerce, le développement et la coopération entre la Communauté européenne et ses États membres, d'une part, et l'Afrique du Sud, d'autre part (2), (ci-après dénommée «ACDC»), jusqu'à ce qu'un accord établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique entre en vigueur entre la Communauté et l'Afrique du Sud.
(7)
Au lieu de s'appuyer sur les régimes spéciaux en faveur des pays les moins avancés prévus par le règlement (CE) no 980/2005 du Conseil du 27 juin 2005 portant application d'un schéma de préférences tarifaires généralisées (3), il est préférable que les pays les moins avancés qui sont aussi des États ACP fondent leur future relation commerciale avec la Communauté sur des accords de partenariat économique. Afin de faciliter un tel développement, il convient de prévoir que les pays ayant conclu des négociations sur des accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique et pouvant bénéficier des régimes établis par le présent règlement puissent continuer de bénéficier, pour une période limitée, des régimes spéciaux en faveur des pays les moins avancés du règlement (CE) no 980/2005 pour les produits pour lesquels les régimes transitoires établis par le présent règlement sont moins favorables.
(8)
Les règles d'origine applicables aux importations effectuées conformément au présent règlement devraient, pour une période transitoire, être celles prévues à l'annexe II. Ces règles d'origines devraient être remplacées par celles annexées à tout accord avec les régions ou États figurant à l'Annexe I lorsque cet accord soit est appliqué à titre provisoire soit entre en vigueur, la date retenue étant la plus proche.
(9)
Il est nécessaire de prévoir la possibilité de suspendre temporairement des régimes établis par le présent règlement en cas d'absence de coopération administrative, d'irrégularités ou de fraude. Lorsqu'un État membre fournit à la Commission des informations concernant une éventuelle fraude ou une absence de coopération administrative, la législation communautaire pertinente devrait être applicable, notamment le règlement (CE) no 515/97 du Conseil du 13 mars 1997 relatif à l'assistance mutuelle entre les autorités administratives des États membres et à la collaboration entre celles-ci et la Commission en vue d'assurer la bonne application des réglementations douanière et agricole (4).
(10)
Il convient que le présent règlement prévoie des régimes transitoires pour le sucre et le riz, ainsi que des mécanismes de sauvegarde et de surveillance transitoires spéciaux applicables après la fin des régimes transitoires.
(11)
Dans le cadre des régimes transitoires pour le sucre, conformément à la décision 2007/627/CE (5), le protocole no 3 sur le sucre ACP joint à l'annexe V de l'accord de partenariat ACP-CE cessera de s'appliquer à compter du 1er octobre 2009.
(12)
À l'expiration du protocole no 3 sur le sucre ACP et au vu de la sensibilité particulière du marché du sucre, il y a lieu d'adopter des mesures transitoires pour ce produit. Dans le même temps, il convient d'adopter des mesures de surveillance et de sauvegarde transitoires spécifiques pour certains produits agricoles transformés à teneur en sucre potentiellement élevée susceptibles de faire l'objet de transactions commerciales dans le but de contourner les mesures de sauvegarde transitoires spécifiques concernant les importations de sucre dans la CE.
(13)
Il y a lieu également d'adopter des mesures de sauvegarde générales pour les produits couverts par le présent règlement.
(14)
Eu égard à la sensibilité particulière des produits agricoles, il y a lieu de prendre des mesures de sauvegarde bilatérales lorsque les importations causent ou menacent de causer des perturbations dans les marchés de ces produits ou dans les mécanismes régulant ces marchés.
(15)
Conformément à l'article 299, paragraphe 2, du traité, il convient de tenir dûment compte, dans toutes les politiques communautaires, de la situation économique et sociale structurelle particulière des régions ultrapériphériques de la Communauté, notamment en ce qui concerne les politiques douanières et commerciales.
(16)
Il convient donc de prendre tout particulièrement en considération la sensibilité des produits agricoles, notamment du sucre, ainsi que la vulnérabilité et les intérêts spécifiques des régions ultrapériphériques de la Communauté lors de l'établissement des règles de sauvegardes bilatérales de façon efficace.
(17)
Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre du présent règlement en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (6).
(18)
Le présent règlement rend nécessaire d'abroger les règlements en vigueur adoptés dans le cadre de l'annexe V de l'accord de partenariat ACP-CE, notamment le règlement (CE) no 2285/2002 du Conseil du 10 décembre 2002 relatif aux mesures de sauvegarde prévues par l'accord de partenariat ACP-CE (7), le règlement (CE) no 2286/2002 du Conseil du 10 décembre 2002 fixant le régime applicable aux produits agricoles et aux marchandises résultant de leur transformation, originaires des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (États ACP) (8), et l'article 1, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1964/2005 du Conseil du 29 novembre 2005 concernant les taux de droit applicables aux bananes (9). Toutes les mesures d'application fondées sur ces dispositions abrogées sont par conséquent rendues obsolètes,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJET, CHAMP D'APPLICATION ET ACCÈS AU MARCHÉ
Article premier
Objet
Le présent règlement applique aux produits originaires de certains États appartenant au groupe des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (ACP) les régimes prévus dans les Accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariats économiques.
Article 2
Champ d'application
1. Le présent règlement s'applique aux produits originaires des régions et États énumérés à l'annexe I.
2. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, modifie l'annexe I afin d'y ajouter les régions ou États du groupe ACP ayant conclu des négociations concernant un accord entre la Communauté et la région ou l'État concerné qui satisfait au moins aux exigences prévues à l'article XXIV du GATT de 1994.
3. L'État ou la région restera sur la liste figurant à l'annexe I, à moins que le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, modifie cette annexe pour en retirer une région ou un État, notamment:
a)
si la région ou l'État concerné fait part de son intention de ne pas ratifier un accord lui ayant permis d'être inclus à l'annexe I;
b)
si la ratification d'un accord ayant permis à la région ou à l'État concerné d'être inclus à l'annexe I n'est pas intervenue dans un délai raisonnable, de sorte que l'entrée en vigueur de l'accord est indûment retardée; ou
c)
si l'accord est résilié ou si la région ou l'État concerné met fin à ses droits et obligations découlant de l'accord, alors même que celui-ci reste en vigueur.
Article 3
Accès au marché
1. Sous réserve des articles 6, 7 et 8, les droits à l'importation sont éliminés sur tous les produits relevant des chapitres 1 à 97 du système harmonisé, à l'exclusion du chapitre 93, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I. Cette élimination est soumise aux mécanismes transitoires de sauvegarde et de surveillance visés aux articles 9 et 10, ainsi qu'aux mécanismes généraux de sauvegarde prévus aux articles 11 à 22.
2. Pour les produits relevant du chapitre 93 du système harmonisé originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I, les droits de la nation la plus favorisée appliqués continuent de l'être.
3. Nonobstant l'article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 980/2005, les produits originaires des pays les moins avancés figurant à l'annexe I dudit règlement inclus à l'annexe I du présent règlement continuent de bénéficier, en plus des régimes établis par le présent règlement, des préférences prévues en vertu du règlement (CE) no 980/2005. Sont concernés:
a)
les produits de la position tarifaire 1006, à l'exclusion de la sous-position 1006 10 10, jusqu'au 31 décembre 2009 et
b)
les produits de la position tarifaire 1701 jusqu'au 30 septembre 2009.
4. Le paragraphe 1 du présent article et les articles 6, 7 et 8 ne s'appliquent pas aux produits originaires d'Afrique du Sud. Ces produits sont soumis aux dispositions pertinentes de l'ACDC. Conformément à la procédure visée à l'article 24, paragraphe 3, une annexe sera ajoutée au présent règlement fixant le régime applicable aux produits originaires d'Afrique du Sud, lorsque les dispositions commerciales pertinentes de l'ACDC seront remplacées par les dispositions pertinentes d'un accord établissant ou conduisant à établir un Accord de Partenariat économique.
5. Le paragraphe 1 ne s'applique pas aux produits relevant de la position tarifaire 0803 00 19 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et mis en libre pratique dans les régions ultrapériphériques de la Communauté jusqu'au 1er janvier 2018. Le paragraphe 1 du présent article et l'article 7 ne s'appliquent pas aux produits relevant de la position tarifaire 1701 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et mis en libre pratique dans les départements français d'outre-mer jusqu'au 1er janvier 2018. Ces périodes sont prorogées jusqu'au 1er janvier 2028, sauf dispositions contraires convenues entre les parties aux accords correspondants. La Commission publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne informant les parties intéressées de la fin de cette disposition.
CHAPITRE II
RÈGLES D'ORIGINE ET COOPÉRATION ADMINISTRATIVE
Article 4
Règles d'origine
1. Les règles d'origine définies à l'annexe II s'appliquent pour déterminer si les produits sont originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I.
2. Les règles d'origine définies à l'annexe II sont remplacées par celles annexées à tout accord conclu avec les régions ou États énumérés à l'annexe I, lorsque cet accord est appliqué à titre provisoire par toutes les parties ou lorsqu'il entre en vigueur, la date retenue étant la plus proche. La Commission publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne pour en informer les opérateurs. Cet avis précise la date de l'application provisoire ou de l'entrée en vigueur, qui constitue la date à partir de laquelle les règles d'origine figurant dans l'accord s'appliquent à tous les produits originaires des régions et États énumérés à l'annexe I.
3. La Commission assistée par le comité du code des douanes établi par le règlement (CEE) 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (10) suit la mise en œuvre et l'application des dispositions de l'annexe II. Des modifications techniques et des décisions sur la gestion de l'annexe II peuvent être adoptées conformément à la procédure visée aux articles 247 et 247bis du règlement (CE) no 2913/92.
Article 5
Coopération administrative
1. Lorsque la Commission constate, sur la base d'informations objectives, une absence de coopération administrative et/ou des irrégularités ou une fraude, elle peut suspendre temporairement l'élimination des droits prévue aux articles 3, 6 et 7 (ci-après dénommé le «traitement pertinent») conformément aux dispositions du présent article.
2. Aux fins du présent article, on entend, entre autres, par «absence de coopération administrative»:
a)
le non-respect répété de l'obligation de vérifier le statut originaire du ou des produits concernés;
b)
le refus répété de procéder à la vérification ultérieure de la preuve de l'origine et/ou d'en communiquer les résultats, ou le retard injustifié avec lequel ces tâches sont accomplies;
c)
le refus répété d'accorder l'autorisation d'accomplir les tâches de coopération administrative afin de vérifier l'authenticité de documents ou l'exactitude d'informations relatives à l'octroi du traitement pertinent, ou le retard injustifié avec lequel cette autorisation est accordée.
Aux fins du présent article, des irrégularités ou une fraude peuvent être constatées notamment lorsque des informations objectives font apparaître une augmentation rapide, sans explication satisfaisante, des importations de biens dépassant le niveau habituel de production et la capacité d'exportation de la région ou de l'État concerné.
3. Lorsque la Commission estime, sur la base d'informations fournies par un État membre ou de sa propre initiative, que les conditions fixées aux paragraphes 1 et 2 sont remplies, le traitement pertinent peut être suspendu, conformément à la procédure définie à l'article 24, paragraphe 2, à condition que la Commission ait d'abord:
a)
informé le comité prévu à l'article 24, paragraphe 2;
b)
informé la région ou l'État concerné conformément à toutes les procédures pertinentes applicables entre la Communauté et cette région ou cet État; et
c)
publié un avis au Journal officiel de l'Union européenne indiquant qu'une absence de coopération administrative, des irrégularités ou une fraude ont été constatées.
4. La période de suspension prévue par le présent article ne peut aller au-delà de ce qui est nécessaire pour protéger les intérêts financiers de la Communauté. Elles n'excèdent pas une période de 6 mois, qui peut être renouvelée. Au terme de cette période, la Commission décide soit de lever la suspension après avoir informé le comité prévu à l'article 24, soit de proroger la suspension conformément à la procédure visée au paragraphe 3 du présent article.
5. Les procédures de suspension temporaire définies aux paragraphes 2 à 4 sont remplacées par celles de tout accord avec les régions ou États énumérés à l'annexe I dès que cet accord est appliqué temporairement ou qu'il entre en vigueur, la date retenue étant la plus proche. La Commission publie un avis dans le Journal officiel de l'Union européenne pour informer les opérateurs. L'avis spécifie la date d'application provisoire ou d'entrée en vigueur, qui est la date à laquelle les procédures de suspension temporaire de l'accord s'appliquent aux produits couverts par le présent règlement.
6. Pour mettre en œuvre une suspension temporaire prévue par un accord avec les régions ou États énumérés à l'annexe I, la Commission, sans retard injustifié:
a)
informe le comité prévu à l'article 24, paragraphe 2, qu'une absence de coopération administrative, des irrégularités ou une fraude ont été constatées; et
b)
publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne indiquant qu'une absence de coopération administrative, des irrégularités ou une fraude ont été constatées.
La décision suspendant le traitement pertinent est adoptée conformément à la procédure visée à l'article 24, paragraphe 2.
CHAPITRE III
DISPOSITIONS PROVISOIRES
SECTION 1
Riz
Article 6
Contingents tarifaires à droit nul et élimination éventuelle des droits
1. Les droits à l'importation sur les produits relevant de la position tarifaire 1006 sont éliminés à compter du 1er janvier 2010, à l'exception des droits à l'importation sur les produits de la sous-position 1006 10 10 qui sont éliminés à partir du 1er janvier 2008.
2. Les contingents tarifaires à droit nul suivants sont ouverts pour les produits relevant de la position tarifaire 1006, à l'exclusion de la sous-position 1006 10 10, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et constituant la région CARIFORUM:
a)
187 000 tonnes, exprimées en équivalent de riz décortiqué, pour la période allant du 1er janvier 2008 au 31 décembre 2008;
b)
250 000 tonnes, exprimées en équivalent de riz décortiqué, pour la période allant du 1er janvier 2009 au 31 décembre 2009.
3. Les modalités de mise en œuvre des contingents tarifaires visés au paragraphe 2 sont déterminées conformément aux procédures prévues à l'article 13 et à l'article 26, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1785/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 portant organisation commune du marché du riz (11).
SECTION 2
Sucre
Article 7
Contingents tarifaires à droit nul et élimination éventuelle des droits
1. Les droits à l'importation sur les produits relevant de la position tarifaire 1701 sont éliminés à compter du 1er octobre 2009.
2. En plus des contingents tarifaires ouverts et gérés conformément à l'article 28 du règlement (CE) no 318/2006 du Conseil du 20 février 2006 portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre (12), les contingents tarifaires suivants sont ouverts pour les produits relevant de la position tarifaire 1701 pour la période allant du 1er octobre 2008 au 30 septembre 2009:
a)
150 000 tonnes à droit nul, exprimées en équivalent de sucre blanc, réservées aux produits originaires des pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005 et à l'annexe I du présent règlement. Ce contingent tarifaire est réparti entre les régions, selon des quantités à déterminer conformément aux accords permettant à ces régions ou États d'être inclus à l'annexe I; et
b)
80 000 tonnes à droit nul, exprimées en équivalent de sucre blanc, réservées aux produits originaires de régions ou États n'appartenant pas aux pays les moins avancés et figurant à l'annexe I du présent règlement. Ce contingent tarifaire est réparti entre les régions, selon des quantités à déterminer par la Commission conformément aux accords permettant à ces régions ou États d'être inclus à l'annexe I.
3. L'article 30 du règlement (CE) no 318/2006 s'applique aux importations effectuées dans le cadre des contingents tarifaires visés au paragraphe précédent.
4. Les modalités de répartition par région et de mise en œuvre des contingents tarifaires visés au présent article sont adoptées conformément à la procédure prévue à l'article 39, paragraphe 2, du règlement (CE) no 318/2006.
Article 8
Régime transitoire
Pendant la période allant du 1er octobre 2009 au 30 septembre 2012, l'article 7, paragraphe 1, ne s'applique pas aux importations de produits relevant du code NC 1701, à moins que l'importateur ne s'engage à acheter ces produits à un prix égal à au moins 90 % du prix de référence (sur une base CAF) fixé à l'article 3 du règlement (CE) no 318/2006 pour la campagne de commercialisation concernée.
Article 9
Mécanisme de sauvegarde transitoire pour le sucre
1. Pendant la période allant du 1er octobre 2009 au 30 septembre 2015, le traitement accordé à l'article 7, paragraphe 1, pour les importations de produits relevant de la position tarifaire 1701 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et qui n'appartiennent pas aux pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005 peut être suspendu lorsque:
a)
les importations originaires des régions ou États faisant partie des États ACP mais pas des pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005 sont supérieures aux quantités suivantes:
i)
1,38 million de tonnes pour la campagne de commercialisation 2009/2010;
ii)
1,45 million de tonnes pour la campagne de commercialisation 2010/2011;
iii)
1,6 million de tonnes pour les campagnes de commercialisation 2011/2012 à 2014/2015, et
b)
les importations originaires de l'ensemble des États ACP sont supérieures à 3,5 millions de tonnes.
2. Les quantités prévues au paragraphe 1, point a), peuvent être subdivisées par région.
3. Durant la période visée à l'article 1, les importations de produits relevant de la position tarifaire 1701 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I nécessiteront une licence d'importation.
4. La suspension du traitement accordé à l'article 7, paragraphe 1, prend fin au terme de la campagne de commercialisation durant laquelle elle a été introduite.
5. Des règles détaillées pour la subdivision des quantités prévues au paragraphe 1 et la gestion du système visé aux paragraphes 1, 3 et 4 du présent article, et les décisions de suspension sont adoptées conformément à la procédure visée à l'article 39, paragraphe 2, du règlement (CE) no 318/2006.
Article 10
Mécanisme de surveillance transitoire
1. Pendant la période allant du 1er janvier 2008 au 30 septembre 2015, les importations de produits relevant des positions tarifaires 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 et 2106 90 98, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I, sont soumises au mécanisme de surveillance prévu à l'article 308 quinquies du règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission du 2 juillet 1993 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (13).
2. Grâce à ce mécanisme de surveillance, la Commission vérifie si, au cours d'une période de douze mois consécutifs, le volume des importations de l'un ou de plusieurs de ces produits originaires d'une région donnée affiche une augmentation cumulée de plus de 20 % par rapport à la moyenne des importations annuelles sur les trois périodes de douze mois précédentes.
3. Si le niveau fixé au paragraphe 2 est atteint, la Commission analyse la structure des échanges, la justification économique et la teneur en sucre de ces importations. Si la Commission conclut que ces importations sont utilisées pour contourner les contingents tarifaires, les dispositions provisoires et le mécanisme de sauvegarde spécial prévus aux articles 7, 8 et 9, elle peut suspendre, jusqu'au terme de la campagne de commercialisation concernée, l'application de l'article 3, paragraphe 1, pour les importations de produits relevant des positions tarifaires 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 et 2106 90 98, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et qui n'appartiennent pas aux pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005.
4. Des règles détaillées pour la gestion de ce système ainsi que les décisions de suspension sont adoptées conformément à la procédure visée à l'article 16 du règlement (CE) no 3448/93 du Conseil du 6 décembre 1993 déterminant le régime d'échange applicable à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agricoles (14).
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS GÉNÉRALES DE SAUVEGARDE
Article 11
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
«industrie communautaire»: l'ensemble des producteurs communautaires de produits similaires ou directement concurrents en activité sur le territoire de la Communauté ou les producteurs communautaires dont les productions additionnées de produits similaires ou directement concurrents constituent une proportion majeure de la production communautaire totale de ces produits;
b)
«préjudice grave»: une dégradation générale notable de la situation des producteurs communautaires;
c)
«menace de préjudice grave»: l'imminence évidente d'un préjudice grave;
d)
«perturbations»: les désordres intervenant dans un secteur ou une industrie;
e)
«menace de perturbations»: l'imminence évidente de perturbations.
Article 12
Principes
1. Une mesure de sauvegarde peut être imposée conformément aux dispositions du présent chapitre si des produits originaires des États énumérés à l'annexe I sont importés dans la Communauté en quantités tellement accrues ou dans des conditions telles qu'ils causent ou menacent de causer:
a)
un préjudice grave à l'industrie communautaire;
b)
des perturbations dans un secteur de l'économie, notamment si ces perturbations provoquent des difficultés ou des problèmes sociaux majeurs susceptibles d'entraîner une détérioration grave de la situation économique dans la Communauté, ou
c)
des perturbations dans les marchés de produits agricoles couverts par l'annexe I de l'accord de l'OMC sur l'agriculture ou dans les mécanismes régulant ces marchés.
2. Une mesure de sauvegarde peut être imposée conformément aux dispositions du présent chapitre si des produits originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I sont importés dans la Communauté en quantités tellement accrues ou dans des conditions telles qu'ils causent ou menacent de causer des perturbations dans la situation économique d'une ou de plusieurs régions ultrapériphériques de la Communauté.
Article 13
Détermination des conditions devant être réunies pour instituer des mesures de sauvegarde
1. La détermination d'un préjudice grave ou d'une menace de préjudice grave couvre, entre autres, les facteurs suivants:
a)
le volume des importations, notamment lorsque celui-ci s'est accru de manière significative, soit en chiffres absolus, soit par rapport à la production ou à la consommation dans la Communauté;
b)
le prix des importations, notamment lorsqu'il y a eu sous-cotation significative du prix par rapport au prix d'un produit similaire dans la Communauté;
c)
l'impact qui en résulte pour les producteurs communautaires, ainsi qu'il ressort des tendances de certains facteurs économiques tels que: production, utilisation des capacités, stocks, ventes, part de marché, prix (c'est-à-dire dépression des prix ou empêchement de hausses de prix qui seraient intervenues normalement), bénéfices, rentabilité des capitaux, flux de liquidités et emploi;
d)
les facteurs autres que l'évolution des importations, qui causent ou sont susceptibles d'avoir causé un préjudice aux producteurs communautaires concernés.
2. La détermination des perturbations ou d'une menace de perturbations repose sur des facteurs objectifs, y compris les suivants:
a)
l'augmentation du volume des importations en termes absolus ou par rapport à la production communautaire et aux importations provenant d'autres sources et
b)
l'effet de ces importations sur les prix, ou
c)
l'effet de ces importations sur la situation de l'industrie communautaire ou du secteur économique concerné, y compris, entre autres, sur le niveau des ventes, la production, la situation financière et l'emploi.
3. Pour déterminer si les importations sont effectuées dans des conditions telles qu'elles causent ou menacent de causer des perturbations sur les marchés des produits agricoles ou dans les mécanismes régulant ces marchés, y compris les règlements créant les organisations communes de marché, il convient de tenir compte de tous les facteurs objectifs pertinents, parmi lesquels figurent un ou plusieurs des éléments suivants:
a)
le volume des importations par rapport aux niveaux des années civiles ou campagnes de commercialisation précédentes, suivant le cas, la production et la consommation internes, les niveaux futurs prévus selon la réforme des organisations communes de marché;
b)
le niveau des prix internes par rapport aux prix de référence ou indicatifs, s'ils existent, et sinon par rapport aux prix moyens du marché interne pendant la même période des campagnes de commercialisation précédentes;
c)
à compter du 1er octobre 2015, dans les marchés de produits relevant de la position tarifaire 1701: les situations dans lesquelles le prix moyen communautaire du sucre blanc est inférieur, pendant deux mois consécutifs, à 80 % du prix moyen communautaire du sucre blanc constaté durant la campagne de commercialisation précédente.
4. Pour déterminer si les conditions visées aux paragraphes 1, 2 et 3 sont réunies dans le cas des régions ultrapériphériques de la Communauté, les analyses seront limitées au territoire de la ou des régions ultrapériphériques concernées. Une attention particulière sera accordée à la taille de l'industrie locale, à sa situation financière et à la situation de l'emploi.
Article 14
Ouverture de la procédure
1. Une enquête est ouverte à la demande d'un État membre ou à l'initiative de la Commission s'il existe, pour la Commission, des éléments de preuve suffisants pour justifier l'ouverture d'une enquête.
2. Lorsque l'évolution des importations en provenance d'une des régions ou d'un État énumérés à l'annexe I pourrait rendre nécessaire le recours à des mesures de sauvegarde, les États membres en informent la Commission. Cette information doit comprendre les éléments de preuve disponibles, déterminés sur la base des critères définis à l'article 13. La Commission transmet cette information à l'ensemble des États membres dans un délai de trois jours ouvrables.
3. Une consultation avec les États membres a lieu dans les huit jours ouvrables suivant la transmission par la Commission de l'information prévue au paragraphe 2. Lorsque, à l'issue de la consultation, il apparaît qu'il existe des éléments de preuve suffisants pour justifier l'ouverture d'une procédure, la Commission publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne. L'ouverture de la procédure intervient dans un délai d'un mois après réception de l'information émanant d'un État membre.
4. Si la Commission, après avoir consulté les États membres, estime que les situations exposées à l'article 12 existent, elle notifie immédiatement à la région ou aux États énumérés à l'annexe I son intention d'ouvrir une enquête. Cette notification peut être accompagnée d'une invitation à procéder à des consultations afin de clarifier la situation et d'arriver à une solution mutuellement satisfaisante.
Article 15
Enquête
1. La Commission commence une enquête à la suite de l'ouverture de la procédure.
2. La Commission peut demander aux États membres de lui fournir des renseignements, auquel cas les États membres prennent toutes dispositions nécessaires pour donner suite à cette demande. Lorsque ces renseignements présentent un intérêt général ou lorsque leur transmission a été demandée par un État membre, la Commission les transmet aux États membres, à condition qu'ils n'aient pas un caractère confidentiel, et si c'est le cas, la Commission en transmet un résumé non confidentiel.
3. Si une enquête est limitée à une région ultrapériphérique, la Commission peut demander aux autorités locales compétentes de fournir les renseignements visés au paragraphe 2 par l'intermédiaire de l'État membre concerné.
4. Dans la mesure du possible, l'enquête est conclue dans les six mois suivant son ouverture. Dans des circonstances exceptionnelles, ce délai peut être prolongé de trois mois.
Article 16
Institution de mesures de sauvegarde provisoires
1. Des mesures de sauvegarde provisoires sont appliquées dans des circonstances critiques de nature à causer un préjudice difficilement réparable en l'absence de telles mesures et ce, après la détermination préalable que, selon le cas, les situations exposées à l'article 12 existent. La Commission adopte ces mesures provisoires après consultation des États membres ou, en cas d'extrême urgence, après en avoir informé les États membres. Dans ce dernier cas, une consultation a lieu dans les dix jours suivant la notification aux États membres de la mesure prise par la Commission.
2. Au vu de la situation particulière des régions ultrapériphériques et de leur vulnérabilité face à toute hausse soudaine des importations, des mesures de sauvegarde provisoires sont appliquées dans les procédures les concernant, si une détermination préalable a montré que les importations avaient augmenté. Dans ce cas, la Commission en informe les États membres lors de l'adoption des mesures et une consultation a lieu dans les dix jours suivant la notification aux États membres de la mesure prise par la Commission.
3. Lorsque l'action immédiate de la Commission est demandée par un État membre et que les conditions visées au paragraphe 1 ou 2 sont réunies, la Commission prend une décision dans un délai de cinq jours ouvrables à compter de la réception de la demande.
4. La Commission informe immédiatement le Conseil et les États membres de toute décision prise en vertu des paragraphes 1, 2 et 3. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois à compter de la date à laquelle il a été informé par la Commission conformément au présent paragraphe.
5. Les mesures provisoires peuvent consister en une augmentation du droit de douane imposé sur le produit concerné jusqu'à un niveau n'excédant pas celui appliqué aux autres membres de l'OMC ou aux contingents tarifaires.
6. Les mesures provisoires ne peuvent être appliquées plus de 180 jours. Si les mesures provisoires sont limitées à des régions ultrapériphériques, elles ne peuvent être appliquées plus de 200 jours.
7. Au cas où les mesures de sauvegarde provisoires viendraient à être supprimées parce que l'enquête montre que les conditions prévues aux articles 12 et 13 ne sont pas réunies, les droits perçus en raison de l'institution de ces mesures provisoires sont automatiquement restitués.
Article 17
Clôture de l'enquête et procédure sans institution de mesures
Si des mesures de sauvegarde bilatérales sont estimées inutiles et si le comité consultatif visé à l'article 21 ne soulève aucune objection, l'enquête et la procédure sont closes par une décision de la Commission. Dans tous les autres cas, la Commission soumet immédiatement au Conseil un rapport sur les résultats de la consultation, assorti d'une proposition de règlement du Conseil clôturant la procédure. La procédure est réputée close si, dans un délai d'un mois, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, n'en a pas décidé autrement.
Article 18
Institution de mesures définitives
1. Lorsqu'il ressort de la constatation définitive des faits que les situations exposées à l'article 12, selon le cas, existent, la Commission demande l'ouverture de consultations avec la région ou l'État concerné dans le cadre de l'aménagement institutionnel approprié fixé dans les accords correspondants permettant à cette région ou à cet État d'être inclus à l'annexe I, en vue de parvenir à une solution mutuellement acceptable.
2. Lorsque les consultations visées au paragraphe 1 ne permettent pas d'aboutir à une solution mutuellement satisfaisante dans un délai de trente jours suivant la notification de l'affaire à la région ou à l'État concerné, une décision d'instituer des mesures de sauvegarde bilatérales définitives est prise par la Commission, en consultation avec les États membres, dans un délai de vingt jours ouvrables suivant la fin de la période de consultation.
3. Toute décision prise par la Commission en vertu du présent article est communiquée au Conseil et aux États membres. Tout État membre peut la déférer au Conseil dans un délai de dix jours ouvrables suivant la communication.
4. Lorsqu'un État membre défère au Conseil la décision prise par la Commission, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée peut confirmer, modifier ou abroger cette décision. Si le Conseil n'a pas statué au plus tard un mois après sa saisine, la décision de la Commission est réputée confirmée.
5. Les mesures définitives peuvent prendre l'une des formes suivantes:
-
suspension de la réduction supplémentaire du taux du droit à l'importation appliqué au produit originaire de la région ou de l'État concerné;
-
augmentation du droit de douane sur le produit concerné jusqu'à un niveau n'excédant pas celui appliqué aux autres membres de l'OMC;
-
contingent tarifaire.
6. Aucune mesure de sauvegarde bilatérale n'est appliquée sur le même produit originaire de la même région ou du même État moins d'un an après l'expiration ou le retrait de mesures précédentes de même nature.
Article 19
Durée et réexamen des mesures de sauvegarde
1. Une mesure de sauvegarde ne reste en vigueur que durant la période nécessaire pour prévenir ou réparer le préjudice grave ou les perturbations subis. Cette période n'excède pas deux ans, à moins qu'elle ne soit prorogée conformément au paragraphe 2. Si la mesure est limitée à une ou plusieurs des régions ultrapériphériques de la Communauté, la période d'application ne dépasse pas quatre ans.
2. La durée initiale d'une mesure de sauvegarde peut être prorogée pour autant qu'il ait été déterminé que la mesure de sauvegarde continue d'être nécessaire pour prévenir ou réparer un préjudice grave ou des perturbations.
3. Les prorogations sont décidées conformément aux procédures du présent règlement applicables aux enquêtes et en recourant aux mêmes procédures que celles utilisées lors de l'institution des mesures initiales.
La durée totale d'une mesure de sauvegarde ne peut pas excéder quatre ans, toute mesure provisoire comprise. Dans le cas d'une mesure limitée à des régions ultrapériphériques, cette durée maximale est portée à huit ans.
4. Si la durée d'une mesure de sauvegarde dépasse un an, la mesure doit être libéralisée progressivement à intervalles réguliers au cours de sa période d'application, y compris pendant sa prorogation.
Des consultations avec la région ou l'État concerné se tiennent périodiquement au sein des organismes institutionnels compétents pour les accords en vue d'établir un calendrier pour leur suppression dès que les circonstances le permettent.
Article 20
Mesures de surveillance
1. Lorsque l'évolution des importations d'un produit originaire d'un État ACP est telle que celles-ci pourraient causer l'une des situations visées à l'article 12, les importations de ce produit peuvent faire l'objet d'une surveillance communautaire préalable.
2. La décision de mise sous surveillance est prise par la Commission.
Toute décision prise par la Commission en vertu du présent article est communiquée au Conseil et aux États membres. Tout État membre peut la déférer au Conseil dans un délai de dix jours ouvrables de la communication.
Lorsqu'un État membre défère au Conseil la décision prise par la Commission, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée peut confirmer, modifier ou abroger cette décision. Si le Conseil n'a pas statué au plus tard un mois après sa saisine, la décision de la Commission est réputée confirmée.
3. Les mesures de surveillance ont une durée limitée. Sauf dispositions contraires, leur validité expire à la fin du deuxième semestre suivant les six premiers mois au cours desquels elles ont été prises.
4. Le cas échéant, les mesures de surveillance peuvent être limitées au territoire d'une ou de plusieurs régions ultrapériphériques de la Communauté.
5. La décision de mise sous surveillance est immédiatement communiquée, pour information, à l'organisme institutionnel compétent établi dans les accords correspondants qui permettent à une région ou un État d'être inclus à l'annexe I.
Article 21
Consultations
Aux fins du présent chapitre, le comité consultatif compétent est le comité consultatif prévu à l'article 4 du règlement (CE) no 3285/94 du Conseil du 22 décembre 1994 relatif au régime commun applicable aux importations (15). Dans le cas de produits relevant du code NC 1701, le comité compétent est assisté du comité établi en vertu de l'article 39 du règlement (CE) no 318/2006.
Article 22
Mesures exceptionnelles à application territoriale limitée
Lorsqu'il apparaît que les conditions prévues pour l'adoption de mesures de sauvegarde bilatérales sont réunies dans un ou plusieurs États membres, la Commission peut, après avoir examiné les solutions alternatives, autoriser, à titre exceptionnel et conformément à l'article 134 du traité, l'application de mesures de surveillance ou de sauvegarde limitées à l'État membre ou aux États membres concernés si elle considère que de telles mesures appliquées à ce niveau sont plus appropriées que des mesures applicables à l'ensemble de la Communauté. Ces mesures doivent être strictement limitées dans le temps et perturber le moins possible le fonctionnement du marché intérieur.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS DE PROCÉDURE
Article 23
Adaptation aux évolutions techniques
Le présent règlement est modifié conformément à la procédure visée à l'article 24, paragraphe 3, afin d'apporter toute modification technique exigée en raison des différences entre le présent règlement et les accords signés avec application provisoire ou conclus conformément à l'article 300 du traité avec les régions ou États énumérés à l'annexe I.
Article 24
Comité
1. La Commission est assistée par le comité de mise en œuvre APE.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 3 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
3. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
4. La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
CHAPITRE VI
DISPOSITIONS FINALES
Article 25
Modifications
À l'article 1er du règlement (CE) no 1964/2005, le paragraphe 2 est supprimé.
Article 26
Abrogation
Les règlements (CE) no 2285/2002 et (CE) no 2286/2002 sont abrogés.
Article 27
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 20 décembre 2007.