31986L0362
L 221/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юли 1986 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури
(86/362/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че растениевъдството е от съществено значение за Общността;
като има предвид, че продукцията от тази дейност бива постоянно засягана от влиянието на вредни организми и плевели;
като има предвид необходимостта от защита на растенията и растителните продукти от тези организми с цел не само предотвратяване намаляване на добива или причиняване вреда на произвежданите култури, но и повишаване на селскостопанската производителност;
като има предвид, че един от най-важните методи за защита на растенията и растителните продукти от влиянието на тези вредни организми е използването на химически пестициди;
като има предвид обаче, че тези пестициди оказват не само благоприятен ефект върху растениевъдството, тъй като представляват токсични вещества или препарати с опасни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой такива пестициди и техните метаболити или разпадни продукти могат да окажат вредно въздействие върху потребителите на продукти от растителен произход;
като има предвид, че тези пестициди и замърсителите, които могат да ги съпровождат, могат да представляват опасност за околната среда;
като има предвид, че за да се справят с тази опасност, държавите-членки вече са определили максимално допустими количества на някои остатъци в и по зърнените култури;
като има предвид, че съществуващите различия между държавите-членки по отношение на максимално допустимите количества на пестицидни остатъци могат да допринесат за създаването на пречки в търговията, като по този начин възпрепятстват свободното движение на стоки в Общността;
като има предвид, че по тази причина следва да бъдат определени максимално допустими количества на някои активни вещества в зърнените култури, като тези количества следва да бъдат спазвани при пускането на такива продукти в обращение;
като има предвид освен това, че спазването на максимално допустимите количества ще осигури свободното движение на зърнените култури и надлежната здравна защита на потребителите;
като има предвид, че паралелно с това на държавите-членки следва да се осигури възможността да упълномощават мониторинга на количествата пестицидни остатъци в зърнените култури, произвеждани и консумирани на тяхна територия, посредством система за наблюдение и съответни мерки за осигуряване на защита, които да са равностойни на тези, произтичащи от постановените количества;
като има предвид, че в някои специални случаи, по-специално в случаите на летливи течни или газообразни средства за опушване, държавите-членки следва да бъдат упълномощени да разрешават по-високи от постановените количества за непредназначените за непосредствена консумация зърнени култури, при условие че се провежда надлежна проверка с цел да се осигури, че въпросните продукти не се предоставят на разположение на крайния потребител, докато тяхното съдържание на остатъци не падне под максимално допустимите количества;
като има предвид, че не е необходимо настоящата директива да се прилага за продукти, предназначени за износ в трети страни, за производството на нехранителни продукти или продукти за посев;
като има предвид, че на държавите-членки следва да се разреши временно да понижат постановените количества, в случай че те неочаквано се окажат опасни за човешкото здраве или за здравето на животните;
като има предвид, че в такива случаи е целесъобразно да се установява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че за да гарантират изпълнението на настоящата директива при пускането в оборот на въпросните продукти, държавите-членки следва да осигурят прилагането на подходящи контролни мерки;
като има предвид, че следва да бъдат въведени общностни методи за вземане на проби и провеждане на анализи, предназначени да бъдат ползвани поне като методи за справка;
като има предвид, че методите за вземане на проби и провеждане на анализи са предмет от техническо и научно естество и следва да бъдат определени посредством процедура, включваща тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че е целесъобразно държавите-членки да предоставят на Комисията годишни доклади с резултатите от приетите от тях контролни мерки с цел събирането на информация относно количествата на пестицидни остатъци за Общността като цяло;
като има предвид, че Съветът следва да преразгледа настоящата директива преди 30 юни 1991 г. с цел въвеждане на еднообразна система на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага, без да се засягат разпоредбите на Директива 74/63/ЕИО на Съвета от 17 декември 1973 г. относно фиксирането на максимално допустимите количества на нежелателни вещества и продукти във фуражите (4), последно изменена с Директива 86/354/ЕИО (5), за зърнените култури, посочени в приложение I, доколкото тези продукти могат да съдържат остатъци от пестицидите, посочени в приложение II.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива „пестицидни остатъци“ означава остатъци от пестицидите и техните метаболити, както и продуктите от разпад и реакции, посочени в приложение II, които са налице в или по продуктите, посочени в член 1.
2. По смисъла на настоящата директива „пускане в обращение“ означава предаването, срещу или без възнаграждение, на продуктите, посочени в член 1.
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че продуктите, посочени в член 1, не представляват опасност за човешкото здраве като резултат от наличието на пестицидни остатъци от момента на пускането им в оборот.
2. Държавите-членки не могат да забраняват или възпрепятстват пускането в обращение на тяхна територия на продуктите, посочени в приложение I, под предлог, че съдържат пестицидни остатъци, ако количеството на такива остатъци не надвишава максимално допустимите количества, посочени в приложение II.
Член 4
1. Държавите-членки постановяват, че продуктите, посочени в член 1, от момента на пускането им в обращение, не могат да съдържат количества на пестицидни остатъци, по-големи от посочените в приложение II.
2. Държавите-членки приемат всички необходими мерки, за да осигурят, най-малкото чрез вземане на проби за проверка, съблюдаването на максимално допустимите количества, установени в съответствие с параграф 1.
Член 5
1. В случай на продукти, посочени в член 1, различни от продуктите, внесени от трети страни или предназначени за други държави членки, държавите-членки могат, чрез дерогация от член 4, да продължат да прилагат системата за мониторинг на пестицидни остатъци, която вече е в сила на тяхна територия, заедно с всякакви други мерки с цел да се гарантира постигането на ефект, равностоен на установените в приложение II количества пестицидни остатъци, и за да се направи оценка на общото за тяхното население излагане на тези остатъци чрез храната, независимо от източника им. Такива мерки включват редовни представителни изследвания на количествата на тези пестицидни остатъци в типичната за населението храна.
2. Държавите-членки информират останалите държави-членки и Комисията за изпълнението на параграф 1.
Член 6
Държавите-членки могат да разрешат наличието в и по продуктите, посочени в член 1, на включените в част Б от приложение II пестицидни остатъци в по-големи от посочените в него количества, при условие че въпросните продукти не са предназначени за непосредствена консумация и че подходяща контролна система гарантира, че те не могат да бъдат достъпни за крайния потребител или консуматора, ако се доставят директно на последния, докато съдържанието на остатъци не падне под максимално допустимите количества, посочени в част Б. Те информират останалите държави-членки и Комисията относно приетите мерки. Тези мерки са приложими за всички продукти, които са обхванати от тях, независимо от произхода на продуктите.
Член 7
Държавите-членки изготвят доклад за Комисията всяка година преди 1 август относно резултатите от официалните проверки, мониторинга и другите мерки, приети през последната година съгласно член 4 и, когато е приложимо, член 5.
Член 8
1. Методите за вземане на проби и анализ, които са необходими за провеждане на проверките, мониторинга и други мерки, предвидени в член 4 и, когато е приложимо, член 5, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 12. Наличието на методи за анализ на Общността, предназначени за ползване в случаи на спор, не възпрепятства ползването от страна на държавите-членки на други научно валидни методи, способни да доведат до сравними резултати.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно ползването на други методи в съответствие с параграф 1.
Член 9
1. В случай че една държава-членка счете, че дадено фиксирано в приложение II максимално допустимо количество застрашава човешкото здраве и следователно налага вземането на спешни мерки, държавата-членка има правото временно да понижи количеството за своята територия. В такъв случай тя незабавно уведомява останалите държави членки и Комисията за взетите мерки, като прилага заявление с причините за последните.
2. При възникване на обстоятелствата, предвидени в параграф 1, съгласно установената в член 13 процедура, се решава дали предвидените в приложение II максимално допустими количества следва да бъдат променени. До вземане решение съгласно горепосочената процедура от страна на Съвета или Комисията, държавата-членка може да запази приетите и прилагани от нея мерки.
Член 10
Без да се засягат разпоредбите на член 9, изменения на максимално допустимите количества, установени в приложение II, като резултат на развитие в областта на научните и техническите познания, се приемат, като Съветът заседава при наличието на квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 11
Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, приема посредством директиви всеки нов списък от продукти или всеки нов списък от пестицидни остатъци в и по продуктите, посочени в член 1, и максималните стойности на тези остатъци.
Член 12
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния фитосанитарен комитет, наричан по-нататък „Комитетът“, от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на дадена държава-членка.
2. В рамките на Комитета претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище относно тези мерки в рамките на срока, определен от председателя, като взема предвид спешността на разглежданите мерки. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и осъществява незабавно мерките, когато те са в съответствие със становището на комитета. В случай че мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
В случай че след изтичането на срок от три месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 13
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на дадена държава-членка.
2. В рамките на Комитета претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище в следващите два дни. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и осъществява незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. Ако мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
В случай че след изтичането на срок от 15 дни от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 14
Настоящата директива не се прилага за продуктите, посочени в член 1, ако е възможно да се установи посредством съответните доказателства, че те са предназначени за:
a)
износ в трети страни;
б)
производство на нехранителни продукти;
в)
посев.
Член 15
С цел подобряване системата на Общността, въведена с настоящата директива, Съветът, въз основа на доклад от Комисията, по възможност съпроводен от подходящи предложения, преразглежда настоящата директива най-късно до 30 юни 1991 г.
Член 16
Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1986 година.
*****
DIRECTIVE DU CONSEIL
du 24 juillet 1986
concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les céréales
(86/362/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 43 et 100,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis de l'Assemblée (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant que la production végétale occupe une place très importante dans la Communauté;
considérant que le rendement de cette production est constamment affecté par des organismes nuisibles et des mauvaises herbes;
considérant que la protection des végétaux et des produits végétaux contre les effets de ces organismes est absolument essentielle, non seulement pour éviter une diminution du rendement ou un préjudice aux produits récoltés mais aussi pour accroître la productivité de l'agriculture;
considérant que l'utilisation de pesticides chimiques constitue un des moyens les plus importants pour protéger les végétaux et les produits végétaux des effets des organismes nuisibles;
considérant cependant que ces pesticides n'ont pas seulement des répercussions favorables sur la production végétale, étant donné qu'il s'agit, en général, de substances toxiques ou de préparations à effets secondaires dangereux;
considérant qu'un grand nombre de ces pesticides et de leurs produits de métabolisation ou de dégradation peuvent avoir des effets nocifs pour les consommateurs de produits végétaux;
considérant que ces pesticides et leurs contaminants éventuels peuvent représenter un danger pour l'environnement;
considérant que, pour faire face à ces dangers, plusieurs États membres ont déjà fixé des teneurs maximales pour certains résidus de pesticides sur et dans les céréales;
considérant que l'existence de disparités entre les États membres en ce qui concerne les teneurs maximales admissibles en résidus de pesticides peut contribuer à créer des obstacles aux échanges et dès lors entraver la libre circulation des marchandises à l'intérieur de la Communauté;
considérant que, pour cette raison, il y a lieu de fixer dans une première étape des teneurs maximales pour certaines substances actives dans les céréales, qui doivent être respectées lors de la mise en circulation de ces produits;
considérant, en outre, que le respect des teneurs maximales permettra d'assurer la libre circulation des marchandises et une bonne protection de la santé des consommateurs;
considérant que, en même temps, il conviendrait d'autoriser les États membres à contrôler les teneurs en résidus de pesticides dans les céréales produites et consommées sur leur territoire, grâce à un système de surveillance et à des mesures connexes permettant d'assurer un effet de protection équivalant à celui résultant de l'application des teneurs maximales fixées;
considérant que, dans des cas particuliers, notamment dans celui de produits de fumigation liquides volatiles ou gazeux, il convient d'autoriser les États membres à admettre, pour les céréales qui ne sont pas destinées à la consommation immédiate, des teneurs maximales plus élevées que celles qui sont prévues s'il est garanti, par un contrôle approprié, que ces produits ne sont mis à la disposition de l'utilisateur final ou du consommateur que lorsque leur teneur en résidus n'excède plus les teneurs maximales admissibles;
considérant qu'il n'est pas nécessaire d'appliquer la présente directive aux produits destinés à l'exportation vers les pays tiers pour la fabrication de produits autres que les denrées alimentaires ou pour l'ensemencement;
considérant qu'il conviendrait d'autoriser les États membres à réduire temporairement les teneurs fixées si ces dernières se révèlent inopinément dangereuses pour la santé humaine ou animale;
considérant qu'il est approprié, dans ce cas, d'instaurer une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein du comité phytosanitaire permanent;
considérant que, pour garantir le respect des dispositions de la présente directive lors de la mise en circulation des produits concernés, les États membres doivent prévoir des mesures de contrôle appropriées;
considérant qu'il conviendrait de fixer des méthodes communautaires de prélèvement d'échantillons et d'analyse qui tiendront lieu au moins de méthodes de référence;
considérant que les méthodes de prélèvement d'échantillons et d'analyse entrent dans le domaine des questions techniques et scientifiques et devraient dès lors être fixées selon une procédure instaurant une coopération étroite entre les États membres et la Commission au sein du comité phytosanitaire permanent;
considérant qu'il est approprié que les États membres communiquent chaque année à la Commission un rapport sur les résultats de leurs mesures de contrôle de manière à permettre la collecte d'informations sur les teneurs en résidus de pesticides au niveau de la Communauté dans son ensemble;
considérant que le Conseil devrait réexaminer la présente directive au plus tard le 30 juin 1991, en vue de mettre en place un système communautaire uniforme,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La présente directive s'applique, sans préjudice de la directive 74/63/CEE du Conseil, du 17 décembre 1973, concernant la fixation de teneurs maximales pour les substances et produits indésirables dans les aliments des animaux (1), modifiée en dernier lieu par la directive 86/354/CEE (2), aux produits énumérés à l'annexe I, pour autant que ces produits sont susceptibles de contenir des résidus de pesticides cités à l'annexe II.
Article 2
1. Au sens de la présente directive, on entend par « résidus de pesticides » les reliquats de pesticides, ainsi que de leurs produits de métabolisation, de dégradation ou de réaction énumérés à l'annexe II, qui sont présents sur ou dans les produits visés à l'article 1er.
2. Au sens de la présente directive, on entend par « mise en circulation » toute remise à titre onéreux ou gratuit des produits visés à l'article 1er.
Article 3
1. Les États membres veillent à ce que les produits visés à l'article 1er ne présentent, dès leur mise en circulation, aucun danger pour la santé humaine dû à la présence de résidus de pesticides.
2. Les États membres ne peuvent interdire ou entraver la mise en circulation sur leur territoire des produits visés à l'article 1er en raison de la présence de résidus de pesticides si la quantité de ces résidus n'excède pas les teneurs maximales fixées à l'annexe II.
Article 4
1. Les États membres prescrivent que les produits visés à l'article 1er ne peuvent contenir, dès leur mise en circulation, des teneurs en résidus de pesticides dépassant les teneurs maximales fixées à l'annexe II.
2. Les États membres prennent toutes les dispositions nécessaires pour s'assurer, par des contrôles effectués au moins par sondages, du respect des teneurs maximales fixées conformément au paragraphe 1.
Article 5
1. Dans le cas des produits énumérés à l'article 1er, autres que ceux qui ont été importés d'un pays tiers ou qui sont destinés à un autre État membre, les États membres peuvent, par dérogation à l'article 4, continuer à appliquer un système déjà en vigueur sur leur territoire permettant de surveiller la présence de résidus de pesticides et prendre conjointement toutes autres mesures afin d'assurer qu'un effet équivalent aux teneurs en résidus de pesticides fixées à l'annexe II est atteint et pour évaluer l'exposition diététique totale de leur population à ces résidus, quelles que soient leurs sources. De telles mesures comprennent des enquêtes régulières et représentatives sur les teneurs de ces résidus de pesticides dans des régimes alimentaires types.
2. Les États membres informent les autres États membres et la Commission de toute application du paragraphe 1.
Article 6
Les États membres peuvent autoriser la présence sur et dans les produits visés à l'article 1er des résidus de pesticides énumérés à la partie B de l'annexe II en quantités plus élevées que celles qui y sont fixées si ces produits ne sont pas destinés à la consommation immédiate et s'il est garanti, par un contrôle approprié, qu'ils ne peuvent être mis à la disposition de l'utilisateur final ou du consommateur lorsqu'ils sont livrés directement à celui-ci, que lorsque les teneurs en résidus n'excèdent plus les teneurs maximales fixées à la partie B. Ils informent les autres États membres et la Commission des mesures prises. Ces mesures sont applicables à tous les produits qui y sont visés, quelle que soit leur origine.
Article 7
Les États membres communiquent à la Commission, avant le 1er août de chaque année, un rapport sur les résultats des contrôles officiels, la surveillance exercée et les autres mesures prises selon les dispositions de l'article 4 et, le cas échéant, l'article 5 au cours de l'année précédente.
Article 8
1. Les méthodes de prélèvement d'échantillons et les méthodes d'analyse nécessaires au contrôle, à la surveillance et aux autres mesures prévues à l'article 4 et, le cas échéant, à l'article 5 sont déterminées selon la procédure prévue à l'article 12. L'existence des méthodes d'analyse communautaires, à utiliser en cas de contestation, n'exclut pas l'usage par les États membres d'autres méthodes scientifiquement valables permettant d'atteindre des résultats comparables.
2. Les États membres communiquent aux autres États membres et à la Commission les autres méthodes utilisées conformément au paragraphe 1.
Article 9
1. Lorsqu'un État membre estime qu'une teneur maximale fixée à l'annexe II présente un danger pour la santé humaine et exige de ce fait une action rapide, cet État membre peut la réduire provisoirement pour son territoire. Dans ce cas, il communique sans délai aux autres États membres et à la Commission les mesures prises, accompagnées d'un exposé des motifs.
2. Si la situation prévue au paragraphe 1 se présente, il est décidé, selon la procédure prévue à l'article 13, si les teneurs maximales fixées à l'annexe II doivent être modifiées. Aussi longtemps qu'aucune décision n'a été arrêtée soit par le Conseil, soit par la Commission, selon la procédure précitée, l'État membre peut maintenir les mesures qu'il a mises en application.
Article 10
Sans préjudice de l'article 9, les modifications des teneurs maximales fixées à l'annexe II en raison de l'évolution des connaissances scientifiques ou techniques sont arrêtées par le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission.
Article 11
Le Conseil, statuant à l'unanimité sur proposition de la Commission, arrête, par voie de directives, toute nouvelle liste de produits ou toute nouvelle liste de résidus de pesticides sur et dans les produits visés à l'article 1er, ainsi que leurs teneurs maximales.
Article 12
1. Dans les cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité phytosanitaire permanent, ci-après dénommé « comité », est saisi sans délai par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande d'un État membre.
2. Au sein du comité, les voix des États membres sont affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. Le représentant de la Commission soumet un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ces mesures dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence des questions soumises à examen. Il se prononce à la majorité de cinquante-quatre voix.
4. La Commission arrête les mesures et les met immédiatement en application, lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Si elles ne sont pas conformes à l'avis du comité ou en l'absence d'avis, la Commission soumet aussitôt au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil arrête les mesures à la majorité qualifiée.
Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la date à laquelle il a été saisi, le Conseil n'a pas arrêté de mesures, la Commission arrête les mesures proposées, sauf dans le cas où le Conseil s'est prononcé à la majorité simple contre lesdites mesures.
Article 13
1. Dans le cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité est saisi sans délai par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande d'un État membre.
2. Au sein du comité, les voix des États membres sont affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. Le représentant de la Commission soumet un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ces mesures dans un délai de deux jours. Il se prononce à la majorité de cinquante-quatre voix. 4. La Commission arrête les mesures et les met immédiatement en application, lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Si elles ne sont pas conformes à l'avis du comité ou en l'absence d'avis, la Commission soumet aussitôt au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil arrête les mesures à la majorité qualifiée.
Si, à l'expiration d'un délai de quinze jours à compter de la date à laquelle il a été saisi, le Conseil n'a pas arrêté de mesures, la Commission arrête les mesures proposées, sauf dans le cas où le Conseil s'est prononcé à la majorité simple contre lesdites mesures.
Articles 14
La présente directive ne s'applique pas aux produits visés à l'article 1er lorsqu'il est prouvé, au moins par une indication appropriée, qu'ils sont destinés:
a) à l'exportation vers des pays tiers;
b) à la fabrication de produits autres que les denrées alimentaires;
c) à l'ensemencement.
Article 15
En vue de parfaire le régime communautaire établi par la présente directive, le Conseil, sur la base d'un rapport de la Commission accompagné, le cas échéant, de propositions appropriées, réexamine, au plus tard le 30 juin 1991, la présente directive.
Article 16
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 30 juin 1988. Ils en informent immédiatement la Commission.
Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 17
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 24 juillet 1986.