32003D0020
L 008/35
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 декември 2002 година
относно прилагането на член 6 от Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО на Съвета и 88/357/ЕИО
(нотифицирано под № С(2002) 5304)
(текст от значение за ЕИП)
(2003/20/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (1) на Съвета, и по-специално член 6, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2000/26/ЕО (Четвърта директива за автомобилното застраховане) създава специални разпоредби, приложими по отношение на пострадалите лица, пребиваващи в държава-членка, които имат право на обезщетение за всички вреди в резултат от злополуки, настъпили в държава-членка, различна от държавата-членка по пребиваване на увреденото лице, или в трета страна, чиято национална застрахователна служба се е присъединила към системата „зелена карта“, когато съответните злополуки са причинени от използване на превозни средства, които обичайно са базирани в една държава-членка.
(2)
По смисъла на член 6, параграф 1 и на член 10, параграф 3 на Четвъртата директива, всяка държава-членка създава или одобрява, преди 20 януари 2002 г. един орган по обезщетяване, отговарящ за предоставяне на компенсации, в случай че застрахователното предприятие не е определило представител или очевидно отлага изплащането. Освен това, съгласно член 7, увредената страна има право да подаде искане за обезщетяване до органа по обезщетяването на държавата-членка, където тя пребивава, ако не е възможно идентифицирането на превозното средство, или ако в срок от два месеца след злополуката не е възможно да се идентифицира застрахователното предприятие.
(3)
В съответствие с разпоредбите на член 6, параграф 2 на Четвъртата директива, органът по обезщетяването, който е обезщетил пострадалото лице в държавата-членка, където то пребивава, има право да поиска възстановяването на сумата, изплатена като обезщетение от органа по обезщетяването в държавата-членка, където е установено застрахователното предприятие, което е издало полицата на предполагаемата задължена страна.
(4)
По силата на член 6, параграф 3, буква а) на Четвърта директива, член 6 от Четвърта директива има ефект, след като бъде сключено споразумение между органите по обезщетяването, създадени или одобрени от държавите-членки, което да определи техните задачи и техните задължения и реда за възстановяването на изплатените суми.
(5)
Всички държави-членки са определили органи по обезщетяването, отговорни за обезщетяването на пострадалите лица в случаите, посочени в член 1 на Четвърта директива за автомобилното застраховане, в съответствие с член 6. По силата на тази разпоредба, на 29 април 2002 г. в Брюксел беше сключено споразумение между органите по обезщетяването, съобщено на Комисията с писмо с дата 19 юли 2002 г., в срока, определен в член 10 параграф 3 на цитираната директива.
(6)
Член 6, параграф 3, буква б), приканва Комисията да определи датата, от която член 6 на Четвъртата директива влиза в сила и Комисията вече е установила, след допитване до Комитета по застраховането, че такова споразумение е било сключено.
(7)
В съответствие с член 10, параграф 1 на Четвъртата директива за автомобилното застраховане, държавите-членки прилагат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с цитираната директива, най-късно до 20 януари 2003 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 6 на Директива 2000/26/ЕО влиза в сила, считано от 20 януари 2003 година.
Член 2
Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, взети в приложение на настоящото решение.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 декември 2002 година.
Décision de la Commission
du 27 décembre 2002
relative à l'application de l'article 6 de la directive 2000/26/CE du Parlement européen et du Conseil concernant le rapprochement des législations des États membres relatives à l'assurance de la responsabilité civile résultant de la circulation des véhicules automoteurs et modifiant les directives 73/239/CEE et 88/357/CEE du Conseil
[notifiée sous le numéro C(2002) 5304]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2003/20/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la directive 2000/26/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 mai 2000 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives à l'assurance de la responsabilité civile résultant de la circulation des véhicules automoteurs et modifiant les directives 73/239/CEE et 88/357/CEE du Conseil(1), et notamment son article 6, paragraphe 3, point b),
considérant ce qui suit:
(1) La directive 2000/26/CE (quatrième directive sur l'assurance automobile) fixe des dispositions particulières applicables aux personnes lésées résidant dans un État membre et ayant droit à une indemnisation pour tout préjudice résultant d'accidents survenus dans un État membre autre que l'État membre de résidence de la personne lésée ou dans un pays tiers dont le bureau national d'assurance a adhéré au régime de la carte verte, lorsque les accidents en question sont causés par la circulation de véhicules assurés et stationnés de façon habituelle dans un État membre.
(2) Aux termes de l'article 6, paragraphe 1, et de l'article 10, paragraphe 3, de la quatrième directive, chaque État membre crée ou agrée, avant le 20 janvier 2002, un organisme d'indemnisation chargé d'indemniser les personnes lésées au cas où l'entreprise d'assurance n'a pas désigné de représentant ou retarde manifestement le règlement. En outre, conformément à l'article 7, la personne lésée peut présenter une demande d'indemnisation à l'organisme d'indemnisation de l'État membre où elle réside si l'identification du véhicule n'est pas possible ou si, dans un délai de deux mois après l'accident, il est impossible d'identifier l'entreprise d'assurance.
(3) Conformément aux dispositions de l'article 6, paragraphe 2, de la quatrième directive, l'organisme d'indemnisation qui a indemnisé la personne lésée dans l'État membre où elle réside a le droit de demander à l'organisme d'indemnisation de l'État membre où est situé l'établissement de l'entreprise d'assurance qui a produit le contrat de la partie responsable présumée le remboursement de la somme payée à titre d'indemnisation.
(4) En vertu de l'article 6, paragraphe 3, point a), de la quatrième directive, l'article 6 de la quatrième directive prend effet après qu'un accord a été conclu entre les organismes d'indemnisation créés ou agréés par les États membres qui définit leurs tâches et leurs obligations et les modalités de remboursement.
(5) Tous les États membres ont désigné les organismes d'indemnisation chargés d'indemniser les personnes lésées dans les cas visés à l'article 1er de la quatrième directive sur l'assurance automobile, conformément à son article 6. En vertu de cette disposition, un accord entre les organismes d'indemnisation a été conclu le 29 avril 2002 à Bruxelles et notifié à la Commission par lettre datée du 19 juillet 2002, dans le délai fixé à l'article 10, paragraphe 3, de ladite directive.
(6) L'article 6, paragraphe 3, point b), invite la Commission à fixer la date à compter de laquelle l'article 6 de la quatrième directive prend effet, et la Commission a déjà établi, après consultation du comité des assurances, qu'un tel accord a été conclu.
(7) Conformément à l'article 10, paragraphe 1, de la quatrième directive sur l'assurance automobile, les États membres appliquent les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à ladite directive avant le 20 janvier 2003,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L'article 6 de la directive 2000/26/CE prend effet à compter du 20 janvier 2003.
Article 2
Les États membres informent la Commission des mesures prises en application de la présente décision.
Article 3
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 27 décembre 2002.