РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 270/2007 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1973/2004 за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дялове IV и IVa от същия регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена на угар за целите на производството на сурови материали
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за изменение на регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (1), и по-специално член 145 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 на Комисията (2) се предвижда докладването на някои данни на Комисията. По отношение на помощта за тютюна докладът, отнасящ се до индикативния размер на помощта, се изисква за годината на прибирането на реколтата, а не за следващата година, както се посочва в буква г) от споменатия член, който съответно трябва да бъде изменен.
(2)
По отношение на плащания по видове култури, определени за памука, докладите до Комисията, изисквани по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 и по член 171аи, параграф 3 от същия регламент, са излишни. Следователно член 171аи, параграф 3 трябва да бъде заличен.
(3)
В съответствие с член 71a, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (3), държавите-членки са задължени да вземат предвид прилагането на намаления или изключения, които да важат за индивидуални заявления за подпомагане при определянето на коефициент на намаление, който да се прилага в случаите, когато се надвишават бюджетните тавани, определени за някои схеми за подпомагане.
(4)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда определянето на някои коефициенти на намаление до 15 ноември на дадена година. Общият ефект от намаленията и изключенията, които трябва да бъдат приложени за индивидуалните заявления за подпомагане, не е необходимо да бъде известен на държавите-членки до посочената дата. Още повече, няма нужда от определяне на тези коефициенти до тази дата.
(5)
Освен това опитът показва, че определянето на допълнителни коефициенти на намаление, изисквани по член 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, често е трудно за изпълнение в срок до 15 ноември на съответната година. При положение че няма особена нужда от определянето на тези коефициенти на такъв ранен етап и че е достатъчно данните да се докладват на Комисията до 31 януари на следващата година, но във всеки случай преди отпускането на плащанията, член 4 следва да бъде съответно изменен. Това изменение има отражение върху членове 3, 61, 69, 171бб, приложения III и VI към посочения регламент, които следователно следва също да бъдат изменени.
(6)
В доклада от Комисията до Съвета относно прегледа на помощта за енергийните култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се подчертава необходимостта от повишаването на привлекателността на тази помощ за земеделските производители и за преработвателите на земеделска продукция. Затова правилата за изпълнение, установени в глава 8 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, следва да бъдат опростени.
(7)
Системата за гаранциите гарантира, че суровите материали, отглеждани в райони, които се възползват от помощи за енергийни култури, предоставени на изкупвачите или на първите преработватели, в крайна сметка ще бъдат преработени в енергия. Изглежда, обаче, е подходящо да се позволи на държавите-членки да заменят системата на гаранциите с алтернативна система на одобрения за операторите, имаща за цел да гарантира същата степен на ефективност. Такива оператори, получили разрешение, би трябвало да спазват минималните изисквания и биха били санкционирани в случай на неспазване на задълженията си съгласно подробните правила, които трябва да бъдат определени на национално равнище от компетентните органи.
(8)
Договорното задължение е ефикасен начин да се гарантира, че земеделските производители, кандидатстващи за помощи за енергийни култури, в крайна сметка ще доставят тези сурови материали на изкупвачите или на преработвателя. Тъй като, обаче, многогодишните култури (дървесни култури с кратък цикъл на ротация) не могат да бъдат добивани през първата/първите година/и от засаждането, договорното задължение трябва да се прилага само от годината на първия добив.
(9)
За изчисляването на минималното количество сурови материали, които трябва да бъдат доставени от земеделския производител, трябва да се използват представителни добиви, за да се гарантира, че съответните площи се използват за енергийни цели. За някои сурови материали обаче не е възможна каквато и да е злоупотреба поради специфичния им характер и затова определянето на представителен добив не е необходимо.
(10)
Задължението за доставянето на всички сурови материали, добити в съответните площи, не позволява замяната на добитите сурови материали с равностойно количество на същия суров материал. За едногодишните култури това задължение не е необходимо и трябва да бъде премахнато, правейки по този начин прилагането на схемата по-гъвкаво, без да се застрашава основната ѝ цел.
(11)
Уместно е да се предвиди, че когато е възможно, докладите до плащащата агенция от страна на земеделския производител и от изкупвачите или първия преработвател трябва да се изготвят по такъв начин, че да се избегне дублирането.
(12)
В член 25 от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се предвижда възможността държавите-членки да позволяват на земеделските производители да използват сурови материали от тяхното собствено стопанство за енергийни цели. С цел по-голяма яснота и прозрачност и вземайки предвид специфичните особености на този вариант, уместно е да се въведат специални правила, приложими за този случай.
(13)
За зърнени и маслодайни култури, използвани в стопанството, изрично се изисква денатурирането на продукцията в съответствие с член 25, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1973/2004. Вземайки предвид възможния ограничен обем на такова производство и техническите трудности, свързани с подобен процес, би било уместно да се остави на държавата-членка да определи подходящите мерки и проверки. Този подход трябва също да бъде разширен, така че да обхване определянето на количествата добити сурови материали.
(14)
В съответствие с член 24, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изисква първите преработватели и изкупвачите, избиращи да заменят суровите материали и междинните продукти или страничните продукти с техните еквивалентни количества, да информират за това компетентните органи. Освен това съгласно посочената разпоредба трябва да се осигури обмен на информация между националните органи на държавите-членки, в случай че такива транзакции засягат различни държави-членки, така че да има достатъчна информация за такива транзакции на разположение на националните органи на държавите-членки. Затова задължението за използването на формуляр T5, предвидено в членове 37 и 38 от същия регламент, не е необходимо и трябва да бъде премахнато.
(15)
За да се хармонизират правилата при свързаните с площта схеми за подпомагане и за опростяване на управлението и контрола на кандидатстването за помощ, характеристиките, упоменати в актовете, изброени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1782/2003 или които са част от добрите селскостопански и екологични условия, както са посочени в член 5 и приложение IV към посочения регламент, следва да важат за всички свързани с площта схеми за помощ, включително схеми за единно плащане на единица площ. Затова член 30, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004 също следва да се прилага за тази схема.
(16)
Информацията относно дохода в рамките на плащането за култури в обработваема земя е необходима, за да се направи прогноза за разходите. Освен това в член 104 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 се установяват диференцирани добиви за изчисляването на помощта в случаите, когато царевицата се третира или не се третира отделно. Ето защо приложение IX към Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде адаптирано.
(17)
Следователно Регламент (ЕО) № 1973/2004 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Тъй като измененията, предвидени в настоящия регламент, се отнасят за заявленията за подпомагане, които ще бъдат представени през 2007 г., настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2007 г. Поради административни ограничения обаче някои изменения следва да се прилагат от 1 януари 2008 г.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по преките плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1973/2004 се изменя, както следва:
1)
Член 3, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
добавя се следната буква б)а:
„б)a
до 15 октомври след края на годината, за която е отпусната помощта, цялата информация, необходима за оценяване на помощта за енергийни култури, и по-специално:
-
броя на молбите,
-
площите, отговарящи на всеки от видовете суров материал,
-
количествата на всеки вид суров материал и получения краен продукт.“;
б)
буква в) се изменя, както следва:
i)
встъпителната фраза се заменя със следния текст:
„най-късно до 31 януари на следващата година:“;
ii)
точка iii) се заменя със следния текст:
„iii)
общото определено количество в случаите на допълнителни плащания на производители на млечни продукти, предвидени в член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.“;
в)
буква г) се заменя със следния текст:
„г)
най-късно до 31 март на годината на добива индикативният размер на помощ на кг в случаите на помощ за тютюн, предвидена в член 110й от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по групи сортове тютюн, както са изброени в приложение XXV към настоящия регламент, и когато е приложимо, по категория на качеството;“.
2)
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Коефициентът на намаление на площите в случаите, посочени в член 75, член 78 параграф 2, членове 82, 85, член 89, параграф 2, членове 98 и 143 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или на количествата с обективните критерии в случая, посочен в член 95, параграф 4 от посочения регламент, се определя преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година въз основа на данните, докладвани в съответствие с член 3, параграф 1, букви б), б)a и в) от настоящия регламент.“
3)
Глава 8 се заменя със следния текст:
„ГЛАВА 8
ПОМОЩИ ЗА ЕНЕРГИЙНИ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Дефиниции
Член 23
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, което кандидатства за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който култивира площите, посочени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, с оглед на получаването на помощта, заложена в посочения член;
б)
„помощ“ означава помощта за енергийни култури, предвидена в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
„енергиен продукт“ означава някой от енергийните продукти, посочен в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
г)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали освен кандидатстващите лица, използващи сурови материали в стопанството, което предприема първата преработка на същите с оглед на получаване на един или повече от продуктите, посочени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
д)
„изкупвач“ означава всяко лице, което подписва договор с дадено кандидатстващо лице, както е посочено в член 25, и което закупува за своя сметка суровите материали, които са изброени в член 24, параграф 1 и които са предназначени за целите, предвидени в член 88, втори параграф от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
РАЗДЕЛ 2
Използване на сурови материали
Член 24
Използване на сурови материали
1. Всеки селскостопански суров материал може да бъде отглеждан на площите, обхванати от помощта, при условие че е предназначен главно за използване в производството на енергийни продукти съгласно условията, постановени в параграфи от 2 до 8.
2. Захарно цвекло може да бъде произвеждано на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт се използва в производството на енергийни продукти и че всеки съпътстващ продукт или страничен продукт, съдържащ захар, се използва в съответствие с Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (4).
3. За конопа се прилагат член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (5) и член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
4. Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от помощта, когато тези материали създават трудности от гледна точка на контрола, общественото здравеопазване, околната среда, наказателното право или при наличието на намален процент крайни енергийни продукти.
5. За всеки суров материал държавите-членки могат да определят минимална обработваема площ.
6. Икономическата стойност на енергийните продукти, получени от преработката на суровите материали, следва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за друго използване и получени посредством тази преработка, както е определено от метода за оценяване, изложен в член 38, параграф 6 от настоящия регламент.
7. Чрез дерогация от параграф 6 соя може да се произвежда на площите, посочени в параграф 1, при условие че всеки междинен продукт с изключение на брашно от соя се използва в производството на енергийни продукти.
8. Енергийни продукти се получават най-много от третия поред преработвател.
РАЗДЕЛ 3
Договор
Член 25
Договор
1. Производството на сурови материали, посочено в член 24, се обхваща от договор в съответствие с член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 съгласно условията, изложени в настоящата глава.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за годините преди първия добив на реколта от растителни култури, различни от едногодишни култури, кандидатстващите лица могат да се задължат с писмена декларация да засадят през съответната година и да използват суровите материали, които ще бъдат добити, за производството на енергийни продукти. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всичките съответни сурови материали и площта, засадена с всеки вид;
б)
годината, в която се предвижда първият добив.
3. В подкрепа на единното заявление и до датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи копие от договора, сключен с изкупвач или първи преработвател, или когато е подходящо - декларацията, посочена в параграф 2.
Държавите-членки могат да решат, че договорът може да бъде сключен само между кандидатстващото лице и първия преработвател.
Държавите-членки могат да изискват кандидатстващите лица да сключат по един договор за всеки суров материал.
4. Кандидатстващите лица гарантират, че договорът определя най-малко следното:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите, засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките на предвидените (очакваните) количества сурови материали;
д)
ангажимент от страна на земеделския производител да изпълни задължението си в съответствие с член 27, параграф 1;
е)
ангажимент от страна на първия преработвател или изкупвача да използва суровите материали в съответствие с настоящата глава.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви, доставка на суровите материали и количества, които следва да бъдат доставени
Член 26
Представителни добиви
1. Всяка година държавите-членки в съответния срок, като използват подходяща процедура, определят представителни добиви, които трябва да бъдат получени за всеки вид суров материал, и уведомяват за това засегнатите кандидатстващи лица.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да решат да не определят представителни добиви за растителни култури, различни от едногодишни култури. В този случай, когато контролът, предвиден в член 27, параграф 1, втора алинея, показва риск от неспазване на задължението за доставяне на всичките добити сурови материали, държавите-членки, използвайки подходяща процедура, определят представителните добиви за културите, които са засегнати от този риск.
Член 27
Доставка на суровите материали и количествата, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица доставят на изкупвача или на първия преработвател:
а)
количествата сурови материали, най-малкото равни на представителния добив;
б)
всички сурови материали, получени от културите, за които държавите-членки са решили да използват възможността, предвидена в член 26, параграф 2.
Държавите-членки въвеждат подходящи мерки за контрол, за да осигурят спазването на задължението за доставяне на всички сурови материали, предвидени в първата алинея, буква б).
2. Кандидатстващите лица или изкупвачите, или първите преработватели декларират пред компетентния орган доставката на суровите материали с писмена декларация, подписана от изкупвача или от първия преработвател и от кандидатстващото лице. Декларацията съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на доставката;
б)
количествата, доставени от всеки вид.
3. Изкупвачите или първите преработватели приемат доставката на суровите материали, както е посочено в параграф 1, и гарантират, че еквивалентно количество от такива сурови материали се използва в Общността за производството на един или повече енергийни продукти.
4. Изкупвачите доставят на първия/те преработвател/и еквивалентно количество от всичките сурови материали, приети от кандидатстващите лица.
5. Първият преработвател може да използва еквивалентно количество от суровите материали, междинните продукти или страничните продукти за производството на един или повече енергийни продукти.
В случая, посочен в първата алинея, или когато изкупвачът продава еквивалентно количество от добитите сурови материали, първият преработвател или изкупвачът информира съответно компетентния орган, при който е дадена гаранцията, посочена в член 31, или в случай на прилагането на член 37 - компетентния орган, отговарящ за одобрението на съответния изкупвач или първи преработвател. Когато такова еквивалентно количество се използва в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се добиват суровите материали, компетентните органи на съответните държави-членки се информират взаимно за подробностите за такива транзакции.
6. В съответствие с националните разпоредби, регулиращи договорните взаимоотношения, първият преработвател може да делегира на трето лице изкупуването на суровите материали от земеделския производител, кандидатствал за помощта. Първият преработвател остава единствено отговорен по отношение на задълженията, изложени в настоящата глава.
Член 28
Изключителни обстоятелства
В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган, спазвайки процедурата, установена в член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че поради изключителни обстоятелства то няма да има възможност да предостави цялото количество или част от количеството суров материал, посочено в договора, упоменат в член 25. Компетентният орган, след като получи достатъчно доказателства за наличието на такива обстоятелства, може да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат доставени на изкупвача или на първия преработвател.
РАЗДЕЛ 5
Условия за плащане на помощта
Член 29
Плащане
1. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в член 30 от настоящия регламент, помощта се плаща само когато:
а)
копие от договора е депозирано при компетентния орган в съответствие с член 25;
б)
гаранцията, предвидена в член 31, е предоставена, с изключение на случая, когато е приложен член 37;
в)
декларацията, предвидена в член 27, параграф 2, е представена на компетентния орган;
г)
компетентният орган е проверил, че условията, изложени в членове 25 и 27, са изпълнени по отношение на всяко заявление.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засягат намаленията и изключенията, предвидени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и санкциите, предвидени в член 30 от настоящия регламент, помощта по отношение на годините преди първия добив за растителни култури, различни от едногодишни култури, се плаща, при условие че декларацията, посочена в член 25, параграф 2, е представена на компетентния орган и че компетентният орган е проверил спазването на член 25, параграф 2.
Член 30
Санкции в случай на невярна декларация за доставка
Когато по време на контрола се разкрие, че декларация за доставка, както е предвидена в член 27, параграф 2, е умишлено фалшифицирана, кандидатстващото лице губи правото си на помощ. Ако помощта вече е платена, тя се възстановява в съответствие с разпоредбите на член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004. За растителни култури, различни от едногодишни култури, извършените вече плащания подлежат на възстановяване до последното правомерно плащане.
РАЗДЕЛ 6
Задължения за изкупвачите и първите преработватели
Член 31
Гаранции
1. Изкупвачите или първите преработватели депозират при своите компетентни органи гаранция, както е предвидено в параграф 2, до крайния срок на въпросната година за измененията на въпросните заявления за плащане в съответната държава-членка, както е посочено в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004. Държавите-членки обаче могат да се откажат от изискването за гаранция в рамките на условията, определени в член 5 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (6).
2. Гаранциите, които ще бъдат депозирани по отношение на всеки суров материал, се изчисляват, като се умножи сумата от всички площи, обхванати от договора, подписан от съответния изкупвач или първи преработвател, и използвани за производството на този суров материал по ставка от 60 EUR на хектар.
3. В случая на производство на растителни култури, различни от едногодишни култури, обаче следва да бъдат депозирани гаранции по отношение само на годината на първия добив и същите остават валидни за следващите години за срока на валидност на договора.
4. Когато договорите са изменени в съответствие с член 28, дадените гаранции съответно се коригират.
5. Без да се накърняват членове от 20 до 24 от Регламент (ЕИО) № 2220/85, когато гаранцията е депозирана от изкупвача, тя се освобождава веднага щом въпросните сурови материали са доставени на първия преработвател, при условие че компетентният орган на изкупвача има доказателство, че първият преработвател е депозирал равностойна гаранция при неговия компетентен орган. В случая на първата преработка в държава-членка, прилагаща разпоредбите на член 37, гаранцията, депозирана от изкупвача, се освобождава веднага щом въпросните сурови материали се доставят на одобрения първи преработвател.
Член 32
Главни, вторични и подчинени изисквания за изкупвачите и преработвателите
1. По смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 следните задължения представляват главно изискване:
а)
задължението за изкупвачите да доставят общите количества сурови материали на първия преработвател, както е предвидено в член 27, параграф 4;
б)
задължението за първите преработватели да преработят най-малкото количествата сурови материали, определени в съответствие с член 27, параграф 1, до крайните продукти, посочени в договора;
в)
задължението за първите преработватели, отнасящо се до икономическата стойност на енергийните продукти, получени посредством преработването на суровите материали, посочени в член 24, параграф 6.
2. Задължението за първите преработватели да преработят суровите материали до 31 юли на втората година, следваща тази на добиването, представлява вторично изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
3. Следните задължения представляват подчинени изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
за изкупвачите и за първите преработватели:
i)
задължението да приемат доставката на съответните количества сурови материали, както са доставени от кандидатстващите лица в съответствие с член 27, параграф 3;
ii)
задължението да подпишат декларацията за доставка, посочена в член 27, параграф 2;
б)
за първите преработватели - задължението, когато е приложимо, да депозират гаранция в срока, определен в член 31, параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 задължението за изкупвача или за първия преработвател да приемат или улеснят проверките на място, извършвани от компетентните органи, или да предоставят отчетните данни, посочени в член 38 от настоящия регламент, представлява главно изискване.
РАЗДЕЛ 7
Специални правила за използването на сурови материали в стопанството
Член 33
Използване на сурови материали в стопанството
1. Независимо от член 25, параграф 1 държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват горски дървесни култури с кратък цикъл на ротация, които се покриват от кодове по КН ex 0602 90 41, или всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били добити:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство;
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, обхванат от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство всички добити сурови материали.
2. Когато се прилага параграф 1 от настоящия член, член 25 не се прилага. До датата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, и в подкрепа на единното заявление кандидатстващите лица представят на своите компетентни органи писмена декларация, която съдържа най-малко следната информация:
а)
видовете на всички съответни сурови материали и засадената площ с всеки вид;
б)
когато е подходящо, годината, предвидена за първия добив;
в)
ангажимент от кандидатстващото лице да използва или преработва пряко суровите материали, обхванати в декларацията, в съответствие с параграф 1 от настоящия член и с член 24, параграф 1, и до датата, която ще бъде определена от държавите-членки, и няма да бъде по-късно от 31 юли на втората година, следваща тази на добива;
г)
заплануваната крайна употреба на суровите материали и техническото описание на предвиденото преобразуване.
3. Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за съответните земеделски производители.
Член 34
Количества сурови материали, които ще се използват в стопанството
1. Кандидатстващите лица използват в стопанството:
а)
количество сурови материали, най-малкото равно на представителния добив, посочен в член 26; или
б)
за сурови материали, за които няма установен представителен добив, всички добити сурови материали.
Държавите-членки въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури спазване на задължението, предвидено в буква б) от първата алинея.
2. До датата, определена от държавите-членки, кандидатстващите лица представят на компетентния орган декларация за добива, която съдържа най-малко следната информация:
а)
датата на добива;
б)
количествата добити сурови материали.
3. В случай на изключително обстоятелство или непреодолима сила, както е предвидено в член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кандидатстващото лице може да информира компетентния си орган в съответствие с член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, че няма да има възможност да добие или използва цялото количество суров материал или част от него, посочени в параграф 1 от настоящия член. Компетентният орган може, след получаване на достатъчно доказателства за такива изключителни обстоятелства, да разреши изменения на количествата, които трябва да бъдат използвани в стопанството.
Член 35
Контрол
Без да се засягат мерките за контрол, предвидени в членове 24 и 26 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и член 37, параграфи от 4 до 6 от настоящия регламент, държавите-членки, прилагащи член 33, параграф 1 от настоящия регламент, въвеждат адекватни мерки за контрол, така че да се осигури:
а)
добиването на съответните количества сурови материали в съответствие с член 34.
Тези мерки за контрол обхващат най-малко следното:
i)
административен контрол за спазването на член 34 относно добитите количества;
ii)
проверки на място на най-малко 10 % от земеделските стопанства за проверка на добитото количество, декларирано от кандидатстващото лице в съответствие с член 34, параграф 2;
б)
суровите материали, посочени в буква а), се използват директно в стопанството или се преработват в биогаз, попадащ в код по КН 2711 29 00.
Член 36
Плащания
1. Без да се засягат намаленията и изключенията, установени в член 51 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и в параграф 2 от настоящия член, помощта се плаща на кандидатстващите лица, при условие че:
а)
изискваните количества сурови материали в съответствие с член 34 са добити;
б)
декларациите, предвидени в член 33, параграф 2 и член 34, параграф 2, са представени на компетентния орган;
в)
проверките, предвидени в член 35, буква а), са приключени от компетентния орган.
2. Без да се засяга член 40 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, ако се разкрие, че кандидатстващо лице умишлено е представило декларация за добива, посочена в член 34, параграф 2 от настоящия регламент, с невярно съдържание, то няма да има право на помощта. Ако помощта вече е било изплатена, сумата се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Ако суровите материали не са преработени в енергийни продукти до датата, посочена в член 33, параграф 2, буква в), помощта, изплатена за въпросния добив, се възстановява в съответствие с член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 и земеделският производител се изключва от помощите за енергийни култури за следващата година.
Член 36а
Държавите-членки могат да решат да прилагат настоящия раздел от 1 януари 2008 г.
РАЗДЕЛ 8
Незадължителна система за одобрение
Член 37
Незадължителна система за одобрение
1. Чрез дерогация от член 31 държавите-членки могат да решат да въведат система за одобрение на изкупвачите и на първите преработватели (наричани по-долу „одобрени оператори“).
Държавите-членки публикуват решението, посочено в първата алинея, до 1 ноември на годината, предхождаща неговото прилагане. За 2007 г. обаче държавите-членки следва да публикуват решението си до 1 март 2007 г.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, разпоредбите на настоящата глава важат за държавите-членки, които са решили да прилагат първата алинея.
2. Когато дадена държава-членка е решила да прилага параграф 1, тя приема необходимите разпоредби и взема необходимите мерки, така че да осигури спазването на разпоредбите на настоящата глава. По-специално държавите-членки определят условията за одобряване на операторите, така че най-малкото да отговарят на следните критерии:
а)
за изкупвачите:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като изкупвачи и за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат договорни взаимоотношения най-малкото с един преработвател за доставката на сурови материали или да са извършвали търговски дейности за достатъчен период;
б)
за първите преработватели:
i)
да имат административен капацитет за функциониране като първи преработватели и административен капацитет за поддържане на архива, посочен в член 38;
ii)
да имат подходящ производствен капацитет за производството най-малкото на един енергиен продукт, посочен в член 24, параграф 1.
3. Преди публикуването на списъка, посочен в параграф 6, държавите-членки въвеждат процедура за контрол на одобрението на одобрени оператори.
4. Когато се установи, че даден одобрен оператор не спазва задълженията, предвидени в настоящата глава, или националните разпоредби, приети на основание на същата, или когато изкупвачът или първият преработвател не приема или не улеснява проверките на място, които трябва да се извършват от компетентните органи, и/или не предоставя информацията, посочена в член 38, държавите-членки налагат подходящи санкции. Размерът на санкциите се изчислява въз основа на тежестта на нарушението и пропорционално на гаранциите, конфискувани при неспазване на изискванията, както е посочено в член 32.
5. Ако някой одобрен оператор в резултат на сериозна небрежност, установена от държавата-членка, не спази разпоредбите на настоящата глава или разпоредбите на национално равнище, държавите-членки могат да решат да оттеглят одобрението си за период, който ще бъде определен от държавата-членка.
6. Преди 15 декември на годината, предхождаща годината, за която се отпуска помощта, държавите-членки публикуват списък на одобрените изкупвачи и първите преработватели. За помощта обаче, която се дава за 2007 г., списъкът на одобрените изкупвачи и първите преработватели се публикува най-късно до 15 април 2007 г.
7. Когато някоя държава-членка е решила да прилага параграф 1, помощта се изплаща само на кандидатстващите лица, които са сключили договори с одобрени изкупвачи или преработватели.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 38
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка определят вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на изкупвачите, преработвателите или кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, и честотата на актуализирането на тези архиви, която трябва да бъде поне веднъж месечно.
2. За преработватели тези архиви съдържат поне следната информация:
а)
количествата преработени сурови материали за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти и вторични продукти, получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях суми;
е)
където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
3. За изкупвачите тези архиви следва да съдържат поне следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени и продадени за преработка в рамките на тази схема;
б)
имената и адресите на първите преработватели.
4. В случая на кандидатстващите лица, упоменати в член 33, параграф 1, архивите обхващат поне данни за наличните количества, позволяващи проследяването на добивите и преработването в стопанството.
5. Органите, които са компетентни за изкупвача или първия преработвател, проверяват дали предоставеният договор е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, се уведомяват органите, които са компетентни за лицето, подало заявлението.
6. С оглед на изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 24, параграф 6, въпросните компетентни органи на базата на информацията, посочена в параграф 2, сравняват сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи определят актуалните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 39, параграф 1.
Член 39
Контрол на преработването
1. Първите преработватели предоставят на своите компетентни органи изискваната информация за въпросната преработвателна верига, по-специално относно цените и коефициентите за техническото преработване, които ще се използват за определяне на количествата на крайните продукти, които могат да бъдат получени.
2. Компетентните органи на държавите-членки, в които се намират изкупвачите на продукцията, провеждат проверки в сградите на не по-малко от 25 % от изкупвачите, установени на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки се състоят от физически проверки и инспекции на търговските документи с цел да се установи съвместимост между изкупуването на сурови материали и съответстващите доставки, както и спазването на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32.
3. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, проверяват за спазването на член 24, параграф 1 и на главните, второстепенните и подчинените изисквания, предвидени в член 32, параграф 2, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че доставките на сурови материали съвпадат с крайните продукти, копродуктите и страничните продукти.
За целите на проверките, посочени в първа алинея, буква б), компетентните органи се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка на въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други коефициенти в законодателството на Общността, се прилагат общностните коефициенти. Във всички други случаи инспекциите разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
4. За преработвателните операции, посочени в член 33, параграф 1, се извършват проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
видът на декларираната продукция за преработване, по-специално растителни култури, различни от едногодишни култури;
в)
броят на земеделските парцели;
г)
развитието след последната година;
д)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
е)
други параметри, които се посочват от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
5. Проверките, посочени в параграф 4, обхващат най-малко:
а)
сравняване на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, предназначени за други цели и получени чрез същата преработвателна операция;
б)
наличието на база за използване или преработване на суровите материали в стопанството.
6. Когато проверките, посочени в параграф 4, покажат нередности, компетентните органи провеждат допълнителни проверки през годината и следователно увеличават процента на кандидатстващите лица, които ще бъдат подлагани на проверки на място през следващата година, в съответствие с член 26, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграфи 2, 3 и 4, могат да се провеждат на базата на проба, тогава тази проба трябва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
8. Всяка проверка на място следва да бъде обект на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът посочва по-специално следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително, където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 40
Допълнителни мерки и взаимна помощ
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и си оказват взаимната помощ, необходима за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу пазарните участници, които са обвързани с процедурата по отпускане на държавни помощи.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки взаимно си помагат с цел да се осигури ефективен контрол и да може да се проверят автентичността на предадените документи и точността на разменената информация.
4)
В член 61 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, закръглен до два знака след десетичната запетая, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година.“
5)
Член 69 се заменя със следния текст:
„Член 69
Подаване на информация
Когато се установи, че площите, посочени в членове 59 и 60, са надвишени, съответната държава-членка определя окончателния размер на надвишението, преди да бъдат отпуснати плащанията на земеделския производител и най-късно до 31 януари на следващата година, и го съобщава на Комисията най-късно до 31 януари на следващата година. Данните, използвани за изчисляване на процента, с който е надвишена основната площ, се съобщават, като се използва формулярът образец, който се съдържа в приложение VI.“
6)
В член 136 текстът „член 30, параграф 3“ се заличава.
7)
В член 171аи параграф 3 се заличава.
8)
В член 171бб, параграф 2 първата алинея се заменя със следния текст:
„Държавите-членки определят сумата на помощта за маслини на хектар ГИС за всяка категория маслинени насаждения преди отпускането на плащанията на земеделските производители и най-късно до 31 януари на следващата година.“
9)
В приложение III заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
10)
В приложение VI заглавието „КРАЕН СРОК ЗА ПРЕДАВАНЕ: 15 НОЕМВРИ ВСЯКА ГОДИНА“ се заличава.
11)
Приложение IX се заменя с текста, установен в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г. Глава 8, раздели 3, 4, 5, 6 и 9 от Регламент (ЕО) № 1973/2004, както е изменен с член 1, параграф 3 от настоящия регламент, обаче се прилагат от 1 януари 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 март 2007 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 270/2007 DE LA COMMISSION
du 13 mars 2007
modifiant le règlement (CE) no 1973/2004 portant modalités d’application du règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil en ce qui concerne les régimes d’aide prévus aux titres IV et IV bis dudit règlement et l’utilisation de terres mises en jachère pour la production de matières premières
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 établissant des règles communes pour les régimes de soutien direct dans le cadre de la politique agricole commune et établissant certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs et modifiant les règlements (CEE) no 2019/93, (CE) no 1452/2001, (CE) no 1453/2001, (CE) no 1454/2001, (CE) no 1868/94, (CE) no 1251/1999, (CE) no 1254/1999, (CE) no 1673/2000, (CEE) no 2358/71 et (CE) no 2529/2001 (1), et notamment son article 145,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission (2) prévoit la transmission de certaines données à la Commission. En ce qui concerne l’aide au tabac, le montant indicatif de l’aide doit être communiqué pour l’année de récolte concernée et non l’année suivante comme indiqué au point d) de cet article, qu’il convient de modifier en conséquence.
(2)
Dans le cas de l’aide spécifique au coton, la transmission de données à la Commission prévue à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1973/2004 et celle prévue à l’article 171 bis decies, paragraphe 3, du même règlement font double emploi. Il y a dès lors lieu de supprimer l’article 171 bis decies, paragraphe 3.
(3)
Conformément à l’article 71 bis, paragraphe 2, point d), du règlement (CE) no 796/2004 de la Commission du 21 avril 2004 portant modalités d’application de la conditionnalité, de la modulation et du système intégré de gestion et de contrôle prévus par le règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil établissant des règles communes pour les régimes de soutien direct dans le cadre de la politique agricole commune et établissant certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs (3), les États membres doivent prendre en considération bisles réductions ou les exclusions appliquées aux demandes d’aide individuelles lorsqu’ils déterminent le coefficient de réduction à appliquer en cas de dépassement des plafonds budgétaires fixés pour certains régimes d’aide.
(4)
L’article 4 du règlement (CE) no 1973/2004 dispose que certains coefficients de réduction sont fixés pour le 15 novembre de l’année considérée. L’effet global des réductions et exclusions appliquées aux demandes d’aide individuelles n’est pas toujours connu des États membres à cette date. Il n’y a en outre pas de nécessité justifiant la fixation de ces coefficients à cette date.
(5)
L’expérience a par ailleurs montré que la fixation d’autres coefficients de réduction exigée par l’article 4 du règlement (CE) no 1973/2004 est souvent difficile à réaliser pour le 15 novembre de l’année considérée. Étant donné qu’aucune nécessité particulière ne justifie la fixation de ces coefficients à un stade aussi précoce de l’année et qu’il suffit que les données soient communiquées à la Commission avant le 31 janvier de l’année suivante, mais en tout état de cause avant l’octroi des paiements, il convient de modifier l’article 4 en conséquence. Cette modification a une incidence sur les articles 3, 61, 69, 171 ter ter, ainsi que sur les annexes III et VI dudit règlement, qu’il y a donc également lieu de modifier.
(6)
Le rapport de la Commission au Conseil relatif au réexamen de l’aide aux cultures énergétiques prévue à l’article 88 du règlement (CE) no 1782/2003 a mis en avant la nécessité de renforcer l’attrait de cette aide tant pour les agriculteurs que pour les transformateurs. Il convient donc de simplifier les modalités d’application fixées au chapitre 8 du règlement (CE) no 1973/2004.
(7)
Le système de garanties permet d’assurer que les matières premières cultivées sur des terres bénéficiant de l’aide aux cultures énergétiques et livrées aux collecteurs ou aux premiers transformateurs sont effectivement transformées en énergie. Il apparaît toutefois approprié d’autoriser les États membres à remplacer le système de garanties par un autre système d’agrément des opérateurs offrant un niveau d’efficacité équivalent. Ces opérateurs agréés seraient tenus de respecter des exigences minimales et sanctionnés en cas de non-respect de leurs obligations, conformément à des modalités d’application à établir au niveau national par les autorités compétentes.
(8)
L’obligation d’un contrat constitue un moyen efficace de garantir que les agriculteurs sollicitant le bénéfice de l’aide aux cultures énergétiques livrent bien les matières premières concernées à un collecteur ou à un transformateur. Étant donné toutefois que les cultures permanentes (par exemple taillis à rotation rapide) ne peuvent être récoltées au cours de la ou des premières années de plantation, il convient que cette obligation ne s’applique qu’à partir de l’année de la première récolte.
(9)
Il importe d’utiliser des rendements représentatifs lors du calcul de la quantité minimale de matière première à livrer par l’agriculteur afin de garantir que les superficies concernées soient bien utilisées à des fins énergétiques. Néanmoins, les propriétés spécifiques de certaines matières premières rendent pour ainsi dire impossible toute utilisation à des fins non conformes, raison pour laquelle, dans ces cas précis, la détermination d’un rendement représentatif n’est pas nécessaire.
(10)
L’obligation de livrer la totalité de la matière première récoltée sur les surfaces concernées ne permet pas le remplacement de cette matière première par une quantité équivalente de la même matière première. Pour les cultures annuelles, cette obligation n’est pas nécessaire et il convient donc de la supprimer, ce qui rendra l’application du régime plus flexible, sans pour autant compromettre son objectif premier.
(11)
Il est opportun de veiller à ce que les communications faites à l’organisme payeur tant par l’agriculteur que par le collecteur ou le premier transformateur s’effectuent dans la mesure du possible d’une manière permettant d’éviter les doubles emplois.
(12)
L’article 25 du règlement (CE) no 1973/2004 prévoit la possibilité pour les États membres d’autoriser les agriculteurs à utiliser les matières premières, dans leurs exploitations, à des fins énergétiques. Par souci de clarté et compte tenu des spécificités de cette faculté, il convient d’établir des règles spéciales applicables dans ce cas de figure.
(13)
Pour les céréales et oléagineux utilisés dans l’exploitation, la dénaturation de la production est expressément exigée conformément à l’article 25, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1973/2004. Étant donné que le volume de cette production peut être limité et compte tenu des difficultés techniques que présente ce procédé de dénaturation, il convient de laisser les États membres décider des mesures et des contrôles appropriés. Il y a également lieu d’adopter cette démarche en matière de détermination des quantités de matières premières récoltées.
(14)
Conformément à l’article 24, paragraphe 3, troisième alinéa, du règlement (CE) no 1973/2004, les premiers transformateurs et les collecteurs qui choisissent de remplacer les matières premières et les produits intermédiaires ou sous-produits par une quantité équivalente doivent en informer l’autorité compétente. Par ailleurs, cet article prévoit un échange d’informations entre les autorités nationales des États membres lorsque la transaction concerne plusieurs d’entre eux, de sorte que ces autorités disposent de données suffisantes sur ces transactions. L’obligation de recourir à l’exemplaire de contrôle T5, énoncée aux articles 37 et 38 dudit règlement, n’est donc pas nécessaire et il convient de la supprimer.
(15)
Afin d’harmoniser les règles des régimes d’aide «surfaces» et de simplifier la gestion et le contrôle des demandes d’aide, il importe que les éléments caractéristiques visés dans les actes cités à l’annexe III du règlement (CE) no 1782/2003 ou pouvant relever des bonnes conditions agricoles et environnementales visées à l’article 5 et à l’annexe IV dudit règlement puissent bénéficier de tous les régimes d’aide «surfaces», y compris du régime du paiement unique. Il est donc nécessaire que l’article 30, paragraphe 3, du règlement (CE) no 796/2004 s’applique également à ce régime.
(16)
Les informations relatives au rendement dans le cadre du paiement à la surface pour les grandes cultures sont nécessaires en vue de la prévision des dépenses. Par ailleurs, l’article 104 du règlement (CE) no 1782/2003 prévoit le recours à des rendements différents pour le calcul de l’aide selon que le maïs est traité séparément ou non. Il y a donc lieu d’adapter l’annexe IX du règlement (CE) no 1973/2004.
(17)
Il convient dès lors de modifier le règlement (CE) no 1973/2004 en conséquence.
(18)
Étant donné que les modifications prévues au présent règlement concernent les demandes d’aide à introduire en 2007, il est nécessaire qu’il s’applique à compter du 1er janvier 2007. Toutefois, compte tenu d’impératifs d’ordre administratif, certaines modifications doivent s’appliquer à partir du 1er janvier 2008.
(19)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion des paiements directs,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 1973/2004 est modifié comme suit:
1)
L’article 3, paragraphe 1, est modifié comme suit:
a)
Le point b) bis suivant est inséré:
«b) bis
avant le 15 octobre suivant la fin de l’année pour laquelle l’aide est octroyée, toutes les informations nécessaires à l’évaluation du régime d’aide aux cultures énergétiques, et notamment:
-
le nombre total de demandes,
-
les superficies pour chaque espèce de matière première,
-
les quantités de chaque type de matière première et de produit fini obtenu;».
b)
Le point c) est modifié comme suit:
i)
la phrase d’introduction est remplacée par le texte suivant:
«au plus tard pour le 31 janvier de l’année suivante:»;
ii)
le point iii) est remplacé par le texte suivant:
«iii)
la quantité totale déterminée dans le cas des paiements supplémentaires aux producteurs de produits laitiers prévus à l’article 96 du règlement (CE) no 1782/2003;».
c)
Le point d) est remplacé par le texte suivant:
«d)
au plus tard pour le 31 mars de l’année de récolte, le montant indicatif de l’aide par kg, dans le cas de l’aide au tabac prévue à l’article 110 undecies du règlement (CE) no 1782/2003, ventilé par groupes de variétés de tabac énumérés à l’annexe XXV du présent règlement et, le cas échéant, par catégorie de qualité;».
2)
L’article 4 est remplacé par le texte suivant:
«Article 4
Le coefficient de réduction de la superficie dans le cas visé à l’article 75, à l’article 78, paragraphe 2, aux articles 82 et 85, à l’article 89, paragraphe 2, et aux articles 98 et 143 du règlement (CE) no 1782/2003, ou le coefficient de réduction des quantités ainsi que les critères objectifs dans le cas visé à l’article 95, paragraphe 4, dudit règlement sont fixés avant que les paiements ne soient octroyés aux agriculteurs et au plus tard le 31 janvier de l’année suivante, sur la base des données communiquées conformément à l’article 3, paragraphe 1, points b), b) bis et c), du présent règlement.»
3)
Le chapitre 8 est remplacé par le texte suivant:
«CHAPITRE 8
AIDE AUX CULTURES ÉNERGÉTIQUES
SECTION 1
Définitions
Article 23
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
“demandeur”, l’agriculteur qui cultive les surfaces visées à l’article 88 du règlement (CE) no 1782/2003 en vue d’obtenir l’aide visée audit article;
b)
“aide”, l’aide aux cultures énergétiques prévue à l’article 88 du règlement (CE) no 1782/2003;
c)
“produit énergétique”, un des produits énergétiques visés à l’article 88, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003;
d)
“premier transformateur”, l’utilisateur de matières premières agricoles, à l’exception du demandeur utilisant les matières premières dans son exploitation, qui procède à leur première transformation en vue de l’obtention d’un ou de plusieurs produits visés à l’article 88, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003;
e)
“collecteur”, toute personne qui conclut un contrat avec un demandeur au sens de l’article 25, qui achète pour son propre compte des matières premières telles que celles visées à l’article 24, paragraphe 1, et destinées aux fins prévues à l’article 88, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003.
SECTION 2
Utilisation de la matière première
Article 24
Utilisation de la matière première
1. Toute matière première agricole peut être cultivée sur les superficies faisant l’objet de l’aide, à condition que sa destination finale principale soit la production de produits énergétiques dans le respect des dispositions des paragraphes 2 à 8.
2. La betterave sucrière peut être cultivée sur les superficies visées au paragraphe 1, à condition que tout produit intermédiaire soit utilisé pour la production de produits énergétiques et que tout coproduit ou sous-produit contenant du sucre soit utilisé conformément au règlement (CE) no 318/2006 du Conseil (4).
3. Pour le chanvre, les dispositions de l’article 29 du règlement (CE) no 795/2004 de la Commission (5) et de l’article 33 du règlement (CE) no 796/2004 s’appliquent.
4. Les États membres peuvent exclure du bénéfice de l’aide toute matière première agricole dans le cas où celle-ci soulève des difficultés liées au contrôle, à la santé publique, à l’environnement, au droit pénal, ou à un taux réduit en produits énergétiques finaux.
5. Les États membres sont autorisés à fixer une surface cultivée minimale pour toute matière première.
6. La valeur économique des produits énergétiques issus de la transformation des matières premières est plus élevée que celle de tous les autres produits destinés à d’autres utilisations et issus de la même transformation, conformément à la méthode d’évaluation prévue à l’article 38, paragraphe 6, du présent règlement.
7. Par dérogation au paragraphe 6, les fèves de soja peuvent être cultivées sur les superficies visées au paragraphe 1, à condition que tout produit intermédiaire autre que la farine de soja soit utilisé pour la production de produits énergétiques.
8. L’obtention effective des produits énergétiques intervient, au plus tard, au stade du troisième transformateur.
SECTION 3
Contrat
Article 25
Contrat
1. La production des matières premières visées à l’article 24 fait l’objet d’un contrat conformément à l’article 90 du règlement (CE) no 1782/2003 et dans les conditions prévues au présent chapitre.
2. Par dérogation au paragraphe 1, pour les années antérieures à la première année de récolte des cultures autres que les cultures annuelles, le demandeur peut s’engager, par une déclaration écrite, à procéder à la plantation au cours de l’année concernée et à utiliser les matières premières à récolter pour la production de produits énergétiques. Cette déclaration contient au moins les informations suivantes:
a)
les espèces de chaque matière première concernée et la superficie occupée par chaque espèce;
b)
l’indication de l’année au cours de laquelle est prévue la première récolte.
3. Aux fins de la demande unique et pour la date prévue à l’article 11 du règlement (CE) no 796/2004, le demandeur transmet à l’autorité compétente dont il relève une copie du contrat conclu avec un collecteur ou un premier transformateur ou, le cas échant, la déclaration visée au paragraphe 2.
Les États membres peuvent décider que le contrat ne peut être conclu qu’entre le demandeur et un premier transformateur.
Les États membres peuvent exiger que chaque demandeur ne puisse conclure qu’un seul contrat de fourniture par matière première.
4. Le demandeur s’assure que le contrat comporte au moins les informations suivantes:
a)
le nom et l’adresse des parties contractantes;
b)
la durée du contrat;
c)
les espèces de chaque matière première concernée et la superficie occupée par chaque espèce;
d)
toute condition applicable à la livraison de la quantité prévue de matière première;
e)
l’engagement de l’agriculteur à respecter les obligations prévues à l’article 27, paragraphe 1;
f)
l’engagement du premier transformateur ou du collecteur à utiliser les matières premières conformément aux dispositions du présent chapitre.
SECTION 4
Rendements représentatifs, livraison des matières premières et quantités à livrer
Article 26
Rendements représentatifs
1. Les États membres établissent chaque année, en temps voulu et selon une procédure appropriée, les rendements représentatifs qui doivent être obtenus pour les espèces de chaque matière première, et en informent les demandeurs concernés.
2. Par dérogation au paragraphe 1, les États membres peuvent décider de ne pas établir de rendements représentatifs pour les cultures autres que les cultures annuelles. Dans ce cas, lorsque les contrôles prévus à l’article 27, paragraphe 1, deuxième alinéa, font apparaître un risque de non-respect de l’obligation de livrer toute la matière première récoltée, les États membres établissent, selon une procédure appropriée, des rendements représentatifs pour les cultures concernées par ce risque.
Article 27
Livraison des matières premières et quantités à livrer
1. Le demandeur livre à un collecteur ou à un premier transformateur:
a)
les quantités de matière première au moins égales au rendement représentatif;
b)
toute la matière première provenant des cultures pour lesquelles les États membres ont choisi d’utiliser la faculté prévue à l’article 26, paragraphe 2.
Les États membres prennent les mesures de contrôle appropriées en vue de garantir le respect de l’obligation de livrer toute la matière première visée au premier alinéa, point b).
2. Le demandeur ou le collecteur ou le premier transformateur déclare à l’autorité compétente la livraison de la matière première au moyen d’une déclaration signée par le collecteur ou le premier transformateur et par le demandeur. Cette déclaration contient au moins les informations suivantes:
a)
la date de la livraison;
b)
les quantités livrées pour chaque espèce.
3. Le collecteur ou le premier transformateur réceptionne la livraison de la matière première visée au paragraphe 1 et garantit l’utilisation dans la Communauté d’une quantité équivalente de cette matière première dans la fabrication d’un ou de plusieurs produits énergétiques.
4. Le collecteur livre au(x) premier(s) transformateur(s) une quantité équivalente de toute la matière première cédée par le demandeur.
5. Le premier transformateur peut utiliser une quantité équivalente de la matière première, d’un produit intermédiaire ou d’un sous-produit pour fabriquer un ou plusieurs produits énergétiques.
Dans le cas visé au premier alinéa, ou si le collecteur vend une quantité équivalente de la matière première récoltée, le premier transformateur ou le collecteur en informe l’autorité compétente auprès de laquelle la garantie visée à l’article 31 a été constituée ou, en cas d’application de l’article 37, l’autorité compétente responsable de l’approbation du collecteur ou du premier transformateur concerné. Si cette quantité équivalente est utilisée dans un État membre autre que celui où la matière première a été récoltée, les autorités compétentes des États membres en cause échangent mutuellement des informations au sujet de cette transaction.
6. Dans le cadre des dispositions nationales régissant les relations contractuelles, le premier transformateur peut déléguer à un tiers la collecte de la matière première auprès de l’agriculteur demandeur de l’aide. Le premier transformateur reste le seul responsable eu égard aux obligations prévues au présent chapitre.
Article 28
Circonstances exceptionnelles
En cas de circonstances exceptionnelles ou de force majeure au sens de l’article 40, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, un demandeur peut, conformément à la procédure établie à l’article 72 du règlement (CE) no 796/2004, informer l’autorité compétente dont il relève qu’en raison de ces circonstances il n’est pas en mesure de livrer tout ou partie des matières premières spécifiées dans le contrat visé à l’article 25. L’autorité compétente peut, après avoir obtenu des preuves suffisantes desdites circonstances exceptionnelles, autoriser la modification des quantités à livrer au collecteur ou au premier transformateur.
SECTION 5
Conditions pour le paiement de l’aide
Article 29
Paiement
1. Sans préjudice des sanctions prévues à l’article 51 du règlement (CE) no 796/2004 et à l’article 30 du présent règlement, l’aide est payée uniquement si:
a)
une copie du contrat a été transmise à l’autorité compétente conformément aux dispositions de l’article 25;
b)
la garantie prévue à l’article 31 a été constituée, sauf s’il est fait usage de l’article 37;
c)
la déclaration prévue à l’article 27, paragraphe 2, a été transmise à l’autorité compétente;
d)
l’autorité compétente a vérifié pour chaque demande le respect des conditions prévues aux articles 25 et 27.
2. Par dérogation au paragraphe 1 et sans préjudice des réductions et exclusions prévues à l’article 51 du règlement (CE) no 796/2004 et des sanctions établies à l’article 30 du présent règlement, l’aide relative aux années antérieures à la première année de récolte pour les cultures autres que les cultures annuelles est payée à condition que la déclaration prévue à l’article 25, paragraphe 2, ait été transmise à l’autorité compétente et que cette dernière ait vérifié le respect des dispositions de l’article 25, paragraphe 2.
Article 30
Sanctions en cas de fausse déclaration de livraison
Lorsque les contrôles révèlent que la déclaration de livraison prévue à l’article 27, paragraphe 2, est intentionnellement fausse, le demandeur perd son éligibilité au bénéfice de l’aide. Si l’aide a déjà été payée, elle est remboursée conformément aux dispositions de l’article 73 du règlement (CE) no 796/2004. Pour les cultures autres que les cultures annuelles, les paiements déjà effectués sont remboursables jusqu’au dernier paiement éligible.
SECTION 6
Obligations du collecteur et du premier transformateur
Article 31
Garanties
1. Le collecteur ou le premier transformateur constitue la garantie visée au paragraphe 2 auprès de l’autorité compétente dont il relève, au plus tard à la date limite de modification des demandes de paiement pour l’année en question et dans l’État membre concerné, conformément à l’article 15, paragraphe 2, du règlement (CE) no 796/2004. Les États membres peuvent toutefois renoncer à l’exigence d’une garantie, dans le respect des conditions établies à l’article 5 du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission (6).
2. La garantie à constituer est calculée, pour chaque matière première, sur la base d’un montant de 60 EUR par hectare, multiplié par la somme de toutes les superficies cultivées qui font l’objet d’un contrat signé par le collecteur ou le premier transformateur concerné et qui sont utilisées pour la production de la matière première considérée.
3. Toutefois, en cas de production de cultures autres que les cultures annuelles, la garantie est constituée en ce qui concerne la première année de récolte uniquement et reste valable pour les années ultérieures au cours de la période de validité du contrat.
4. Lorsque le contrat est modifié dans les conditions visées à l’article 28, la garantie constituée est adaptée en conséquence.
5. Sans préjudice des articles 20 à 24 du règlement (CEE) no 2220/85, lorsque la garantie a été constituée par le collecteur, elle est libérée après que la matière première concernée a été livrée au premier transformateur, à condition que l’autorité compétente dont le collecteur relève dispose de la preuve que le premier transformateur a constitué une garantie équivalente auprès de son autorité compétente. En cas de première transformation dans un État membre appliquant les dispositions de l’article 37, la garantie constituée par le collecteur est libérée une fois que la matière première en question a été livrée à un premier transformateur agréé.
Article 32
Exigences principales, secondaires et subordonnées applicables aux collecteurs et aux transformateurs
1. Les obligations suivantes constituent des exigences principales au sens de l’article 20 du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission:
a)
l’obligation pour le collecteur de livrer au premier transformateur la totalité des quantités de matière première, visée à l’article 27, paragraphe 4;
b)
l’obligation pour le premier transformateur de transformer au moins les quantités de matière première déterminées conformément à l’article 27, paragraphe 1, en produits finaux spécifiés dans le contrat;
c)
l’obligation faite au premier transformateur en ce qui concerne la valeur économique des produits énergétiques obtenus par transformation de la matière première, visée à l’article 24, paragraphe 6.
2. L’obligation pour le premier transformateur de transformer les matières premières avant le 31 juillet de la deuxième année suivant l’année de récolte constitue une exigence secondaire au sens de l’article 20 du règlement (CEE) no 2220/85.
3. Les obligations suivantes constituent des exigences subordonnées au sens de l’article 20 du règlement (CEE) no 2220/85:
a)
pour le collecteur et le premier transformateur:
i)
l’obligation de réceptionner la livraison des quantités de matière première concernées, livrées par le demandeur conformément à l’article 27, paragraphe 3,
ii)
l’obligation de signer la déclaration de livraison visée à l’article 27, paragraphe 2;
b)
pour le premier transformateur, l’obligation, le cas échéant, de constituer une garantie dans les délais fixés à l’article 31, paragraphe 1.
4. Par dérogation à l’article 20, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2220/85, l’obligation pour un collecteur ou un premier transformateur d’accepter ou de faciliter les contrôles sur place réalisés par les autorités compétentes ou de fournir les registres prévus à l’article 38 du présent règlement constitue une exigence principale.
SECTION 7
Dispositions particulières relatives à l’utilisation de la matière première dans l’exploitation
Article 33
Utilisation de la matière première dans l’exploitation
1. Nonobstant les dispositions de l’article 25, paragraphe 1, les États membres peuvent autoriser le demandeur à:
a)
utiliser des essences forestières à rotation courte couvertes par le code ex 0602 90 41, ou toutes les céréales et tous les oléagineux couverts par les codes NC 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 et 1206 00 99 qui ont été récoltés:
i)
comme combustible pour chauffer son exploitation agricole,
ii)
pour la production, dans son exploitation agricole, d’énergie ou de biocarburants;
b)
transformer, dans son exploitation agricole, toute la matière première récoltée en biogaz relevant du code NC 2711 29 00.
2. Lorsque le paragraphe 1 du présent article s’applique, l’article 25 ne s’applique pas. Aux fins de la demande unique et pour la date prévue à l’article 11 du règlement (CE) no 796/2004, le demandeur transmet à l’autorité compétente dont il relève une déclaration écrite contenant au moins les informations suivantes:
a)
les espèces de chaque matière première concernée et la superficie occupée par chaque espèce;
b)
l’indication, le cas échéant, de l’année au cours de laquelle est prévue la première récolte;
c)
l’engagement du demandeur à utiliser ou à transformer directement la matière première couverte par la déclaration conformément au paragraphe 1 du présent article et à l’article 24, paragraphe 1, au plus tard pour une date à déterminer par les États membres, qui ne se situe pas au-delà du 31 juillet de la deuxième année suivant l’année de la récolte;
d)
l’utilisation finale prévue pour la matière première et la description technique de la transformation envisagée.
3. Sauf si la présente section en dispose autrement, les dispositions du présent chapitre s’appliquent aux agriculteurs concernés.
Article 34
Quantités de matières premières à utiliser dans l’exploitation
1. Le demandeur utilise dans son exploitation:
a)
une quantité de matière première au moins égale au rendement représentatif visé à l’article 26; ou
b)
pour les matières premières pour lesquelles aucun rendement représentatif n’a été établi, toute la matière première récoltée.
Les États membres prennent les mesures de contrôle nécessaires en vue de garantir le respect de l’obligation établie au premier alinéa, point b).
2. Le demandeur remet à l’autorité compétente, à une date fixée par les États membres, une déclaration de récolte contenant au moins les informations suivantes:
a)
la date de la récolte;
b)
les quantités de matière première récoltées.
3. En cas de circonstances exceptionnelles ou de force majeure au sens de l’article 40, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, un demandeur peut, conformément à la procédure établie à l’article 72 du règlement (CE) no 796/2004, informer l’autorité compétente dont il relève qu’il ne sera pas en mesure de récolter ou d’utiliser tout ou partie de la matière première visée au paragraphe 1 du présent article. L’autorité compétente peut, après avoir obtenu des preuves suffisantes desdites circonstances exceptionnelles, autoriser la modification des quantités à utiliser dans l’exploitation.
Article 35
Contrôles
Sans préjudice des contrôles prévus aux articles 24 et 36 du règlement (CE) no 796/2004 ainsi qu’à l’article 37, paragraphes 4, 5, et 6, du présent règlement, les États membres appliquant l’article 33, paragraphe 1, du présent règlement, mettent en place les mesures de contrôle nécessaires en vue d’assurer que:
a)
les quantités de matière première concernées sont récoltées conformément aux dispositions de l’article 34.
Ces mesures de contrôle concernent au moins les éléments suivants:
i)
le contrôle administratif du respect des dispositions de l’article 34 relatives aux quantités récoltées,
ii)
le contrôle sur place d’au moins 10 % des exploitations, en vue de vérifier la quantité récoltée déclarée par le demandeur conformément à l’article 34, paragraphe 2;
b)
l’utilisation directe dans l’exploitation des matières premières visées au point a) ou la transformation de ces dernières en biogaz relevant du code NC 2711 29 00.
Article 36
Paiement
1. Sans préjudice des réductions et exclusions prévues à l’article 51 du règlement (CE) no 796/2004 et au paragraphe 2 du présent article, l’aide est payée au demandeur à condition que:
a)
les quantités de matière première requises au titre de l’article 34 aient été récoltées;
b)
les déclarations prévues à l’article 33, paragraphe 2, et à l’article 34, paragraphe 2, aient été soumises à l’autorité compétente;
c)
les contrôles prévus à l’article 35, point a), aient été réalisés par l’autorité compétente.
2. Sans préjudice de l’article 40 du règlement (CE) no 1782/2003, s’il apparaît que la déclaration de récolte visée à l’article 34, paragraphe 2, soumise par un demandeur est intentionnellement fausse, ce dernier n’est pas éligible au bénéfice de l’aide. Si l’aide a déjà été payée, elle est remboursée conformément aux dispositions de l’article 73 du règlement (CE) no 796/2004.
Si la matière première n’a pas été transformée en produits énergétiques à la date prévue à l’article 33, paragraphe 2, point c), l’aide payée pour la récolte en cause est remboursée conformément aux dispositions de l’article 73 du règlement (CE) no 796/2004 et l’agriculteur concerné est exclu de bénéfice de l’aide aux cultures énergétiques pour l’année suivante.
Article 36 bis
Les États membres peuvent décider d’appliquer cette section à partir du 1er janvier 2008.
SECTION 8
Système facultatif d’agrément
Article 37
Système facultatif d’agrément
1. Par dérogation à l’article 31, les États membres peuvent décider de mettre en place un système d’agrément des collecteurs et des premiers transformateurs (ci-après dénommés «les opérateurs agréés»).
Les États membres publient la décision visée au premier alinéa pour le 1er novembre de l’année précédant son application. En ce qui concerne l’année 2007, les États membres publient toutefois leur décision pour le 1er mars 2007.
Sauf si la présente section en dispose autrement, les dispositions du présent chapitre s’appliquent aux États membres ayant décidé de recourir à la faculté visée au premier alinéa.
2. Lorsqu’un État membre décide de faire usage de la possibilité prévue au paragraphe 1, il adopte les dispositions nécessaires et prend les mesures appropriées en vue du respect des dispositions du présent chapitre. Les États membres définissent en particulier les conditions d’agrément des opérateurs en veillant à ce que les critères suivants au moins soient remplis:
a)
pour les collecteurs:
i)
possession des capacités administratives requises en vue de l’exercice de l’activité de collecteur et de la tenue des registres visés à l’article 38,
ii)
existence d’une relation contractuelle avec au moins un transformateur en vue de la livraison de matière première ou exercice de l’activité commerciale au cours d’une période suffisante;
b)
pour les premiers transformateurs:
i)
possession des capacités administratives requises en vue de l’exercice de l’activité de premier transformateur et de la tenue des registres visés à l’article 38,
ii)
existence de capacités de production suffisantes en vue de la fabrication d’au moins un des produits énergétiques visés à l’article 24, paragraphe 1.
3. Les États membres établissent une procédure de contrôle de l’agrément des opérateurs agréés avant la publication de la liste visée au paragraphe 6.
4. Lorsqu’il apparaît qu’un opérateur agréé ne respecte pas les exigences établies au présent chapitre ou les dispositions nationales adoptées sur la base de ce dernier, ou lorsqu’un collecteur ou un premier transformateur n’accepte pas, ou qu’il entrave, les contrôles sur place réalisés par les autorités compétentes et/ou qu’il ne fournit pas les informations mentionnées à l’article 38, les États membres imposent les sanctions appropriées. Le montant des sanctions est calculé en fonction de la gravité de l’infraction et proportionnellement au montant de la garantie perdu en raison du non respect des exigences figurant à l’article 32.
5. Si, du fait d’une négligence grave à établir par l’État membre concerné, un opérateur agréé ne respecte pas les dispositions du présent chapitre ou les dispositions nationales qui en découlent, ledit État membre peut décider de retirer l’agrément de l’opérateur en cause, pour une période qu’il déterminera.
6. Avant le 15 décembre de l’année précédant celle pour laquelle l’aide est octroyée, les États membres publient une liste des collecteurs et premiers transformateurs agréés. Toutefois, en ce qui concerne l’aide à octroyer pour l’année 2007, la liste des collecteurs et premiers transformateurs agréés est publiée pour le 15 avril 2007 au plus tard.
7. Lorsqu’un État membre décide de faire usage de la faculté prévue au paragraphe 1, l’aide est uniquement payée aux demandeurs ayant conclu un contrat avec des collecteurs ou des premiers transformateurs agréés.
SECTION 9
Contrôles
Article 38
Tenue des registres
1. L’autorité compétente de l’État membre précise les registres que le collecteur, le transformateur ou le demandeur visé à l’article 33, paragraphe 1, doivent tenir ainsi que leur périodicité, laquelle est au moins mensuelle.
2. En ce qui concerne le premier transformateur, ces registres comportent au moins les informations suivantes:
a)
les quantités des différentes matières premières achetées pour être transformées;
b)
les quantités de matières premières transformées ainsi que les quantités et types de produits finis, coproduits et sous-produits obtenus à partir de celles-ci;
c)
les pertes dues à la transformation;
d)
les quantités détruites ainsi que la justification de leur destruction;
e)
les quantités et types de produits vendus ou cédés par le transformateur, et les prix obtenus;
f)
le cas échéant, le nom et l’adresse des transformateurs ultérieurs.
3. En ce qui concerne le collecteur, ces registres comportent au moins les informations suivantes:
a)
les quantités de toutes les matières premières achetées et vendues pour être transformées dans le cadre du présent régime;
b)
le nom et l’adresse des premiers transformateurs.
4. Dans le cas d’un demandeur visé à l’article 33, paragraphe 1, les registres contiennent au moins une comptabilité des matières permettant d’assurer la traçabilité des récoltes et de la transformation dans l’exploitation.
5. L’autorité compétente dont relève le collecteur ou le premier transformateur vérifie que le contrat soumis respecte les conditions prévues à l’article 24, paragraphe 1. Si ces conditions ne sont pas remplies, l’autorité compétente dont relève le demandeur en est informée.
6. En vue de calculer la valeur économique des produits, visée à l’article 24, paragraphe 6, l’autorité compétente concernée compare, sur la base des informations mentionnées au paragraphe 2, la somme des valeurs de tous les produits énergétiques avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d’autres utilisations et issus de la même transformation. Chaque valeur est le résultat de la quantité respective multipliée par la moyenne des prix départ usine enregistrés pendant la campagne précédente. Dans le cas où ces prix ne sont pas disponibles, l’autorité compétente détermine les prix appropriés, notamment sur la base des informations visées à l’article 39, paragraphe 1.
Article 39
Contrôle de la transformation
1. Le premier transformateur fournit à l’autorité compétente dont il relève les informations requises en ce qui concerne la chaîne de transformation en question, notamment pour ce qui est des prix et des coefficients techniques de transformation qui servent à déterminer les quantités de produits finis pouvant être obtenues.
2. Les autorités compétentes des États membres dans lesquels sont établis les collecteurs procèdent à des contrôles auprès de 25 % au moins des collecteurs installés sur leur territoire, sélectionnés sur la base d’une analyse de risque. Ces contrôles comprennent des vérifications physiques et l’examen de documents commerciaux, aux fins de la vérification de la cohérence entre les achats de matières premières et les livraisons respectives ainsi que du respect de la conformité avec les exigences principales, secondaires et subordonnées établies à l’article 32.
3. Les autorités compétentes des États membres dans lesquels ont eu lieu les transformations procèdent au contrôle du respect des dispositions de l’article 24, paragraphe 1, ainsi que des exigences principales, secondaires et subordonnées visées à l’article 32, paragraphe 2, auprès d’au moins 25 % des transformateurs installés sur leur territoire, sélectionnés sur la base d’une analyse de risque. Ces contrôles concernent au moins les éléments suivants:
a)
une comparaison de la somme des valeurs de tous les produits énergétiques avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d’autres utilisations issus de la même transformation;
b)
une analyse du système de production du transformateur, comprenant des vérifications physiques et l’examen de documents commerciaux, aux fins de la vérification de la cohérence entre les livraisons de matières premières, les produits finis, les coproduits et les sous-produits.
Aux fins des contrôles visés au premier alinéa, point b), l’autorité compétente se fonde notamment sur les coefficients techniques de transformation des matières premières considérées. Si la législation communautaire comporte de tels coefficients relatifs à l’exportation, ils sont appliqués. En leur absence, si d’autres coefficients existent dans la législation communautaire, ces derniers sont appliqués. Dans tous les autres cas, la vérification repose essentiellement sur les coefficients généralement admis par l’industrie de transformation concernée.
4. Pour les transformations visées à l’article 33, paragraphe 1, les contrôles sont effectués chez 10 % des demandeurs, sélectionnés sur la base d’une analyse de risque prenant en compte:
a)
le montant des aides;
b)
le type de production déclarée en vue de la transformation, en particulier les cultures autres que les cultures annuelles;
c)
le nombre de parcelles agricoles;
d)
l’évolution en comparaison avec l’année précédente;
e)
les résultats des contrôles effectués au cours des années précédentes;
f)
d’autres paramètres à définir par les États membres, sur la base d’un élément de représentativité des déclarations effectuées.
5. Les contrôles prévus au paragraphe 4 comportent au moins:
a)
une comparaison de la somme des valeurs de tous les produits énergétiques avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d’autres utilisations issus de la même transformation;
b)
la vérification de l’existence des installations nécessaires à l’utilisation ou à la transformation des matières premières dans l’exploitation.
6. Au cas où les contrôles visés au paragraphe 4 feraient apparaître des irrégularités, l’autorité compétente effectue les contrôles supplémentaires qui s’imposent pendant l’année en cours et augmente en conséquence le pourcentage des demandeurs devant faire l’objet d’un contrôle sur place l’année suivante, conformément à l’article 26, paragraphe 3, du règlement (CE) no 796/2004.
7. S’il est prévu que certains éléments des contrôles visés aux paragraphes 2, 3 et 4 puissent être mis en œuvre sur la base d’un échantillon, celui-ci doit assurer un niveau de contrôle fiable et représentatif.
8. Chaque contrôle sur place fait l’objet d’un rapport signé par le contrôleur, rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle. Ce rapport indique notamment:
a)
la date du contrôle;
b)
les personnes présentes;
c)
la période contrôlée;
d)
les techniques de contrôle utilisées y compris, le cas échéant, une référence aux méthodes d’échantillonnage;
e)
les résultats du contrôle.
Article 40
Mesures supplémentaires et assistance mutuelle
1. Les États membres prennent toute mesure supplémentaire nécessaire en vue de la bonne application du présent chapitre et se prêtent mutuellement assistance en vue de l’exécution des contrôles prévus au titre de ce dernier. Si les réductions ou exclusions appropriées ne sont pas prévues par le présent chapitre, les États membres peuvent appliquer des sanctions nationales adéquates à l’encontre des opérateurs de la filière commerciale intervenant dans la procédure d’octroi des aides.
2. En tant que de besoin ou dans la mesure où les dispositions du présent chapitre l’exigent, les États membres se prêtent mutuellement assistance pour assurer l’efficacité des contrôles et permettre de vérifier l’authenticité des documents présentés et l’exactitude des données échangées.
4)
À l’article 61, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Si un dépassement des superficies visées aux articles 59 et 60 est constaté, l’État membre concerné établit, avant d’octroyer les paiements aux agriculteurs et au plus tard le 31 janvier de l’année suivante, le taux de dépassement définitif tronqué à la deuxième décimale.»
5)
L’article 69 est remplacé par le texte suivant:
«Article 69
Communications
Lorsqu’un dépassement des superficies visées aux articles 59 et 60 est constaté, l’État membre concerné fixe, avant d’octroyer les paiements aux agriculteurs et pour le 31 janvier de l’année suivante au plus tard, le taux définitif du dépassement, et en informe la Commission pour le 31 janvier de l’année suivante au plus tard. Les données utilisées pour le calcul du taux de dépassement d’une superficie de base sont communiquées selon le format figurant à l’annexe VI.»
6)
À l’article 136, les termes «l’article 30, paragraphe 3» sont supprimés.
7)
À l’article 171 bis decies, le paragraphe 3 est supprimé.
8)
À l’article 171 ter ter, paragraphe 2, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Les États membres fixent, avant d’octroyer les paiements aux agriculteurs et pour le 31 janvier de l’année suivante au plus tard, le montant de l’aide par olive SIG-ha pour chaque catégorie d’oliveraie.»
9)
À l’annexe III, les termes «DÉLAI DE TRANSMISSION: 15 NOVEMBRE DE CHAQUE ANNÉE» sont supprimés.
10)
À l’annexe VI, les termes «DÉLAI DE TRANSMISSION: 15 NOVEMBRE DE CHAQUE ANNÉE» sont supprimés.
11)
L’annexe IX est remplacée par le texte de l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er janvier 2007. Néanmoins, les sections 3, 4, 5, 6 et 9 du chapitre 8 du règlement (CE) no 1973/2004 modifié conformément à l’article 1er, point 3), du présent règlement s’appliquent à compter du 1er janvier 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 13 mars 2007.