31999L0095
L 014/29
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 1999/95/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 1999 година
относно изпълнението на разпоредбите по отношение на работното време на моряците на борда на кораби, които посещават пристанища на Общността
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него;
като взеха предвид предложението на Комисията (1);
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2);
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Действието на Общността в областта на социалната политика цели, inter alia, подобряване на здравето и безопасността на работниците в тяхната работна среда;
(2)
Действието на Общността в областта на морския транспорт цели, inter alia, подобряване на условията на живот и труд на моряците, безопасността на море и предотвратяването на замърсяването, причинено от морски произшествия;
(3)
По време на осемдесет и четвъртата си сесия от 8 до 22 октомври 1996 г. Конференцията на Международната организация на труда (МОТ) прие Конвенция № 180 на МОТ относно работното време на моряците и окомплектоването на корабите с екипажи от 1996 г. (наричана по-долу „Конвенция № 180 на МОТ“) и Протокол към Конвенцията за търговското корабоплаване (минимални стандарти) от 1976 г. (наричан по-долу „Протокол към Конвенция № 147 на МОТ“);
(4)
Директива 99/63/ЕО на Съвета от 21 юни 1999 г. относно Споразумението за организация на работното време на моряците, сключено между Сдружението на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Федерацията на синдикатите на транспортните работници в Европейския съюз (FST) (4), приета съгласно член 139, параграф 2 от Договора, цели да въведе в действие споменатото споразумение, сключено на 30 септември 1998 г. (наричано по-долу „Споразумението“); съдържанието на Споразумението отразява някои разпоредби от Конвенция № 180 на МОТ; Споразумението се прилага за моряците на борда на всеки морски кораб, независимо дали е публична или частна собственост, който е регистриран на територията на държава-членка и обичайно извършва търговски морски операции;
(5)
Целта на настоящата директива е да се приложат разпоредбите на Директива 1999/63/EO, които се основават на разпоредбите на Конвенция № 180 на МОТ, за всички кораби, които посещават пристанище на Общността, независимо под чий флаг плават, с оглед да се идентифицира и разреши всяка ситуация, която очевидно застрашава безопасността или здравето на моряците; Директива 1999/63/ЕО, обаче, съдържа изисквания, които не са предвидени в Конвенция № 180 на МОТ и които следователно не трябва да се прилагат на борда на кораби, които не плават под флага на държава-членка;
(6)
Директива 1999/63/ЕО се прилага по отношение на моряците на борда на всеки морски кораб, регистриран на територията на държава-членка; държавите-членки следва да наблюдават спазването на всички разпоредби на цитираната директива от корабите, регистрирани на тяхна територия;
(7)
С оглед да се защити безопасността и да се избегне нарушаване на конкуренцията, държавите-членки следва да имат право да проверяват спазването на съответните разпоредби на Директива 1999/63/ЕО от всички морски кораби, които посещават техните пристанища, независимо от държавата, в която са регистрирани;
(8)
По-специално корабите, които плават под флага на държава, която не е страна по Конвенция № 180 на МОТ или по Протокола към Конвенция № 147 на МОТ, не следва да получават по-благоприятно отношение от тези, които плават под флага на държава, която е страна по Конвенцията или Протокола, или и по двете;
(9)
За да се контролира ефективното прилагане на Директива 1999/63/ЕО, е необходимо държавите-членки да осъществяват инспекции на борда на корабите, особено след като получат оплакване от капитана, член на екипажа или всяко друго лице или организация с правен интерес за безопасно експлоатиране на кораба и условията на живот и труд на кораба или предотвратяването на замърсяване;
(10)
За целите на настоящата директива държавите-членки, по тяхна собствена инициатива, могат да определят, ако е уместно, инспектори от Държавен пристанищен контрол, които да осъществяват инспекции на борда на плавателни съдове, посещаващи пристанища на Общността;
(11)
Доказателството, че корабът не отговаря на изискванията на Директива 1999/63/ЕО, може да бъде получено след проверка на условията на работа на борда на кораба и графика на часовете за работа на моряците или часовете за почивка, или когато инспекторът има основателна причина да вярва, че моряците са прекалено уморени;
(12)
С оглед отстраняване на всякакви условия на борда на кораба, които очевидно застрашават безопасността и здравето, компетентната власт на държавата-членка, чието пристанище посещава корабът, може да наложи забрана за напускане на пристанището, докато установените несъответствия не бъдат отстранени или екипажът не е достатъчно отпочинал;
(13)
Тъй като Директива 1999/63/ЕО отразява разпоредбите на Конвенция № 180 на МОТ, проверката на спазването на разпоредбите на настоящата директива от кораби, регистрирани на територията на трети държави, може да бъде направена само след като тази Конвенция влезе в сила:
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел и приложно поле
1. Целта на настоящата директива е да осигури механизъм за проверка и привеждане в съответствие на корабите, които посещават пристанища на държави-членки, с Директива 1999/63/ЕО с цел подобряване на безопасността на море, условията на работа и здравето и безопасността на моряците на борда на кораби.
2. Държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да гарантират, че корабите, които не са регистрирани на тяхна територия или не плават под техния флаг, спазват клаузи от 1 до 12 от Споразумението, приложено към Директива 1999/63/ЕО.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
а)
„кораб“ е всеки морски плавателен съд, независимо дали е публична или частна собственост, който по принцип извършва търговски морски операции. Риболовните плавателни съдове не са включени в това определение;
б)
„компетентна власт“ са властите, определени от държавите-членки да изпълняват функции съгласно настоящата директива;
в)
„инспектор“ е служител от публичния сектор или друго лице, надлежно оправомощено от компетентната власт на дадена държава-членка да инспектира условията на труд на борда, което е отговорно пред тази компетентна власт;
г)
„оплакване“ е всяка информация или доклад, предоставен от член на екипажа, професионална организация, асоциация, синдикат или общо казано, всяко лице, което е заинтересовано от безопасността на кораба, включително заинтересовано и от рисковете за безопасността или за здравето на неговия екипаж.
Член 3
Подготовка на докладите
Без да се засяга член 1, параграф 2, ако дадена държава-членка, чието пристанище даден кораб посещава доброволно при обичайното извършване на неговите търговски операции или по оперативни причини, получи оплакване, което тя не смята за очевидно неоснователно или получи доказателства, че корабът не отговаря на стандартите, посочени в Директива 1999/63/ЕО, тя подготвя доклад, адресиран до правителството на страната, в която е регистриран корабът и ако проверката, проведена съгласно член 4, предостави съответно доказателство, държавата-членка взема необходимите мерки, за да гарантира, че всички условия на борда, които очевидно застрашават безопасността или здравето на екипаж, са отстранени.
Самоличността на лицето, предоставило доклада или оплакването, не трябва да се разкрива на капитана или на собственика на съответния кораб.
Член 4
Инспекция и по-детайлна инспекция
1. Когато осъществява инспекция с цел да получи доказателства, че даден кораб не спазва изискванията на Директива 1999/63/ЕО, инспекторът определя дали:
-
на работния език или езици на кораба и на английски език е била изготвена таблица, уточняваща организацията на работа на борда на кораба, съгласно образеца, представен в приложение I, или в друг еквивалентен формат, и тази таблица е изложена на борда на леснодостъпно място;
-
на работния език или езици на кораба и на английски език е бил изготвен график на часовете за работа или на часовете за почивка на моряците, съгласно образеца, представен в приложение II, или в друг еквивалентен формат, този график се пази на борда и има доказателство, че е бил одобрен от компетентната власт на държавата, в която е регистриран корабът.
2. Ако е получено оплакване или ако инспекторът от своите собствени наблюдения на борда смята, че моряците са прекалено уморени, той предприема по-детайлна инспекция съгласно параграф 1, за да определи дали записаните в графика часове за работа или периоди за почивка съответстват на стандартите, установени от Директива 1999/63/ЕО, и че те са били надлежно спазвани, имайки предвид други графици по отношение на експлоатацията на кораба.
Член 5
Отстраняване на несъответствията
1. Ако инспекцията или по-детайлната инспекция разкрие, че корабът не спазва изискванията на Директива 1999/63/ЕО, държавата-членка взема необходимите мерки, за да гарантира, че са отстранени всички условия на борда, които очевидно застрашават безопасността или здравето на моряците. Такива мерки могат да включват забрана за напускане на пристанището, докато несъответствията не бъдат отстранени или моряците не са достатъчно отпочинали.
2. Ако има явно доказателство, че вахтените моряци от първата вахта или тези от следващите вахти, които ги сменят, са прекалено уморени, държавата-членка следи корабът да не напусне пристанището, докато не бъдат отстранени откритите несъответствия или въпросните моряци не са достатъчно отпочинали.
Член 6
Последващи процедури
1. В случай че на даден кораб му е забранено да напуска пристанището по силата на член 5, компетентната власт на държавата-членка информира капитана, собственика или оператора, администрацията на държавата, под чийто флаг плава корабът или държавата, в която е регистриран корабът, или консула, или в негово отсъствие, най-близкия дипломатически представител на държавата, за резултатите от инспекцията, посочена в член 4, за всички решения, взети от инспектора и ако се налага, за необходимите коригиращи действия.
2. Когато се осъществява инспекция по силата на настоящата директива, следва да се положат всички възможни усилия, за да се избегне неоправданото забавяне на даден кораб. Ако даден кораб е неоправдано забавен, собственикът или операторът имат право да поискат компенсация за всяка претърпяна загуба или вреда. Във всички случаи, когато се претендира за неоправдано забавяне, доказателствената тежест лежи върху собственика или оператора на кораба.
Член 7
Право на обжалване
1. Собственикът или операторът на кораба, или техен представител в държавата-членка имат право да обжалват решението за задържане, взето от компетентната власт. Обжалването не отменя задържането.
2. Държавите-членки установяват и поддържат подходящи процедури за тази цел в съответствие с техните национални законодателства.
3. Компетентната власт надлежно информира капитана на даден кораб, посочен в параграф 1, за правото му на обжалване.
Член 8
Административно сътрудничество
1. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, при условия, съвместими с онези, предвидени в член 14 от Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 г. относно прилагането по отношение на кораби, които използват пристанища на Общността или плават във водите под юрисдикцията на държавите-членки, на международни стандарти за безопасност на корабоплаване, предотвратяване на замърсяването и условията на живот и труд на борда на корабите (държавен пристанищен контрол) (5), сътрудничеството между съответните им власти и съответните компетентни власти на други държави-членки с цел осигуряване на ефективното прилагане на настоящата директива и уведомяват Комисията за тези разпоредби.
2. Информацията относно мерките, взети съгласно членове 4 и 5, се публикува в съответствие с процедури като тези, установени в първата алинея на член 15 от Директива 95/21/ЕО.
Член 9
Клауза за „по-неблагоприятно“ третиране
Когато инспектират кораб, регистриран на територията или плаващ под флага на дадена държава, която не е подписала Конвенция № 180 на МОТ или Протокола към Конвенция № 147 на МОТ, държавите-членки, след влизането в сила на Конвенцията и на Протокола, гарантират, че тези кораби и техните екипажи не се ползват от по-благоприятно третиране от това, предоставяно на кораби, плаващи под флага на държава, която е страна по Конвенция № 180 на МОТ или Протокола към Конвенция № 147 на МОТ, или и по двете.
Член 10
Заключителни разпоредби
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 2002 г.
2. Когато държавите-членки приемат разпоредбите, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива. Комисията информира другите държави-членки за това.
Член 11
Кораби от държави, които не са членки
Настоящата директива се прилага за кораби, които не са регистрирани на територията на или не плават под флага на държава-членка, само от датата на влизане в сила на Конвенцията № 180 на МОТ и от датата на влизане в сила на Протокола към Конвенцията № 147 на МОТ.
Член 12
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 13
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 1999 година.
DIRECTIVE 1999/95/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 13 décembre 1999
concernant l'application des dispositions relatives à la durée du travail des gens de mer à bord des navires faisant escale dans les ports de la Communauté
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 80, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social(2),
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité(3),
considérant ce qui suit:
(1) l'action de la Communauté dans le domaine de la politique sociale vise, entre autres, à améliorer la santé et la sécurité des travailleurs dans leur environnement de travail;
(2) l'action de la Communauté dans le domaine du transport maritime vise, entre autres, à améliorer les conditions de vie et de travail des gens de mer, la sécurité en mer et la prévention de la pollution due aux accidents en mer;
(3) la Conférence de l'Organisation internationale du travail (OIT) a, au cours de sa quatre-vingt-quatrième session du 8 au 22 octobre 1996, adopté la convention n° 180 de l'OIT sur la durée de travail des gens de mer et les effectifs des navires de 1996 (ci-après dénommée "convention n° 180 de l'OIT"), et le protocole de 1996 relatif à la convention sur la marine marchande (normes minimales) de 1976 (ci-après dénommé "protocole de la convention n° 147 de l'OIT");
(4) la directive 1999/63/CE du Conseil du 21 juin 1999 concernant l'accord relatif à l'organisation du temps de travail des gens de mer, conclu par l'Association des armateurs de la Communauté européenne (ECSA) et la Fédération des syndicats des transports dans l'Union européenne (FST)(4), adoptée conformément à l'article 139, paragraphe 2, du traité, vise à mettre en application ledit accord conclu le 30 septembre 1998 (ci-après dénommé "accord"). Le contenu de cet accord est inspiré de certaines dispositions de la convention n° 180 de l'OIT. Il s'applique aux marins travaillant à bord de tous les navires de mer, qu'ils appartiennent à une compagnie publique ou privée, qui sont immatriculés sur le registre d'un État membre et sont normalement affectés à des opérations maritimes commerciales;
(5) l'objectif de la présente directive est d'appliquer les dispositions de la directive 1999/63/CE qui sont fondées sur les dispositions de la convention n° 180 de l'OIT, à tout navire faisant escale dans un port de la Communauté, quel que soit son pavillon, afin d'identifier et de remédier à toute situation manifestement dangereuse pour la sécurité ou la santé des gens de mer. Cependant, la directive 1999/63/CE comporte des exigences que ne prévoit pas la convention n° 180 de l'OIT et qui ne doivent donc pas s'appliquer à bord des navires qui ne battent pas pavillon d'un État membre;
(6) la directive 1999/63/CE s'applique aux marins travaillant à bord de tout navire de mer immatriculé sur le registre d'un État membre. Les États membres doivent vérifier que les navires battant leur pavillon se conforment à l'ensemble des dispositions de ladite directive;
(7) afin de préserver la sécurité et d'éviter les distorsions de concurrence, les États membres doivent pouvoir vérifier la conformité aux dispositions pertinentes de la directive 1999/63/CE de tous les navires de mer faisant escale dans leurs ports, quel que soit l'État dans lequel ils sont immatriculés;
(8) en particulier, les navires battant pavillon d'un État qui n'est pas partie à la convention n° 180 de l'OIT ou au protocole de la convention n° 147 de l'OIT ne doivent pas être mieux traités que ceux battant pavillon d'un État qui est partie à la convention et au protocole ou à l'un d'entre eux;
(9) aux fins du contrôle de l'application effective de la directive 1999/63/CE, il est nécessaire que les États membres effectuent des inspections à bord des navires, en particulier s'ils ont reçu une plainte du commandant, d'un membre de l'équipage ou de toute personne ou organisation ayant un intérêt légitime à ce que l'exploitation du navire et les conditions de vie et de travail à bord soient sûres ou à la prévention de la pollution;
(10) aux fins de la présente directive, les États membres peuvent, de leur propre initiative, désigner, selon les besoins, des inspecteurs chargés du contrôle par l'État du port en vue de l'inspection des navires faisant escale dans un port de la Communauté;
(11) la preuve qu'un navire ne satisfait pas aux exigences de la directive 1999/63/CE peut être obtenue après vérification des conditions de travail à bord et des registres où sont consignées les heures de travail et les heures de repos des marins, ou lorsque l'inspecteur a une raison valable de croire que les marins sont excessivement fatigués;
(12) lorsque la situation à bord du navire présente clairement un danger pour la sécurité ou la santé, l'autorité compétente de l'État membre du port dans lequel le navire a fait escale peut décréter une interdiction de quitter le port tant que les anomalies constatées n'ont pas été corrigées ou que l'équipage ne s'est pas suffisamment reposé;
(13) puisque la directive 1999/63/CE reprend les dispositions de la convention n° 180 de l'OIT, le contrôle du respect des dispositions de ladite directive à bord des navires immatriculés sur le registre d'un pays tiers ne peut avoir lieu qu'une fois la convention entrée en vigueur,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Objectif et champ d'application
1. L'objectif de la présente directive est de mettre en place un système de vérification et de mise en conformité des navires faisant escale dans les ports des États membres aux dispositions de la directive 1999/63/CE, en vue d'améliorer la sécurité maritime, les conditions de travail et la santé et la sécurité des gens de mer à bord des navires.
2. Les États membres prennent des mesures adéquates afin que les navires qui ne sont pas immatriculés sur leur territoire ou ne battent pas leur pavillon respectent les clauses 1 à 12 de l'accord figurant à l'annexe de la directive 1999/63/CE.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
a) "navire", tout navire de mer, de propriété publique ou privée, normalement affecté à des opérations maritimes commerciales. Les navires de pêche ne sont pas inclus dans cette définition;
b) "autorité compétente", les autorités désignées par les États membres pour remplir des fonctions au titre de la présente directive;
c) "inspecteur", un agent du secteur public ou une autre personne dûment autorisé(e) par l'autorité compétente d'un État membre, à laquelle il (elle) rend compte, à inspecter les conditions de travail à bord;
d) "plainte", toute information ou rapport communiqué par un membre d'équipage, un organisme professionnel, une association, un syndicat ou, d'une manière générale, toute personne ayant un intérêt dans la sécurité du navire, notamment dans la sécurité ou la santé des membres de l'équipage.
Article 3
Préparation de rapports
Sans préjudice de l'article 1er, paragraphe 2, si un État membre, dans un port duquel un navire fait volontairement escale dans le cours normal de ses opérations commerciales ou pour des raisons liées à son exploitation, reçoit une plainte qu'il ne juge pas manifestement non fondée ou détient une preuve que le navire n'est pas conforme aux normes visées par la directive 1999/63/CE dans le secteur maritime, il prépare un rapport qu'il adresse au gouvernement du pays sur le registre duquel le navire est immatriculé et, lorsqu'une inspection effectuée conformément à l'article 4 établit les preuves requises, prend toutes les mesures nécessaires pour corriger les situations qui, à bord, présentent un danger manifeste pour la sécurité ou la santé des membres de l'équipage.
L'identité de la personne dont émane la plainte ne doit être révélée ni au capitaine ni au propriétaire du navire concerné.
Article 4
Inspection et inspection détaillée
1. Lorsqu'il effectue une inspection, l'inspecteur, afin d'établir la preuve que le navire n'est pas conforme aux exigences fixées par la directive 1999/63/CE, vérifie:
- qu'un tableau précisant l'organisation du travail à bord a été élaboré dans la ou les langues de travail utilisées à bord et en anglais, suivant le modèle reproduit à l'annexe I, ou un modèle équivalent, et affiché à bord dans un endroit aisément accessible,
- qu'un registre des heures de travail ou de repos des gens de mer est tenu dans la ou les langues de travail utilisées à bord et en anglais, suivant le modèle reproduit à l'annexe II ou un modèle équivalent, et est conservé à bord, et qu'il existe une preuve que ce registre a été dûment visé par l'autorité compétente de l'État dans lequel le navire est immatriculé.
2. Lorsqu'une plainte a été reçue ou que l'inspecteur, à partir de ses propres observations à bord, a des raisons de penser que les marins sont excessivement fatigués, il effectue une inspection détaillée conformément au paragraphe 1 pour déterminer si les heures de travail ou les périodes de repos inscrites au registre correspondent aux normes établies par la directive 1999/63/CE dans le secteur maritime et si elles ont été dûment observées, en tenant compte d'autres registres relatifs à l'exploitation du navire.
Article 5
Correction des anomalies
1. Si l'inspection ou l'inspection détaillée révèle que le navire n'est pas conforme aux exigences de la directive 1999/63/CE, l'État membre prend les mesures nécessaires pour remédier à toute situation qui, à bord, présente un danger manifeste pour la sécurité ou la santé des marins. Ces mesures peuvent comporter une interdiction de quitter le port tant que les anomalies constatées n'ont pas été corrigées ou tant que les marins ne se sont pas suffisamment reposés.
2. Lorsqu'il existe des preuves claires que les membres du personnel chargés du premier quart ou ceux des quarts suivants qui assurent la relève sont excessivement fatigués, l'État membre veille à ce que le navire ne quitte pas le port avant que les anomalies constatées aient été corrigées ou avant que les marins concernés ne se soient suffisamment reposés.
Article 6
Procédures de suivi
1. Lorsqu'un navire fait l'objet d'une interdiction de quitter le port en application de l'article 5, l'autorité compétente de l'État membre informe le capitaine, le propriétaire ou l'exploitant du navire, ainsi que l'administration de l'État du pavillon ou de l'État dans lequel le navire est immatriculé ou le consul, ou, en son absence, le plus proche représentant diplomatique de cet État, des résultats des inspections visées à l'article 4 ou de toute décision prise par l'inspecteur, et, le cas échéant, des mesures correctives requises.
2. Lorsque des inspections sont effectuées au titre de la présente directive, tous les efforts possibles sont déployés pour éviter qu'un navire ne soit indûment retardé. Si cependant tel était le cas, le propriétaire ou l'exploitant est en droit de demander une indemnisation pour tout préjudice ou dommage subi. Dans tous les cas où un retard indu est allégué, la charge de la preuve en incombe au propriétaire ou à l'exploitant du navire.
Article 7
Droit de recours
1. Le propriétaire ou l'exploitant d'un navire ou son représentant dans l'État membre dispose d'un droit de recours contre une décision d'immobilisation prise par l'autorité compétente. Le recours ne suspend pas l'immobilisation.
2. Les États membres mettent en place et maintiennent à cet effet des procédures de recours appropriées conformément à leur législation nationale.
3. L'autorité compétente informe dûment le capitaine d'un navire visé au paragraphe 1 de ses droits de recours.
Article 8
Coopération entre administrations
1. Les États membres prennent les dispositions nécessaires pour assurer, dans des conditions compatibles avec celles prévues à l'article 14 de la directive 95/21/CE du Conseil du 19 juin 1995 concernant l'application aux navires faisant escale dans les ports de la Communauté ou dans les eaux relevant de la juridiction des États membres, des normes internationales relatives à la sécurité maritime, à la prévention de la pollution et aux conditions de vie et de travail à bord des navires (contrôle par l'État du port)(5), une coopération entre leurs autorités compétentes et les autorités compétentes des autres États membres en vue de la mise en oeuvre effective de la présente directive, et communiquent ces dispositions à la Commission.
2. Les informations relatives aux mesures prises en application des articles 4 et 5 sont publiées selon des modalités telles que celles prévues à l'article 15, premier alinéa, de la directive 95/21/CE.
Article 9
Clause de traitement "pas plus favorable"
Les États membres qui font procéder à l'inspection d'un navire battant le pavillon ou immatriculé sur le registre d'un État non signataire de la convention n° 180 de l'OIT ou du protocole de la convention n° 147 de l'OIT veillent, après l'entrée en vigueur de la convention et du protocole, à ne pas accorder un traitement plus favorable à ce navire et à son équipage que celui qui est réservé à un navire battant le pavillon d'un État partie à la convention n° 180 de l'OIT ou au protocole de la convention n° 147 de l'OIT ou aux deux.
Article 10
Dispositions finales
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 30 juin 2002.
2. Lorsque les États membres adoptent les dispositions visées au paragraphe 1, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
3. Les États membres communiquent immédiatement à la Commission toutes les dispositions de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive. La Commission en informe les autres États membres.
Article 11
Navires d'États tiers
Les dispositions de la présente directive ne s'appliquent aux navires qui ne battent pas le pavillon ou ne sont pas immatriculés sur le registre d'un État membre qu'à la date d'entrée en vigueur de la convention n° 180 de l'OIT et du protocole de la convention n° 147 de l'OIT.
Article 12
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 13
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 13 décembre 1999.