ДИРЕКТИВА 2007/46/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 септември 2007 година
за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства
(Рамкова директива)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономическ и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (3) бе променяна значително няколко пъти. Тъй като предстоят по-нататъшни промени, директивата следва да бъде преформулирана за постигане на по-голяма яснота.
(2)
За целите на създаването и функционирането на вътрешния пазар на Общността уместно е системите за одобряване на страните-членки да бъдат заменени от процедура за одобрение на Общността, основаваща се на принципа на пълна хармонизация.
(3)
Техническите изисквания, приложими към системите, компонентите, отделните технически възли и превозните средства, следва да бъдат хармонизирани и уточнени чрез регулаторни актове. Тези регулаторни актове следва да целят предимно обезпечаването на висока степен на безопасност по пътищата, опазване на здравето, опазване на околната среда, енергийна ефективност и защита срещу неразрешена употреба.
(4)
Директива 92/53/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. за изменение на Директива 70/156/ЕИО за сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (4) ограничи прилагането на цялостната общностна процедура на типово одобрение на превозни средства за превозни средства от категория М1. С оглед завършване изграждането на вътрешния пазар обаче и осигуряване на правилното му функциониране приложното поле на настоящата директива следва да покрие всички категории превозни средства, като по този начин позволи на производителите да се възползват от предимствата на вътрешния пазар посредством типовото одобрение на Общността.
(5)
За да се даде възможност на производителите да се приспособят към новите хармонизирани процедури, следва да бъде осигурен достатъчен преходен период, преди да стане задължително типовото одобрение на Общността на превозните средства, принадлежащи към категории, различни от категорията M1, които се изработват едноетапно. По-дълъг преходен период е необходим за превозни средства от категории, различни от M1, които изискват многоетапно одобрение, тъй като за такава процедура са необходими специалисти по изграждане на каросерии с достатъчен опит, за да бъдат изпълнени правилно необходимите процедури. Въпреки това, поради важността на безопасността на превозните средства от категория M2 и M3, по време на преходния период, когато националното типово одобрение е все още валидно, за да се позволи на производителите да придобият опит във връзка с типовото одобрение на ЕО на превозните средства, е необходимо тези превозни средства да са съобразени с техническите изисквания по хармонизираните директиви.
(6)
Досега производителите на малки серии от превозни средства бяха отчасти изключени от преимуществата на вътрешния пазар. Опитът показва, че безопасността по пътищата и опазването на околната среда биха се подобрили значително, ако малките серии от превозни средства бъдат напълно интегрирани в системата за типово одобрение на Общността, като се започне от категорията M1.
(7)
За да се избегнат евентуални злоупотреби, опростените процедури за малки серии от превозни средства следва да се сведат до случаи на много ограничено производство; необходимо е следователно да се дефинира по-точно понятието „малки серии от превозни средства“ по отношение на броя на произведените превозни средства.
(8)
Важно е да се предвидят мерки, позволяващи превозните средства да бъдат одобрявани на индивидуална основа, за да се придаде достатъчна гъвкавост на многоетапната система за одобрение; до създаването на хармонизирани, специфични разпоредби на Общността обаче на държавите-членки следва да се разрешава и занапред издаването на индивидуални одобрения съгласно националните им разпоредби.
(9)
Докато започне прилагането на процедурите за типово одобрение на Общността на превозните средства, различни от категория M1, на държавите-членки следва и занапред да се разрешава издаването на национални типови одобрения на превозните средства, като се дефинират съответните преходни разпоредби.
(10)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(11)
С Решение 97/836/ЕО на Съвета (6) Общността се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания („Ревизирано споразумение от 1958 г.“).
Следователно правилникът на Икономическата комисия за Европа на Обединените нации (ИКЕ - ООН), към който се присъединява Общността в изпълнение на настоящото решение, както и измененията на правилника на ИКЕ - ООН, към който Общността вече се е присъединила, следва да бъдат включени в процедурата за типово одобрение на Общността било като изисквания за типово одобрение на ЕО на превозни средства, било като алтернативи на съществуващото законодателство на Общността. По-специално, когато Общността реши, посредством решение на Съвета, че дадено правило на ИКЕ - ОН става част от процедурата на типово одобрение на ЕО на превозните средства и заменя съществуващото законодателство на Общността, Комисията следва да бъде оправомощена да извърши необходимите адаптации на настоящата директива. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива или да я допълнят, посредством добавянето на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(12)
За целите на по-доброто регулиране и опростяване, и с цел да се избегне постоянното актуализиране на съществуващото общностно законодателство по въпроси, касаещи техническите характеристики, следва да е възможно настоящата директива или отделни директиви и регламенти да препращат към съществуващи международни стандарти и разпоредби, без да ги възпроизвеждат в общностната правна рамка.
(13)
С оглед осигуряване на правилното прилагане и функциониране на процедурата за контрол на съответствие на производството, която е един от крайъгълните камъни на системата за типово одобрение на Общността, производителите следва редовно да бъдат проверявани от компетентната власт или от определена за целта квалифицирана техническа служба.
(14)
Главната цел на законодателството относно одобряване на превозните средства е да обезпечи предоставянето на висока степен на безопасност и опазване на околната среда от страна на появяващите се на пазара нови превозни средства, компоненти и отделни технически възли. Монтажът на дадени части или оборудване в превозните средства след тяхната поява на пазара или след пускането им в действие не бива да пречи на постигането на тази цел. Затова следва да се вземат необходимите мерки, така че преди пускане в продажба на части и оборудване, които могат да се монтират в превозни средства и значително да нарушат функционирането на основните системи за обезпечаване на безопасност и опазване на околната среда, такива части и оборудване да бъдат подложени на предварителен контрол от орган по одобряването. Тези мерки следва да включват технически разпоредби относно изискванията, на които трябва да отговарят такива части или оборудване.
(15)
Настоящите мерки следва да се прилагат единствено спрямо ограничен брой части или оборудване. Списъкът на тези части или оборудване и последващите изисквания следва да бъде изготвен след консултации със заинтересованите лица. При изготвянето на списъка Комисията следва да се консултира със заинтересованите лица въз основа доклад и се стреми към справедлив баланс между изискванията за засилване на пътната безопасност и опазването на околната среда и интересите на потребителите, производителите и дистрибуторите, като се запазва конкуренцията на пазара на резервни части.
(16)
Списъкът на частите, оборудването, съответните основни системи, както и на мерките по изпитването и изпълнението следва да бъде определен в съответствие с Решение 1999/468/ЕО. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива или да допълнят настоящата директива чрез добавянето на нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от посоченото решение.
(17)
Настоящата директива съставлява набор от специфични изисквания за безопасност по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (7), предвиждаща специфични изисквания за опазване здравето и безопасността на потребителите. Затова е важно да бъдат приети разпоредби, които да гарантират, че ако дадено превозно средство представлява значителен риск за потребителите в резултат на прилагането на настоящата директива или на регулаторните актове, изброени в приложение IV, производителят е взел ефикасни защитни мерки, включително изтегляне на превозни средства от пазара. По тази причина органите по одобряването следва да имат възможност да преценят дали предлаганите мерки са достатъчни или не.
(18)
Важно е производителите да предоставят съответната информация на собствениците на превозни средства с оглед избягване на неправилната употреба на предпазните устройства. Уместно е в настоящата директива да бъдат включени разпоредби по този въпрос.
(19)
Важно е също така производителите на оборудване да имат достъп до определена информация, която може да бъде предоставена само от производителя на превозното средство, а именно техническата информация, включително чертежите, необходими за изработване на части за пазара на резервни части.
(20)
Също толкова важно е производителите да направят информацията лесно достъпна за независимите оператори, с цел да гарантират ремонта и поддръжката на превозните средства при условията на напълно конкурентен пазар. Тези изисквания за предоставяне на информация до този момент се включваха в общностното законодателство, и по-специално в Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година относно типовото одобрение на моторни превозни средства по отношение на изпусканите емисии от лекотоварни превозни средства за превоз на пътници и за търговски цели (Евро 5 и 6) и относно достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозни средства (8), като е предвидено, че Комисията, в срок от четири години след влизането в сила на същия регламент, ще представи доклад относно функционирането на системата на достъп до информация за ремонта и поддръжката на превозни средства и ще направи преценка дали би било подходящо да се консолидират всички разпоредби, уреждащи достъпа до тази информация в рамките на ревизирана рамкова директива относно типовото одобрение.
(21)
С цел опростяване и ускоряване на процедурата мерките по прилагането на отделните директиви или регламенти, както и мерките за адаптиране на приложенията към настоящата директива и отделните директиви и регламенти, по-специално към развитието на научните и технически познания, следва да бъдат взети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива или на отделните директиви или регламенти, или да ги допълнят, посредством добавянето на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от посоченото решение. Същата процедура следва да бъде приложена за необходимите адаптации във връзка с типовото одобрение на превозните средства, предназначени за хора с увреждания.
(22)
Опитът показва, че може да се наложи неотложно вземане на съответните мерки с оглед осигуряване на по-добра защита на ползвателите на пътищата там, където са открити недостатъци в действащото законодателство. В такива спешни случаи необходимите изменения към отделните директиви или регламенти следва да се приемат съгласно Решение 1999/468/ЕО. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на отделните директиви или регламенти, или да ги допълват посредством добавянето на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от посоченото решение.
(23)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно изграждането на вътрешния пазар чрез въвеждането на задължителна система за типово одобрение на Общността за всички категории превозни средства, не може да бъде осъществена в достатъчна степен от отделните държави-членки, и следователно поради мащаба на предприеманото действие, може да бъде по-добре осъществена на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е установен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото, за постигането на тази цел.
(24)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да се ограничи до разпоредбите, които представляват значителна промяна в сравнение с предшестващите директиви. Задължението за транспониране на непроменените разпоредби произтича от предшестващите директиви.
(25)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (9) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Общността таблици, които показват доколкото е възможно съответствието между настоящата директива и приетите за нейното транспониране мерки, както и да оповестят тези таблици.
(26)
Настоящата директива следва да не засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство и прилагане на на директивите, посочени в приложение XX, част Б.
(27)
Изискванията на настоящата директива са в съответствие с принципите, заложени в плана за действие „Опростяване и усъвършенстване на регулаторната среда“.
(28)
Особено важно е бъдещите мерки, предложени въз основа на настоящата директива, или процедури, които трябва да се приложат в изпълнение на същата, да зачитат тези принципи, които бяха отново подчертани от Комисията в нейното съобщение относно Конкурентната нормативна рамка за автомобилостроенето през ХХI век,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящата директива създава хармонизирана рамка, съдържаща административните разпоредби и общите технически изисквания за одобрение на всички нови превозни средства в рамките на приложното ѝ поле, както и на системите, компонентите и отделните технически възли, предназначени за тези превозни средства, с оглед улесняване на тяхната регистрация, продажба и пускане в действие в Общността.
Настоящата директива установява също така разпоредбите за продажба и пускане в действие на части и оборудване, предназначени за превозни средства, одобрени съгласно настоящата директива.
В изпълнение на настоящата директива специфичните технически изисквания относно производството и функционирането на превозните средства се регламентират от регулаторни актове, изчерпателният списък на които се съдържа в приложение IV.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за типово одобрение на превозни средства, проектирани и произведени на един или няколко етапа за употреба по пътищата, както и за системи, компоненти и отделни технически възли, проектирани и произведени за такива превозни средства.
Тя се прилага също така за индивидуално одобрение на такива превозни средства.
Настоящата директива се прилага също така за части и оборудване, предназначени за превозни средства, попадащи в обхвата на настоящата директива.
2. Настоящата директива не се прилага за типовото одобрение или индивидуалното одобрение на следните превозни средства:
а)
селскостопански или горски трактори, както е посочено в Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли (10), както и ремаркета, проектирани и произведени специално, за да бъдат теглени от тях;
б)
четириколките, както е посочено в Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 март 2002 г. относно типовото одобрение на дву- или триколесните моторни превозни средства (11);
в)
превозни средства с гъсенични вериги.
3. Типовото одобрение или индивидуалното одобрение по настоящата директива не са задължителни за следните превозни средства:
а)
превозни средства, проектирани и произведени за употреба предимно на строителни обекти или в кариери, пристанищни или летищни комплекси;
б)
превозни средства, проектирани и произведени за употреба от армията, гражданската отбрана, противопожарните служби и силите, отговорни за поддържане на обществения ред;
в)
подвижни съоръжения,
доколкото тези превозни средства отговарят на изискванията по настоящата директива. Тези незадължителни одобрения не засягат прилагането на Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините (12).
4. Индивидуалното одобрение по настоящата директива не е задължително за следните превозни средства:
а)
превозни средства, предназначени изключително за ралита;
б)
прототипи на превозни средства, използвани на отговорността на производителя за извършване на специфични тестови програми по пътищата, при условие че са специално проектирани и произведени за тази цел.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV, освен ако в тях не е предвидено друго:
1.
„регулаторен акт“ означава отделна директива или регламент, или правило на ИКЕ - ООН, приложени към Ревизираното споразумение от 1958 г.;
2.
„специална директива или регламент“ означава директива или регламент, изброени в приложение IV, част I. Този термин включва също и техните актовете по тяхното прилагане;
3.
„типово одобрение“ означава процедурата, с която държава-членка удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
4.
„национално типово одобрение“ означава процедура за типово одобрение, установена от националното законодателство на държава-членка, чиято валидност се ограничава до територията на тази държава-членка;
5.
„типово одобрение на ЕО“ означава процедура, чрез която държава-членка удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV или ХI;
6.
„индивидуално одобрение“ означава процедура, с която държава-членка удостоверява, че дадено превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
7.
„многоетапно типово одобрение“ означава процедура, чрез която една или повече държави-членки удостоверяват, че, в зависимост от степента на завършеност, даден тип незавършено или завършено превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящата директива;
8.
„поетапно типово одобрение“ означава процедура за одобрение, състояща се от поетапно издаване на цялата поредица от сертификати за типово одобрение на ЕО на системи, компоненти и отделни технически възли, свързани с превозното средство, водещо на последния етап до одобрение на превозното средство като цяло;
9.
„едноетапно типово одобрение“ означава процедура за одобрение, състояща се от одобрение на превозното средство като цяло в рамките на един процес;
10.
„смесено типово одобрение“ означава поетапна процедура за типово одобрение, при която се извършват едно или няколко одобрения на системи по време на последния етап на одобрение на превозното средство като цяло, без да е необходимо да се издават сертификати за типово одобрение на ЕО за тези системи;
11.
„моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се задвижва с двигател и се придвижва на собствен ход, има поне четири колела и е напълно комплектовано, напълно комплектовано или некомплектовано, с максимална проектна скорост, надвишаваща 25 км/ч;
12.
„ремарке“ означава превозно средство на колела, което не се движи на собствен ход и което е проектирано и произведено с цел да бъде теглено от моторно превозно средство;
13.
„превозно средство“ означава всяко моторно превозно средство или неговото ремарке според дефинициите в точки 11 и 12;
14.
„хибридно моторно превозно средство“ означава превозно средство с най-малко два различни преобразувателя на енергия и две различни системи за съхраняване на енергия (в превозното средство) за придвижването на превозното средство;
15.
„хибридно електрическо превозно средство“ означава хибридно превозно средство, което за целите на механичното придвижване ползва енергия и от двата източника на акумулирана енергия/мощност в превозното средство:
-
невъзстановимо гориво,
-
съоръжение за съхраняване на електрическа енергия/мощност (напр. акумулатор, кондензатор, маховик/генератор и т.н.);
16.
„подвижно съоръжение“ означава превозно средство, движещо се на собствен ход и специално проектирано и произведено за извършване на работа, което поради производствените си характеристики е неподходящо за превоз на пътници или транспорт на товари. Съоръжение, монтирано на шаси на моторно превозно средство, не се счита за подвижно съоръжение;
17.
„тип превозно средство“ означава превозни средства от определена категория, които не се различават поне по отношение на основните показатели, указани в приложение II, раздел Б. Даден тип превозно средство може да включва варианти и версии, съобразно дефинициите в приложение II, раздел Б;
18.
„базово превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се използва в началния стадий на многоетапния процес на типово одобрение;
19.
„некомплектовано превозно средство“ означава всяко превозно средство, което подлежи на завършване на поне един по-нататъшен етап, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящата директива;
20.
„напълно комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което е преминало през процеса на многоетапно типово одобрение и отговаря на съответните технически изисквания на настоящата директива;
21.
„комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което не се нуждае от довършване, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящата директива;
22.
„излизащо от производство превозно средство“ означава всяко превозно средство, част от произведени превозни средства, които не могат да бъдат регистрирани, продадени или пуснати в действие поради влизането в сила на нови технически изисквания, спрямо които то не е одобрено;
23.
„система“ означава комбинация от приспособления, която има за цел изпълнението на една или няколко специфични функции в превозното средство и която трябва да отговаря на изискванията на всеки от регулаторните актове;
24.
„компонент“ означава приспособление, което трябва да отговаря на изискванията на специален регулаторен акт и което е предназначено да бъде част от превозно средство; може да бъде типово одобрено отделно от превозното средство, ако регулаторният акт съдържа изрични разпоредби за това;
25.
„отделен технически възел“ означава приспособление, което трябва да отговаря на изискванията на специален регулаторен акт и е предназначено да бъде част от превозно средство, и което може да бъде типово одобрено самостоятелно, но само по отношение на един или няколко определени типа превозни средства, ако регулаторният акт съдържа изрични разпоредби за това;
26.
„оригинални части или оборудване“ означава части или устройства, произведени съобразно спецификациите и производствените норми, предоставени от производителя за производството на части или оборудване на превозното средство и за неговия монтаж. Това включва и части или оборудване, произведени на същия конвейер като посочените части или оборудване. Приема се, до доказване на обратното, че частите представляват оригинални части, ако производителят удостовери, че те отговарят на качеството на компонентите, използвани при монтажа на превозното средство, и са били произведени съобразно спецификациите и производствените норми на производителя на въпросното превозно средство;
27.
„производител“ означава лицето или организацията, носещи отговорност пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на типово одобрение и за обезпечаване на съответствието на продукцията. Не е задължително лицето или организацията да участва пряко във всички етапи от конструирането на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които подлежат на процеса на одобрение;
28.
„представител на производителя“ означава физическо или юридическо лице, установено в Общността, надлежно назначено от производителя да го представлява пред орган по одобряването и да действа от негово име по въпроси от приложното поле на настоящата директива, където терминът „производител“ трябва да се разбира като отнасящ се или до производителя, или до негов представител;
29.
„орган по одобряването“ означава орган на държава-членка, имащ компетенции за всички аспекти на одобрението на тип превозно средство, компонент или отделен технически възел или за индивидуално одобрение на превозно средство; за процеса на одобряване, издаване и, при необходимост, отнемане на сертификати за одобрение; за изпълняване ролята на точка за контакт с органите по одобряването на други държави-членки; за назначаване на техническите служби и гарантиране изпълнението от страна на производителя на задълженията относно съответствието на продукцията;
30.
„компетентна власт“ в член 42 означава или органа по одобряването, или определеният орган, или акредитиращ орган, действащ от тяхно име;
31.
„техническа служба“ означава организация или орган, определен/посочен от органа по одобряването на дадена държава-членка като изпитна лаборатория, която да извършва тестове, или като орган за оценка на съответствието, който да извършва първоначална оценка и други тестове или проверки, от името на органа по одобряването, като е възможно самият орган по одобряването да изпълнява тези функции;
32.
„метод за виртуално изпитване“ означава компютърни симулации, включително изчисления, демонстриращи, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на техническите изисквания на даден регулаторен акт. За целите на изпитванията един виртуален метод не изисква употребата на физическо превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
33.
„сертификат за типово одобрение“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че вид превозно средство, система, компонент или отделен технически възел е одобрен;
34.
„сертификат за типово одобрение на ЕО“ е сертификатът, предвиден в приложение VI или в съответното приложение към отделна директива или регламент, на който се счита за равностойно съобщението за одобряване, посочено в съответното приложение на правило на ИКЕ - ОН, изброени в приложение IV, част I или част II от настоящата директива;
35.
„индивидуален сертификат за одобрение“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че дадено превозно средство е одобрено;
36.
„сертификат за съответствие“ е документът, изложен в приложение IX, който се издава от производителя и удостоверява, че дадено превозно средство, принадлежащо към серията на тип, одобрен в съответствие с настоящата директива, отговаря на изискванията на всички регулаторни актове по времето на неговото производство;
37.
„информационен документ“ е документът, предвиден в приложение I или приложение III към настоящата директива, или в съответното приложение на отделна директива или регламент, предписващо каква информация трябва да бъде предоставена от кандидата, като е допустимо информационният документ да се представи във вид на електронен файл;
38.
„информационно досие“ е цялостното досие, включващо информационния документ, файла, данните, чертежите, снимките и т.н., предоставени от кандидата, като е допустимо информационното досие да се представи във вид на електронен файл;
39.
„информационен пакет“ е информационното досие, придружено от протоколите от тестовете и всички други документи, добавени към информационното досие от техническата служба или от органа по одобряването по време на изпълнението на техните функции, като е допустимо информационното досие да се представи във вид на електронен файл;
40.
„индекс на информационния пакет“ е документът, предаващ съдържанието на информационния пакет в надлежно номериран или означен по друг начин вид, така че всички страници да са ясно посочени, като структурата на документа отразява последователните стъпки в провеждането на типовото одобрение на ЕО, и по-специално датите на преразглеждане и осъвременяване.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Задължения на държавите-членки
1. Държавите-членки осигуряват изпълнението от страна на производителите, кандидатстващи за одобрение, на задълженията по настоящата директива.
2. Държавите-членки одобряват само такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
3. Държавите-членки регистрират или позволяват продажбата или пускането в действие само на такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
Те не забраняват, ограничават или препятстват регистрацията, продажбата или пускането в действие или в движение на пътни превозни средства, компоненти или отделни технически възли по причини, свързани с аспекти на конструкцията или функционирането им, предвидени в настоящата директива, ако те отговарят на нейните изисквания.
4. Държавите-членки създават или назначават органите, компетентни по въпросите на одобряването, и нотифицират Комисията за такова създаване или назначаване съгласно член 43.
Нотификационният документ на органите по одобряването включва името, пощенския и електронния адрес и областта, за която носят отговорност.
Член 5
Задължения на производителите
1. Производителят отговаря пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на одобрение и за осигуряване на съответствието на производството, независимо от това дали производителят участва пряко във всички етапи на производството на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел.
2. При многоетапното типово одобрение всеки производител носи отговорност за одобрението и съответствието на производството на системи, компоненти или отделни технически възли, добавени от него на етапа на комплектоване на превозното средство.
Производителят, който променя вече одобрените на по-ранен етап компоненти или системи, носи отговорност за одобрението и съответствието на производството на тези компоненти и системи.
3. За целите на настоящата директива производител, който е установен извън Общността, назначава свой представител, установен в Общността, да го представлява пред органа по одобряването.
ГЛАВА III
ПРОЦЕДУРИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
Член 6
Процедури, приложими при типово одобрение на ЕО на превозни средства
1. Производителят може да избере една от следните процедури:
а)
поетапно типово одобрение;
б)
едноетапно типово одобрение;
в)
смесено типово одобрение.
2. Заявлението за поетапно типово одобрение се състои от информационно досие, съдържащо необходимата информация съгласно приложение III и се придружава от пълния набор от сертификати за типово одобрение, предвидени по всеки от приложимите регулаторни актове, изброени в приложение IV или приложение XI. При типово одобрение на система или отделен технически възел съгласно приложимите регулаторни актове, органът по одобряването има достъп до съответния информационен пакет до момента на уведомяване за одобрение или отказ.
3. Заявлението за едноетапно типово одобрение се състои от информационно досие, съдържащо необходимата информация съгласно приложение I, отнасяща се до регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, и евентуално в част II от приложение III.
4. При смесената процедура за типово одобрение органът по одобряването може да освободи производителя от задължението да представи един или няколко сертификата за типово одобрение на ЕО, ако информационното досие включва и данните, посочени в приложение I, необходими за одобряването на тези системи на етапа на одобрение на превозното средство, в който случай всеки от сертификатите за типово одобрение на ЕО, от който производителят е освободен, се заменя с протокол от проведено изпитване.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4, за целите на многоетапното типово одобрение се предоставя следната информация:
а)
през първия етап - онези части от информационното досие и сертификатите на ЕО, необходими за типово одобрение на цялото превозно средство, които се отнасят до степента на завършеност на базовото превозно средство,
б)
през втория и следващите етапи - онези части от информационното досие и сертификатите за типово одобрение на ЕО, които се отнасят до текущата фаза на производство, придружени от копие на сертификата за типово одобрение на ЕО на превозното средство, издаден на предходния производствен етап; освен това производителят предоставя пълни данни относно всички промени и добавки, които е направил в превозното средство.
Информацията, посочена в букви а) и б), може да бъде предоставена съобразно смесената процедура на типово одобрение, описана в параграф 4.
6. Производителят подава заявлението до органа по одобряването. За определен тип превозно средство може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава-членка.
Отделно заявление се подава за всеки тип, който трябва да бъде одобрен.
7. Органът по одобряването може с мотивирано искане да прикани производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
8. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, колкото са необходими за удовлетворителното провеждане на процедурата за типово одобрение.
Член 7
Процедура, приложима при типовото одобрение на ЕО на системи, компоненти или отделни технически възли
1. Производителят подава заявлението до органа по одобряването. За определен тип превозно средство може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава-членка. Отделно заявление се подава за всеки тип, който трябва да бъде одобрен.
2. Заявлението се придружава от информационно досие, чието съдържание се уточнява в отделните директиви или регламенти.
3. Органът по одобряването може с мотивирано искане да прикани производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
4. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, компоненти или отделни технически възли, колкото са необходими съгласно съответните отделни директиви или регламенти за провеждането на необходимите изпитвания.
ГЛАВА IV
ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
Член 8
Общи разпоредби
1. Държавите-членки нямат право да издават типови одобрения на ЕО, без най-напред да осигурят надлежното и удовлетворително изпълнение на процедурите, посочени в член 12.
2. Държавите-членки издават типовите одобрения на ЕО в съответствие с член 9 и член 10.
3. Ако държава-членка констатира, че дадено превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, въпреки съответствието си с изискванията на разпоредбите, представлява сериозен риск за безопасността по пътищата или нанася сериозни поражения на околната среда или на общественото здраве, тя може да откаже да издаде типовото одобрение на ЕО. В такъв случай тя изпраща незабавно на другите държави-членки и на Комисията подробно досие, съдържащо обяснение на причините на решението, както и доказателствата, на които се основават направените от нея констатации.
4. Сертификатите за типово одобрение на ЕО се номерират по начина, установен в приложение VII.
5. В рамките на 20 работни дни органът по одобряването разпраща до органите по одобряването на другите държави-членки копие от сертификата за типово одобрение на ЕО, заедно с приложенията, за всеки тип превозно средство, което е одобрил. Копието може да бъде заменено с електронен файл.
6. Органът по одобряването информира незабавно органите по одобряването на другите държави-членки за всеки свой отказ да издаде одобрение и всяко свое решение да отнеме одобрението на всякакъв вид превозни средства, като излага причините за своето решение.
7. На тримесечни интервали органът по одобряването изпраща на органите по одобряването на другите държави-членки списък на типовите одобрения на ЕО на системи, компоненти или отделни технически възли, които е издал, изменил, отказал да издаде или отнел по време на предхождащия период. Този списък съдържа данните, посочени в приложение XIV.
8. Ако бъде помолена за това от друга държава-членка, държавата-членка, издала типово одобрение на ЕО, ѝ изпраща в рамките на 20 дни от получаването на молбата копие от въпросния сертификат за одобрение, заедно с приложенията. Копието може да бъде заменено с електронен файл.
Член 9
Специални разпоредби относно превозните средства
1. Държавите-членки издават одобрение на ЕО по отношение на:
а)
тип превозно средство, съответстващо на подробните изисквания на информационното досие и отговарящо на техническите изисквания, посочени в съответните регулаторни актове, изброени в приложение IV;
б)
тип превозно средство за специални цели, съответстващо на подробните изисквания от информационното досие и отговарящо на техническите изисквания, посочени в съответните регулаторни актове, изброени в приложение XI.
Прилагат се процедурите, описани в приложение V.
2. Държавите-членки издават многоетапно типово одобрение, отнасящо се до даден тип некомплектовано или комплектовано превозно средство, съответстващо на данните от информационното досие и отговарящо на техническите изисквания, посочени в съответните регулаторни актове, изброени в приложение IV или приложение XI, като вземат предвид степента на комплектованост на превозното средство.
Многоетапното типово одобрение се прилага и за цели превозни средства, приспособени или модифицирани от друг производител.
Прилагат се процедурите, описани в приложение XVII.
3. По отношение на всеки тип превозно средство органът по одобряването:
а)
попълва всички съответни дялове на сертификата за типово одобрение на ЕО, включително приложения към него протокол за резултатите от изпитванията съгласно образеца, установен в приложение VIII;
б)
създава или проверява индекса към информационния пакет;
в)
издава на кандидата попълнения сертификат, заедно с допълненията, без необосновано отлагане.
4. В случай че на типовото одобрение на ЕО са били наложени, съгласно член 20, член 22 или приложение XI, ограничения по отношение на валидността, или в случай на освобождаване от определени разпоредби на регулаторните актове, сертификатът за типово одобрение на ЕО посочва тези ограничения или освобождаването.
5. Когато данните от информационното досие почиват на разпоредби относно превозни средства със специално предназначение, както предвижда приложение XI, в сертификата за типово одобрение на ЕО се посочват тези разпоредби.
6. Когато производителят избере процедурата на смесено одобрение, органът по одобряването попълва в част III от информационния документ, образецът на който е даден в приложение III, препратките към разпоредбите относно протоколите от изпитванията, установени от регулаторните актове, за които няма сертификат за типово одобрение на ЕО.
7. Когато производителят избере процедурата на едноетепно типово одобрение, органът по одобряването изготвя списък на приложимите регулаторни актове, образец на които е показан в допълнението към приложение VI, и прилага този списък към сертификата за типово одобрение на ЕО.
Член 10
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. Държавите-членки издават типово одобрение на ЕО на система, съответстваща на данните от информационното досие и отговаряща на техническите изисквания, посочени в съответната специална директива или регламент, съгласно предписанията на приложение IV или приложение XI.
2. Държавите-членки издават типово одобрение на ЕО за компонент или отделен технически възел, на компонент или отделен технически възел, съответстващ на данните от информационното досие и отговарящ на техническите изисквания, посочени в съответната отделна директива или регламент, съгласно предписанията на приложение IV.
3. Когато компонент или отделен технически възел, независимо от това дали е предназначен или не за ремонт, текущо обслужване или поддръжка, е част от типово одобрена система, не се изисква допълнително типово одобрение за компонент или отделен технически възел, освен ако това не се предвижда от съответния регулаторен акт.
4. Когато компонент или отделен технически възел изпълнява функцията си или изпълнява допълнителна функция само съвместно с други части на превозното средство, като по този начин има възможност да се провери съответствието му с изискванията само когато компонентът или отделният технически възел функционира съвместно с другите части на превозното средство, обхватът на типовото одобрение на компонента или отделния технически възел следва да бъде съответно ограничен. В такива случаи сертификатът за типово одобрение на ЕО посочва всички ограничения по неговата употреба, както и специалните условия за монтирането му. Когато такъв компонент или отделен технически възел се монтира от производителя на превозното средство, проверката на съответствието с всички приложими ограничения за употребата му или с условията за монтиране се извършва по време на одобряването на превозното средство.
Член 11
Изпитвания с оглед типово одобрение на ЕО
1. Съответствието с техническите предписания, изложени в настоящата директива, и регулаторните актове, изброени в приложение IV, се доказва посредством подходящи изпитвания, извършвани от определени за целта технически служби.
Процедурите за изпитванията, специалното оборудване и инструментите, необходими за извършване на изпитванията, се описват във всеки от регулаторните актове.
2. На необходимите изпитвания се подлагат превозни средства, компоненти и отделни технически възли, които са представителни за типа, подлежащ на одобрение.
Производителят обаче има право да избере - със съгласието на органа по одобряването - превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, който въпреки че не е представителен за типа, подлежащ на одобрение, съвместява редица от най-неблагоприятните характеристики, що се отнася до изискваното ниво на функциониране. По време на процеса на подбор могат да се използват методи на виртуално изпитване, за да се улесни вземането на решения.
3. Като алтернатива на процедурата на изпитванията, посочена в параграф 1, и със съгласието на органа по одобряването могат да се прилагат методи на виртуално изпитване по молба на производителя, като се спазват регулаторните актове, изброени в приложение XVI.
4. Общите условия, на които трябва да отговарят методите на виртуално изпитване, са изложени в допълнение 1 към приложение XVI.
Специфичните условия на изпитване и свързаните с тях административни разпоредби се излагат в допълнение 2 към настоящото приложение за всеки от регулаторните актове, изброени в приложение XVI.
5. Комисията изготвя списък на регулаторните актове, за които са допустими методи на виртуално изпитване, както и специфичните за тях условия и административни разпоредби. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително като я допълват, се изготвят и осъвременяват в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2.
Член 12
Разпоредби за съответствие на продуктите
1. Държавата-членка, коята издава типово одобрение на ЕО, взема необходимите мерки съгласно приложение X, за да удостовери, ако е необходимо в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави-членки, че са били създадени адекватни условия, гарантиращи съответствието на произведените превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли (в зависимост от случая) на одобрения тип.
2. Държавата-членка, която е издала типово одобрение на ЕО, взема необходимите мерки съгласно приложение X, за да удостовери, ако е необходимо в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави-членки, че посочените в параграф 1 условия продължават да бъдат адекватни и че произведените превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, в зависимост от случая, продължават да отговарят на одобрения тип.
Проверката на съответствието на продуктите с одобрения тип се ограничава до процедурите, посочени в приложение X и в регулаторните актове, съдържащи специфични изисквания. За тази цел органът по одобряването на държавата-членка, издала типовото одобрение, може да извърши всяка от проверките или тестовете, предвидени в който и да е от регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, върху образци, взети от помещенията на производителя, включително от производствените съоръжения.
3. Когато държава-членка, която е издала типовото одобрение на ЕО, констатира, че мерките, залегнали в параграф 1, не се прилагат, значително се отклоняват от договорените мерки и контролни планове, или са престанали да се прилагат, въпреки че производството не е прекъснато, тази държава-членка взема необходимите мерки, включително отнемане на типовото одобрение, за да осигури правилното протичане на производствената процедура.
ГЛАВА V
ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПОВИТЕ ОДОБРЕНИЯ НА ЕО
Член 13
Общи разпоредби
1. Производителят незабавно информира държава-членка, издала типовото одобрение на ЕО, за всяка промяна в детайлните изисквания, отбелязани в информационния пакет. Държавата-членка решава съгласно правилата, установени в настоящата глава, каква процедура да следва. В случай на нужда държавата-членка може да реши след консултации с производителя, че трябва да се издаде ново типово одобрение на ЕО.
2. Заявление за изменение на типово одобрение на ЕО се подава само пред държавата-членка, издала първоначалното типово одобрение на ЕО.
3. Ако държава-членка констатира, че за целите на изготвяне на едно изменение са необходими нови проверки или нови изпитвания, тя съответно информира производителя за това. Процедурите, посочени в член 14 и член 15, се прилагат едва след като необходимите нови проверки или нови изпитвания са били успешно проведени.
Член 14
Специални разпоредби относно превозните средства
1. Ако данните, отбелязани в информационния пакет, са променени, изменението следва да се отбележи като „поправка“.
В такива случаи органът по одобряването публикува поправените страници от информационния пакет съгласно изискването, като отбелязва ясно всяка поправена страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че един консолидиран, осъвременен вариант на информационния пакет, придружен от детайлно описание на измененията, отговаря на това изискване.
2. Поправката се обозначава като „разширение“, ако в допълнение на разпоредбите на параграф 1:
а)
са необходими по-нататъшни проверки или нови изпитвания;
б)
ако има промяна в информацията относно сертификата за типово одобрение на ЕО, без това да се отнася до приложенията към него;
в)
влязат в сила нови изисквания в съответствие с някой от регулаторните актове, приложими към одобрения тип превозно средство.
В такива случаи органът по одобряването издава поправен сертификат за типово одобрение на ЕО, обозначен с разширен номер, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение.
Сертификатът за одобрение ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При издаване на изменени страници или на консолидиран актуализиран вариант, индексът на информационния пакет, прикрепен към сертификата за одобрение, се променя така, че да показва датите на най-новото разширение или поправка, или датата на най-новия консолидиран и актуализиран вариант.
4. Не се изисква изменение на типовото одобрение на дадено превозно средство, ако новите изисквания, посочени в параграф 2, буква в), не са свързани, от техническа гледна точка, с този тип превозно средство или засягат категории превозни средства, различни от категорията, към която то принадлежи.
Член 15
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. Ако данните, отбелязани в информационния пакет, са променени, изменението следва да се отбележи като „поправка“.
В такива случаи органът по одобряването издава поправените страници от информационния пакет съгласно изискванията, като ясно отбелязва всяка поправена страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че един консолидиран актуализиран вариант на информационния пакет, придружен от детайлно описание на промените, отговаря на това изискване.
2. Поправката се обозначава като „разширение“, ако в допълнение на разпоредбите на параграф 1:
а)
са необходими по-нататъшни проверки или нови изпитвания;
б)
ако има промяна в информацията относно сертификата за типово одобрение на ЕО, без това да се отнася до приложенията към него;
в)
влязат в сила нови изисквания в съответствие с някой от регулаторните актове, приложими към одобрената система, компонент или отделен технически възел.
В такива случаи органът по одобряването издава поправен сертификат за типово одобрение на ЕО, обозначен с разширен номер, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение. В случаите, когато изменението се налага поради прилагането на параграф 2, буква в), се актуализира третата част от номера на одобрението.
Сертификатът за одобрение ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При издаване на изменени страници или на консолидиран актуализиран вариант, индексът на информационния пакет, прикрепен към сертификата за одобрение, се променя така, че да показва датите на най-новото разширение или поправка, или датата на най-новия консолидиран и актуализиран вариант.
Член 16
Издаване и нотифициране на изменения
1. В случай на разширение органът по одобряването актуализира всички свързани с него части на сертификата за типово одобрение на ЕО, приложенията към него и индекса към информационния пакет. Актуализираният сертификат и неговите приложения се издават на кандидата без неоправдано забавяне.
2. В случай на поправка поправените документи или съответно консолидираният актуализиран вариант, включително индексът към информационния пакет, се издават на кандидата без неоправдано забавяне.
3. Органът по одобряването нотифицира органите по одобряването на другите държави-членки относно всяко изменение, направено в типовите одобрения на ЕО, съгласно процедурите, посочени в член 8.
ГЛАВА VI
ВАЛИДНОСТ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
Член 17
Изтичане на валидността
1. Типовото одобрение на ЕО за превозно средство престава да бъде валидно във всеки от следните случаи:
а)
при влизане в сила на нови изисквания за регистрация, продажба или пускане в действие на нови превозни средства в който и да е регулаторен акт, приложим към одобреното превозно средство, когато става невъзможно съответното одобрение да бъде подновено;
б)
при доброволно окончателно прекратяване на производството на одобрено превозно средство;
в)
при изтичане на срока на валидност на одобрението по силата на специално ограничение.
2. Когато само един вариант на даден тип превозно средство или само една разновидност на даден вариант загуби валидност, типовото одобрение за превозно средство на ЕО губи валидност само по отношение на конкретния вариант или разновидност.
3. Когато производството на конкретен вид превозно средство бъде окончателно прекратено, производителят нотифицира органа по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО за превозното средство. При получаване на такава нотификация този орган съответно информира органите по одобряването на другите държави-членки в рамките на 20 работни дни.
Член 27 се прилага само при изтичане на срока на валидност при обстоятелствата, посочени в буква а) от параграф 1 от настоящия член.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, в случаите, когато едно типово одобрение на ЕО за превозно средство предстои да стане невалидно, производителят уведомява органа по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО.
Органът по одобряването, без неоправдано забавяне, съобщава цялата необходима информация на органите по одобряването на другите държави-членки, така че да направи възможно прилагането, при необходимост, на член 27. При съобщаването се уточнява, по-специално, датата на производство и идентификационния номер на последното произведено превозно средство.
ГЛАВА VII
СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ И МАРКИРОВКИ
Член 18
Сертификат за съответствие
1. Производителят, в качеството си на притежател на типово одобрение на ЕО за превозно средство, издава сертификат за съответствие на всяко превозно средство, независимо дали то е комплектовано, некомплектовано или напълно комплектовано, ако то е произведено в съответствие с одобрения тип превозно средство.
В случай на некомплектовано или комплектовано превозно средство производителят попълва само тези точки на страница 2 от сертификата за съответствие, които са добавени или променени на текущия етап на одобрение и, ако е необходимо, прикрепя към този сертификат всички сертификати за съответствие, издадени на предходния етап.
2. Сертификатът за съответствие се изготвя на един от официалните езици на Общността. Всяка държава-членка може да поиска сертификатът за съответствие да бъде преведен на собствения ѝ език или езици.
3. Сертификатът за съответствие се изготвя по такъв начин, че да не позволява фалшифициране. За тази цел използваната хартия се предпазва посредством цветно изображение или посредством воден знак с формата на идентификационния знак на производителя.
4. Сертификатът за съответствие се попълва изцяло и не съдържа ограничения относно употребата на превозно средство, които да се различават от ограниченията, предвидени в регулаторния акт.
5. Сертификатът за съответствие, описан в приложение IX, част I, на превозни средства, одобрени в съответствие с разпоредбите на член 20, параграф 2, включва в названието си фразата „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, типово одобрени съгласно член 20 (временно одобрение)“.
6. Сертификатът за съответствие, описан в приложение IX, част I, за превозни средства, типово одобрени в съответствие с разпоредбите на член 22, включва в названието си фразата „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, типово одобрени в малки серии“, като в близост на това се посочва годината на производство, последвана от пореден номер, между 1 и границата, посочена в таблицата в приложение XII, обозначаваща по отношение на всяка година на производство положението на това превозно средство в определеното за годината производство.
7. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, производителят може да предаде данни или информация, съдържащи се в сертификата за съответствие в електронен вид на регистриращия орган на държавата-членка.
8. Дубликат на сертификата за съответствие може да бъде издаден само от производителя. Думата „дубликат“ трябва да се вижда ясно на лицевата страна на всеки дубликат на даден сертификат.
Член 19
Маркировка за типово одобрение на ЕО
1. Производителят на компоненти или отделни технически възли, независимо от това дали те представляват част от система или не, обозначава всеки компонент или възел, произведени в съответствие с одобрения тип, с маркировка за типово одобрение на ЕО, изискван от съответната отделна директива или регламент.
2. Когато не се изисква маркировка за типово одобрение на ЕО, производителят поставя собственото си търговско наименование или марка, типов и/или идентификационен номер.
3. Маркировката за типово одобрение на ЕО се съставя съгласно допълнението към приложение VII.
ГЛАВА VIII
НОВИ ТЕХНОЛОГИИ ИЛИ КОНЦЕПЦИИ, НЕСЪВМЕСТИМИ С ОТДЕЛНИ ДИРЕКТИВИ
Член 20
Освобождавания на основание нови технологии или нови концепции
1. По искане на производителя държавите-членки могат да издадат типово одобрение на ЕО за тип система, компонент или отделен технически възел, включващи технологии или концепции, несъвместими с един или няколко от регулаторните актове, изброени в приложение IV, част I, ако получат разрешение от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 40, параграф 3.
2. До вземане на решението относно исканото разрешение държавата-членка може да дава временно одобрение, валидно само на нейната територия, за тип превозно средство, обхванато от исканото освобождаване, ако без отлагане информира Комисията и другите държави-членки за него посредством досие, съдържащо следните елементи:
а)
причините, поради които въпросните технологии или концепции правят системата, компонента или отделния технически възел несъвместими с изискванията;
б)
описание на съображенията за безопасност и опазване на околната среда, както и взетите мерки;
в)
описание на изпитванията, включително и на резултатите им, доказващи, че в сравнение с изискванията, от които се иска освобождаване, се постига поне равностойно ниво на безопасност и опазване на околната среда.
3. Други държави-членки могат да решат да приемат временното одобрение, посочено в параграф 2, на собствената си територия.
4. Комисията решава съгласно процедурата, посочена в член 40, параграф 3, дали да разреши на държавата-членка да издаде типово одобрение на ЕО за съответния тип превозно средство.
При необходимост в решението се посочва също така дали валидността му подлежи на ограничения, като например срокове. Във всеки случай срокът на валидност на одобрението не може да бъде по-кратък от 36 месеца.
Ако Комисията откаже да даде разрешение, държавата-членка незабавно предизвестява притежателя на временното типово одобрение, посочено в параграф 2 от настоящия член, че временното одобрение се отменя 6 месеца след датата на решението на Комисията. Разрешава се, обаче, превозните средства, произведени съгласно временното одобрение, преди то да бъде отменено, да се регистрират, продават или пускат в действие във всяка държава-членка, която е приела временното одобрение.
5. Настоящият член не се прилага в случаите, когато дадена система, компонент или отделен технически възел съответства на правило на ООН - ИКЕ, към което Общността се е присъединила.
Член 21
Необходими действия
1. Когато Комисията констатира наличието на солидни основания за освобождаване от изискването по член 20, тя незабавно предприема необходимите действия за адаптиране на съответните специални директиви или регламенти към технологическото развитие. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на специалните директиви или регламенти, изброени в част I на приложение IV, следва да се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2.
Когато освобождаването от изискването по член 20 се отнася до правило на ИКЕ - ООН, Комисията предлага изменение на съответното правило на ИКЕ - ООН съгласно процедурата, приложима по силата на Ревизираното споразумение от 1958 г.
2. Всички ограничения, свързани с освобождаването, се премахват веднага след изменението на съответните регулаторни актове.
Ако не се вземат необходимите мерки за адаптиране на регулаторните актове, срокът на валидност на освобождаването може да бъде продължен по искане на държавата-членка, издала одобрението, посредством друго решение, прието в съответствие с процедурата, посочена в член 40, параграф 3.
ГЛАВА IХ
ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ПРОИЗВЕДЕНИ В МАЛКИ СЕРИИ
Член 22
Типово одобрение на ЕО за малки серии
1. По молба на производителя и в рамките на количествените ограничения, изложени в приложение XII, част А, раздел 1, държавите-членки издават, съгласно процедурата, посочена в член 6, параграф 4, типово одобрение на ЕО за тип превозно средство, отговарящо на изискванията, изброени в допълнението към приложение IV, част I.
2. Параграф 1 не се отнася до превозни средства със специално предназначение.
3. Сертификатите за типово одобрение на ЕО се номерират съгласно приложение VII.
Член 23
Национално типово одобрение за малки серии
1. Що се отнася до превозни средства, произведени в рамките на количествените ограничения, посочени в приложение XII, част А, раздел 2, държавите-членки могат да позволят изключение от изискването за прилагане на една или няколко от разпоредбите на един или няколко от регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, при условие че предвидят съответни алтернативни изисквания.
„Алтернативни изисквания“ означава административни разпоредби и технически изисквания, които целят да осигурят ниво на безопасност по пътищата и на опазване на околната среда, равностойно в най-високата възможна степен на нивото, предвидено от разпоредбите на приложение IV или приложение XI, ако е целесъобразно.
2. По отношение на превозните средства, посочени в параграф 1, държавите-членки могат да изключат прилагането на една или няколко от разпоредбите на настоящата директива.
3. Изключение от изискването за прилагане на разпоредбите, посочени в параграф 1 и параграф 2, се допуска само когато дадена държава-членка има основателни причини да направи това.
4. За целите на типовото одобрение на превозни средства по настоящия член държавите-членки приемат системи, компоненти или отделни технически възли, които са типово одобрени в съответствие с регулаторните актове, изброени в приложение IV.
5. Сертификатът за типово одобрение посочва какво е естеството на изключенията по параграф 1 и параграф 2.
Сертификатът за типово одобрение, образецът на който се съдържа в приложение VI, не носи заглавие „сертификат за типово одобрение на ЕО на превозно средство“. Въпреки това сертификатите за типово одобрение се номерират съгласно приложение VII.
6. Валидността на типовото одобрение се ограничава до територията на държавата-членка, издала одобрението. По молба на производителя обаче органът по одобряването изпраща с препоръчано писмо или по електронна поща копие от сертификата за типово одобрение и неговите приложения на органите по одобряването на държавите-членки, посочени от производителя.
В рамките на 60 дена от датата на получаването такава държава-членка решава дали да приеме или не типовото одобрение. Тя съобщава официално решението си на органа по одобряването, посочен в първа алинея.
Държава-членка не отказва типовото одобрение, освен ако има основателни причини да смята, че техническите разпоредби, съгласно които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на нейните собствени.
7. По молба на кандидат за продажба регистрация или пускане в действие на превозно средство в друга държава-членка, държавата-членка, издала одобрението, му предоставя копие от сертификата за типово одобрение, както и информационния пакет.
Държава-членка разрешава продажба, регистрация или пускане в действие на това превозно средство, освен ако има основателни причини да смята, че техническите разпоредби, съгласно които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на нейните собствени.
ГЛАВА Х
ИНДИВИДУАЛНИ ОДОБРЕНИЯ
Член 24
Индивидуални одобрения
1. Държавите-членки могат да освободят дадено превозно средство, независимо от това дали е единствено по рода си или не, от спазване на изискванията на една или няколко разпоредби на настоящата директива или на един или няколко от регулаторните актове, посочени в приложение IV или приложение XI, при условие че наложат алтернативни изисквания.
Изключение от изискването за прилагане на разпоредбите на алинея 1 се допуска само когато дадена държава-членка има основателни причини да направи това.
„Алтернативни изисквания“ означава административни разпоредби и технически изисквания, които целят да осигурят ниво на безопасност по пътищата и на опазване на околната среда, равностойно в най-високата възможна степен на нивото, предвидено от разпоредбите на приложение IV или приложение XI, ако е целесъобразно.
2. Държавите-членки нямат право да извършват разрушителни изпитвания. Те използват всички свързани с въпроса данни, предоставени от кандидата, за установяване на спазването на алтернативните изисквания.
3. Държавите-членки приемат типовото одобрение на ЕО, за която и да е система, компонент или отделен технически възел, на мястото на алтернативните изисквания.
4. Заявление за индивидуално одобрение се подава от производителя, собственика на превозното средство или от друго лице, действащо от тяхно име, при положение че то се е установило в Общността.
5. Държава-членка издава индивидуално одобрение, ако превозното средство съответства на описанието, придружаващо заявлението, и удовлетворява съответните технически изисквания, като издава без неоправдано отлагане сертификат за индивидуално одобрение.
Форматът на сертификата за индивидуално одобрение се базира на образеца за сертификат за типово одобрение на ЕО, съдържащ се в приложение VI, и включва поне информацията, необходима за попълване на заявлението за регистрация, предвидено в Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно документи за регистрацията на превозни средства (13). Сертификатите за индивидуално одобрение не носят заглавие „одобрение на ЕО за превозно средство“.
Сертификатът за индивидуално одобрение носи идентификационния номер на съответното превозно средство.
6. Валидността на индивидуалното одобрение се ограничава до територията на държавата-членка, издала одобрението.
По молба на кандидат за продажба, регистрация или пускане в действие на превозно средство в друга държава-членка, държавата-членка, издала одобрението, му предоставя справка за техническите разпоредби, спрямо които е било одобрено превозно средство.
По отношение на превозно средство, получило индивидуално одобрение от държава-членка съгласно разпоредбите на настоящия член, друга държава-членка дава разрешение това превозно средство да бъде продадено, регистрирано или пуснато в действие, освен ако има основателни причини да смята, че техническите разпоредби, в съответствие с които е било одобрено превозното средство, не са равностойни на нейните собствени.
7. По молба на производителя или собственика на превозното средство държавите-членки предоставят индивидуално одобрение на превозно средство, отговарящо на разпоредбите на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, ако е целесъобразно.
В такъв случай държавите-членки признават индивидуалното одобрение и разрешават продажбата, регистрацията и пускането в действие на превозното средство.
8. Разпоредбите на настоящия член могат да бъдат прилагани към превозни средства, типово одобрени съгласно настоящата директива и модифицирани преди първоначалната им регистрация или пускане в действие.
Член 25
Специални разпоредби
1. Процедурата по член 24 може да бъде приложена към определено превозно средство по време на последователните етапи на неговото окомплектоване в съответствие с една процедура за многоетапно типово одобрение.
2. Процедурата по член 24 не може да замести един междинен етап в рамките на нормалната последователност на една процедура за многоетапно типово одобрение и може да се окаже неподходяща за целите на постигане на първоетапно одобрение на дадено превозно средство.
ГРАВА ХI
РЕГИСТРИРАНЕ, ПРОДАЖБА И ПУСКАНЕ В ДЕЙСТВИЕ
Член 26
Регистриране, продажба и пускане в действие на превозни средства
1. Без да се засягат разпоредбите на член 29 и 30, държавите-членки регистрират и разрешават продажбата и пускането в действие на превозни средства само ако те са придружени от валиден сертификат за съответствие, издаден съгласно член 18.
Що се отнася до незавършените превозни средства, държавите-членки разрешават продажбата на такива превозни средства, но могат да откажат постоянната им регистрация и пускане в действие за периода, в който те остават незавършени.
2. Превозните средства, освободени от изискването за сертификат за съответствие, могат да бъдат регистрирани, продавани или пускани в действие, само ако отговарят на съответните технически изисквания на настоящата директива.
3. Що се отнася до превозни средства, произвеждани в малки серии, броят на регистрираните, продадени или пуснати в действие превозни средства в течение на една година не трябва да надвишава броя на възлите, посочен в приложение XII, част А.
Член 27
Регистриране, продажба и пускане в действие на превозни средства, излизащи от серийно производство
1. В рамките на ограниченията, посочени в приложение XII, раздел Б, и само за ограничен период от време, държавите-членки могат да регистрират и разрешават продажбата или пускането в действие на превозни средства от тип, чието типовото одобрение на ЕО е вече невалидно.
Първа алинея се отнася само до превозни средства на територията на Общността, които са имали валидно типово одобрение на ЕО по времето на производството си, но които не са били регистрирани или пуснати в действие преди типовото одобрение на ЕО да загуби своята валидност.
2. Възможността, предвидена в параграф 1, се дава по отношение на окомплектовани превозни средства за период от дванадесет месеца, считано от датата на изтичане на срока на валидност на типовото одобрение на ЕО, а по отношение на завършените превозни средства - за период от осемнадесет месеца, считано от тази дата.
3. Производител, които иска да се възползва от разпоредбите на параграф 1, подава молба до компетентната власт на всяка държава-членка, свързана с пускането в действие на въпросното превозно средство. В молбата се уточняват всички технически или икономически причини, поради които тези превозни средства могат да не отговарят на новите технически изисквания.
Заинтересованите държави-членки решават в рамките на три месеца от получаването на такава молба дали и в какви количества да допуснат регистрация на тези превозни средства на своята територия.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis спрямо превозни средства, ползващи се от национално типово одобрение, които не са били регистрирани или пуснати в действие преди одобрението да загуби валидност в съответствие с член 45 поради задължително прилагане на процедурата за типово одобрение на ЕО.
5. Държавите-членки вземат необходимите мерки да осигурят ефикасно контролиране на броя на превозните средства, които се регистрират или пускат в действие в рамките на процедурата по настоящия член.
Член 28
Продажба и пускане в действие на компоненти и отделни технически възли
1. Държавите-членки разрешават продажбата или пускането в действие на компоненти или отделни технически възли, ако и само ако те отговарят на изискванията на съответните регулаторни актове и са надлежно маркирани в съответствие с член 19.
2. Параграф 1 не се прилага към компоненти или отделни технически възли, специално произведени или проектирани за нови превозни средства, които не влизат в обхвата на настоящата директива.
3. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат продажбата или пускането в действие на компоненти или отделни технически възли, освободени от изискванията на една или няколко от разпоредбите на даден регулаторен акт в приложение на член 20, или са предназначени за монтиране в превозни средства, които се ползват от одобренията, издадени съгласно членове 22, 23 или 24, отнасящи се до въпросния компонент или отделен технически възел.
4. Чрез дерогация от параграф 1 и ако не се предвижда друго в даден регулаторен акт, държавите-членки могат да допуснат продажбата и пускането в действие на компоненти или отделни технически възли, предназначени за монтиране в превозни средства, от които по време на пускането им в действие не се е изисквало да бъдат типово одобрени от ЕО съгласно настоящата директива или Директива 70/156/ЕИО.
ГЛАВА ХII
ПРЕДПАЗНИ КЛАУЗИ
Член 29
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, отговарящи на настоящата директива
1. Ако една държава-членка констатира, че нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, макар и отговарящи на съответните изисквания и надлежно маркирани, представляват сериозен риск за безопасността по пътищата или вредят сериозно на околната среда или на общественото здраве, тази държава-членка може за максимален период от шест месеца да откаже да регистрира такива превозни средства или да допуска продажбата или пускането в действие на своята територия на такива превозни средства, компоненти или отделни технически възли.
В такива случаи тази държава-членка незабавно уведомява за това съответно производителя, другите държави-членки и Комисията, като посочва причините, на които се основава нейното решение, и по-специално дали то е резултат от:
-
недостатъци в съответните регулаторни актове, или
-
неправилно приложение на съответните изисквания.
2. Комисията се консултира със заинтересованите страни колкото се може по-скоро, и по-специално с органа по одобряването, издал типовото одобрение, за да изготви решението.
3. Където мерките, посочени в параграф 1, се обясняват с недостатъци в съответните регулаторни актове, подходящите мерки се вземат, както следва:
-
когато става дума за отделни директиви или регламенти, изброени в част I от приложение IV, Комисията ги изменя в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2,
-
когато става дума за правила на ИКЕ - ООН, Комисията предлага необходимите предложения за изменения към съответните правила на ИКЕ - ООН съгласно процедурата по Ревизираното споразумение от 1958 г.
4. Когато мерките, посочени в параграф 1, се обясняват с неправилно прилагане на съответните изисквания, Комисията взима необходимите мерки да осигури съответствие с тези изисквания.
Член 30
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които не съответстват на одобрения тип
1. Ако държава-членка, издала типово одобрение, установи, че нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, придружени от сертификат за съответствие или носещи маркировка за одобрение, не съответстват на типа, който е одобрила, тя взема необходимите мерки, включително, ако е необходимо, отнемане на типовото одобрение, за да гарантира, че произведените превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, ако случаят е такъв, са приведени в съответствие с одобрения тип. Органът по одобряването на тази държава-членка уведомява за взетите мерки органите по одобряването на другите държави-членки.
2. За целите на параграф 1 се счита, че отклоненията от подробните изисквания на сертификата за типово одобрение на ЕС или на информационния пакет представляват несъответствие с одобрения тип.
Счита се, че дадено превозно средство не се отклонява от одобрения тип, ако съответните регулаторни актове допускат отклонения и тези допустими отклонения се съблюдават.
3. Ако държава-членка докаже, че нови превозни средства, компоненти или отделни технически възли, придружени от сертификат за съответствие или носещи маркировка за одобрение, не съответстват на одобрения тип, тя може да поиска държавата-членка, издала типовото одобрение, да удостовери, че произвежданите превозни средства, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип. При получаване на такова искане засегнатата държава-членка предприема необходимите действия възможно най-бързо и, във всеки случай, в рамките на шест месеца от датата на молбата.
4. Органът по одобряването отправя искане към държавата-членка, издала типовото одобрение на системата, компонента, отделния технически възел или незавършеното превозно средство, да вземе необходимите мерки да осигури отново съответствието на произвежданите превозни средства на одобрения тип в следните случаи:
а)
във връзка с типово одобрение на ЕО за превозно средство, когато несъответствието на превозното средство се обяснява изключително с несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел;
б)
във връзка с многоетапно типово одобрение, когато несъответствието на напълно комплектовано превозно средство се обяснява изключително с несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел, съставляващи част от некомплектованото превозно средство, или с несъответствието на самото некомплектовано превозно средство.
При получаване на такова искане съответната държава-членка взема необходимите мерки, ако е необходимо съвместно с държавата-членка, отправила искането, възможно най-бързо, и във всеки случай в рамките на шест месеца от датата на искането. Когато се установи несъответствие, органът по одобряването на държавата-членка, издала типовото одобрение на ЕО на системата, компонента или отделния технически възел или одобрението на некомплектованото превозно средство, взема мерките, посочени в параграф 1.
5. Органите по одобряването се информират взаимно в рамките на 20 работни дни за всяко отнемане на типово одобрение на ЕО и за причините за това.
6. Ако държавата-членка, издала типово одобрение, оспорва несъответствието, за което е уведомена, заинтересованите държави-членки полагат усилия за уреждане на спора. Комисията бива държана в течение и, при необходимост, провежда необходимите консултации с цел да се постигне решение.
Член 31
Продажба и пускане в употреба на части или оборудване, способни да създадат значителен риск за правилното функциониране на основни системи
1. Държавите-членки разрешават продажба, предлагане за продажба или пускане в употреба на части или оборудване, които могат да носят риск за правилното функциониране на системи от основно значение за безопасността на превозното средство или неговото въздействие върху околната среда, единствено ако тези части или оборудване са разрешени от орган по одобряването съгласно параграфи от 5 до 10.
2. Частите или оборудването, подлежащи на разрешение съгласно параграф 1, се добавят в списъка в приложение XIII. Това решение се предшества от оценка, водеща до доклад и стремеж за постигане на справедлив баланс между следните елементи:
а)
съществуването на сериозна заплаха за безопасността или въздействието върху околната среда на превозни средства, снабдени с частите или оборудването, предмет на оценката; както и
б)
въздействието върху потребители и производители от вторичния пазар на евентуалното налагане по настоящия член на изискване за разрешително за частите или оборудването, предмет на оценката.
3. Параграф 1 не се отнася до оригинални части или оборудване, които са обхванати от системно типово одобрение съобразно превозното средство и части или оборудване, типово одобрени в съответствие с разпоредбите на някой от регулаторните актове, изброени в приложение IV, освен когато тези одобрения се отнасят до аспекти, различни от посочените в параграф 1. Параграф 1 не се прилага за части или оборудване, произведени изключително за състезателни превозни средства, които не са предназначени за използване по обществените пътища. Ако части или оборудване, включени в приложение XIII, имат двойна употреба за състезателни цели и за използване на пътя, тези части или оборудване не могат да се продават или да се предлагат за продажба на широката общественост за използване в пътни превозни средства, освен ако не отговарят на изискванията на настоящия член.
При необходимост Комисията приема разпоредби относно идентифицирането на части или оборудване по настоящия параграф.
4. Комисията, след консултация със засегнатите страни, установява процедурата и изискванията за процеса по даване на разрешение, посочен в параграф 1, и приема разпоредбите за последващото осъвременяване на списъка в приложение XIII. Тези изисквания включват предписания за сигурност, защита на околната среда и, при необходимост, стандарти за изпробване. Те могат да се основават върху регулаторните актове, изброени в приложение IV, могат да бъдат разработени в съответствие с напредъка в технологиите за безопасност, опазване на околната среда и изпробване, или, ако това е подходящ начин за постигане на нужната сигурност или екологични цели, може да се изразяват в сравняване на функционирането на частта или оборудването с екологичните характеристики или характеристиките за безопасност на оригиналното превозно средство или съответно на някоя от частите му, ако е необходимо.
5. За целите на параграф 1 производителят на части и оборудване представя на органа по одобряването протокол за изпитванията, изготвен от посочената техническа служба, който да удостоверява, че частите или оборудването, за които се иска разрешение, съответстват на изискванията, посочени в параграф 4. Производителят може да подаде само едно искане за тип и за част пред само един орган по одобряването.
Искането трябва да съдържа данни относно производителя на частите или оборудването, типа, идентификационните номера и номерата на частите или оборудването, за които се иска разрешение, както и името на производителя на превозното средство, типа превозно средство и, ако е целесъобразно, годините на производство или други данни, позволяващи идентифицирането на превозното средство, за което е предназначен монтажът на такива части или оборудване.
Когато органът по одобряването прецени въз основа на протокола от изпитванията и на други данни, че въпросните части или оборудване съответстват на изискванията, посочени в параграф 4, той издава сертификат на производителя без неоправдано отлагане. Този протокол дава право частите или оборудването да се продават, предлагат за продажба или монтират към превозни средства в Общността при условията на втората алинея от параграф 9.
6. Всяка част или оборудване, разрешени в съответствие с настоящия член, се маркира надлежно.
Комисията изготвя изисквания за маркиране и опаковане, както и модела и системата за номериране на сертификата по параграф 5.
7. Мерките по параграфи от 2 до 6 следва да се приемат съгласно процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2, тъй като са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително като я допълват.
8. Производителят информира без отлагане органа по одобряването, издал сертификата, за всяка промяна, свързана с условията на издаването. Органът по одобряването взема решение дали сертификатът трябва да се преразгледа или да се преиздаде и дали са необходими нови изпитвания.
Производителят носи отговорност за осигуряване, че частите и оборудването се произвеждат и продължават да се произвеждат при условията, при които е издаден сертификатът.
9. Преди да издаде одобрение, органът по одобряването проверява дали съществуват удовлетворителни условия и процедури, които да осигуряват ефикасен контрол върху съответствието на производството.
Когато органът по одобряването констатира, че условията за издаване на разрешение вече не се изпълняват, той призовава производителя да вземе необходимите мерки за възстановяване на съответствието с изискванията на частите и оборудването. При нужда той отнема разрешението.
10. Всяко разногласие между държавите-членки относно сертификатите, посочени в параграф 5, се предлага на вниманието на Комисията. Тя взима необходимите мерки, като, при необходимост, може да изиска отнемане на разрешението, след допитване до държавите-членки.
11. Настоящият член не се прилага за част или оборудване, преди да бъдат включени в приложение XIII. За всеки елемент или група елементи в приложение XIII се определя разумен преходен период, за да се даде възможност на производителя на частта или оборудването да кандидатства и получи разрешение. Същевременно при необходимост може да се определи и дата за изключване на части и оборудване, предназначени за превозни средства, типово одобрени преди тази дата от приложението на настоящия член.
12. До вземане на решение дали част или оборудване трябва да бъде включена в списъка в параграф 1 държавите-членки могат да запазят националните си разпоредби относно части или оборудване, които могат да създадат съществен риск за правилното функциониране на системи, възлови за безопасността на превозно средство или за въздействието му върху околната среда.
След като се вземе такова решение, националните разпоредби относно въпросните части или оборудване престават да бъдат валидни.
13. Считано от 29 октомври 2007 г. държавите-членки не могат да приемат нови разпоредби по отношение на частите и оборудването, които да засягат правилното функциониране на системите, които са съществени за безопасността на превозното средство или неговото въздействие върху околната среда.
Член 32
Изтегляне на превозни средства от пазара
1. Когато производител, получил типовото одобрение на ЕО, е задължен, в съответствие с разпоредбите на регулаторен акт или на Директива 2001/95/ЕО, да проведе кампания по изтегляне от пазара на вече продадени, регистрирани или влезли в употреба превозни средства поради това, че една или няколко системи, компоненти или отделни технически възли, монтирани в превозното средство, независимо от това дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящата директива или не, представляват сериозен риск за безопасността по пътищата, общественото здраве или опазването на околната среда, той незабавно информира органа по одобряването, издал одобрението за превозното средство.
2. Производителят предлага на органа по одобряването поредица от подходящи мерки за неутрализиране на риска, посочен в параграф 1. Органът по одобряването без отлагане съобщава за предложените мерки на органите на другите държави-членки.
Компетентните власти осигуряват ефикасното изпълнение на мерките на собствените си територии.
3. Ако мерките бъдат счетени за недостатъчни от отговорните власти или не бъдат приложени достатъчно бързо, тези власти информират без отлагане органа по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО за превозно средство.
Тогава органът по одобряването информира производителя. Ако самият орган по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО за превозното средство, не е удовлетворен от мерките на производителя, той взема всички необходими мерки, включително отнемане на типовото одобрение на ЕО за превозното средство, в случаите, когато производителят не предлага и не прилага ефикасни коригиращи мерки. В случай на отнемане на типовото одобрение на ЕО за превозно средство, отговорният орган по одобряването уведомява производителя, органите по одобряването на другите държавите-членки и Комисията с препоръчано писмо или посредством равностойни електронни средства в рамките на 20 работни дни.
4. Настоящият член се отнася също така до части, неподлежащи на никакви изисквания според регулаторните актове.
Член 33
Нотифициране на решения и средства за правна защита
Всички решения, взети съгласно разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива, с които се отказва или отнема типово одобрение на ЕО, или се отказва регистрация или забранява продажба, подробно излагат причините, на които се основават.
За всяко такова решение се уведомява заинтересованата страна, която същевременно се информира и за средствата за правна защита, с които тя разполага съгласно действащите в съответните държавите-членки закони и за сроковете, в рамките на които тя може да упражни тези средства за правна защита.
ГЛАВА ХIII
МЕЖДУНАРОДНА РЕГЛАМЕНТАЦИЯ
Член 34
Правила на ИКЕ - ООН, които е необходимо да бъдат взети предвид при типово одобрение на ЕО
1. Правилата на ИКЕ - ООН, към които се е присъединила Общността и които са изброени в част от приложение IV и приложение XI, са част от типовото одобрение на ЕО за превозни средства при същите условия като отделните директиви или регламенти. Те се прилагат към категориите превозни средства, изброени в съответните колони на таблицата от приложение IV, част I, и приложение XI, част I.
2. Когато Комисията реши да приложи на задължителна основа правило на ИКЕ - ООН за целите на типовото одобрение на ЕО за превозни средства в съответствие с член 4, параграф 4 от Решение 97/836/ЕО, приложенията към настоящата директива се изменят както следва в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2 на настоящата директива. Актът за изменение на приложенията на настоящата директива също така уточнява датите на задължително прилагане на правилата на ИКЕ - ООН или на неговите изменения. Държавите-членки отменят или адаптират националното законодателство, което е несъвместимо с въпросното правило на ИКЕ - ООН.
Когато такова правило на ИКЕ - ООН замени съществуваща отделна директива или регламент, съответният елемент в приложение IV, част I и приложение XI се заменя от номера на правилото на ИКЕ - ООН, а съответният елемент в приложение IV, част II се заличава в съответствие със същата процедура.
3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, отделната директива или регламент, заменен от правилото на ИКЕ - ООН, се отменя в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2.
Когато бъде отменена отделна директива, държавите-членки отменят националното законодателство, прието за транспониране на тази директива.
4. В настоящата директива или в отделни директиви или регламенти могат да бъдат правени преки препращания към на международни страндарти и разпоредби, без да бъдат пресъздавани в общностната законодателна рамка.
Член 35
Еквивалетност на правилата на ИКЕ - ООН с директиви или регламенти
1. Правилата на ИКЕ - ООН, изброени в част II от приложение IV, се признават за еквивалентни на съответните отделни директиви или регламенти, доколкото те имат същото приложно поле и предмет.
Органите по одобряването на държавите-членки приемат одобрения, издадени в съответствие с тези правила на ИКЕ - ООН, и, където е приложимо, съответните знаци за одобрение на мястото на съответните одобрения и знаци за одобрение, издадени съгласно еквивалентна отделна директива или регламент.
2. Когато Общността реши да приложи, за целите на параграф 1, ново правило на ИКЕ - ООН или изменен вариант на правило на ИКЕ - ООН, част II от приложение IV на настоящата директива се изменя съответно. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 40, параграф 2.
Член 36
Еквивалентност с други регламенти
Съветът може, действайки с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, да признае еквивалетността на условията или разпоредбите за типово одобрение на ЕО на системи, компоненти и отделни технически възли, установени от настоящата директива, и процедурите, установени от международни норми или норми на трети държави в рамките на многостранни или двустранни споразумения между Общността и трети страни.
ГЛАВА ХIV
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ИНФОРМАЦИЯ
Член 37
Информация, предназначена за потребители
1. Производителят не може да предоставя каквато и да било техническа информация, свързана с елементите, предвидени от настоящата директива или от регулаторните актове, посочени в приложение IV, която да се отклонява от детайлите, одобрени от органа по одобряването.
2. Когато в даден регулаторен акт се съдържат специални разпоредби за това, производителят предоставя на потребителите цялата необходима информация, както и съответните инструкции, описващи всички специални условия или ограничения, свързани с употребата на превозно средство, компонент или отделен технически възел.
Тази информация се предоставя на официалните езици на Общността. Тя се предоставя със съгласието на органа по одобряването във вид на подходящ придружаващ документ, като например ръководство за употреба или за поддръжка.
Член 38
Информация, предназначена за производителите на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство предоставя на производителите на компоненти или отделни технически възли всички тези данни, включително според случая чертежите, конкретно посочени в приложението или допълнението към даден регулаторен акт, необходими за типовото одобрение на ЕО на компоненти или отделни технически възли, или нужни за получаване на разрешение съгласно член 31.
Производителят на превозното средство може да наложи на производителите на компоненти или отделни технически възли обвързващо споразумение с оглед да съхрани поверителния характер на всяка информация, която не е за обществено ползване, включително свързаната с правата на интелектуална собственост.
2. Производителят на компоненти или отделни технически възли, в качеството си на притежател на сертификат за типово одобрение на ЕО, който в съответствие с член 10, параграф 4, съдържа ограничения по отношение на употребата или специални условия за монтаж или и двете, предоставя подробна информация за това на производителя на превозното средство.
Когато в регулаторен акт се съдържа специална разпоредба за това, производителят на компоненти или отделни технически възли предоставя, заедно с произведените компоненти или отделни технически възли, инструкции за употребата или специалните условия за монтиране или и за двете.
ГЛАВА ХV
МЕРКИ ПО ПРИЛАГАНЕТО И ИЗМЕНЕНИЯ
Член 39
Мерки по прилагането и изменения на настоящата директива и специалните директиви и регламенти
1. Комисията приема мерките, необходими за прилагането на всяка специална директива или регламент, съобразно правилата, изложени съответно във всяка съответна директива или регламент.
2. Комисията приема измененията на приложенията към настоящата директива или към разпоредбите на специалните директиви или регламенти, изброени в част I от приложение IV, необходими за приспособяването им към напредъка в областта на науката и техниката или към специфичните нужди на хората с увреждания.
3. Комисията приема измененията на настоящата директива, необходими за установяване на техническите изисквания за превозни средства, произвеждани в малки серии, превозни средства, одобрени съгласно процедура за индивидуално одобрение, и превозни средства, предназначени за специални цели.
4. Когато Комисията констатира наличието на сериозен риск за участниците в движението по пътищата или за околната среда, налагащ вземането на спешни мерки, тя може да измени разпоредбите на специалните директиви или регламенти, изброени в приложение IV, част I.
5. Комисията приема измененията, необходими за добро администриране, и по-специално измененията, необходими за осигуряване на съответствието на специалните директиви или регламенти, посочени в приложение IV, част I, както помежду им, така и с други актове от общностното право.
6. Когато, в изпълнение на Решение 97/836/ЕО, се приемат нови правила на ИКЕ - ООН или изменения на съществуващите правила на ИКЕ - ОН, Комисията внася съответните изменения в приложенията към настоящата директива.
7. Всяка нова специална директива или регламент внасят необходимите изменения в приложенията към настоящата директива.
8. Приложенията към настоящата директива могат да бъдат изменени посредством регламенти.
9. Мерките, посочени в настоящия член, се изменят съгласно процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2, тъй като са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива или на специалните директиви и регламенти, включително като ги допълват.
Член 40
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наричан „Технически комитет по моторните превозни средства“ (ТКМПС/TCMV).
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи от 1 до 4, и член 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, установен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
ГЛАВА ХVI
ОПРЕДЕЛЯНЕ И НОТИФИКАЦИЯ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 41
Определяне на техническите служби
1. Определената от държава-членка техническа служба трябва да отговаря на разпоредбите на настоящата директива.
2. Техническите служби сами провеждат или контролират необходимите за одобрението изпитвания или проверки, посочени в настоящата директива или в регулаторен акт, съдържащ се в приложение IV, освен в случаите, в които изрично се допускат алтернативни процедури. Те не могат да провеждат изпитвания или проверки, за които не са надлежно определени.
3. Техническите служби принадлежат към една или няколко от следните категории дейности, в зависимост от областта на техните компетенции:
а)
категория А - технически служби, извършващи със собствени съоръжения изпитванията, предвидени в настоящата директива и регулаторните актове, изброени в приложение IV;
б)
категория Б - технически служби, наблюдаващи провеждането на изпитванията, посочени в настоящата директива и в регулаторните актове, изброени в приложение IV, които се извършват в съоръженията на производителя или в съоръженията на трета страна;
в)
категория В - технически служби, осъществяващи редовна оценка и мониторинг на използваните от производителя процедури за контрол на съответствието на производството;
г)
категория Г - технически служби, осъществяващи наблюдение и извършващи изпитвания или проверки в рамките на контрола на съответствие на производството.
4. Техническите служби притежават необходимите умения, специализирани технически познания и доказан опит в специфичните области на приложение на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV.
В допълнение, техническите служби отговарят на стандартите, посочени в допълнение 1 към приложение V, които са приложими към провежданите от тях дейности. Това изискване не се прилага на последния етап на многоетапната процедура за типовото одобрение, посочена в член 25, параграф 1.
5. Органът по одобряването може да изпълнява ролята на техническа служба по отношение на една или няколко от дейностите, посочени в параграф 3.
6. Производител или подизпълнители, действащи от негово име, могат да бъдат определени за техническа служба за дейности от категория А по отношение на регулаторните актове, изброени в приложение XV.
Комисията изменя списъка на тези регулаторни актове, когато това е необходимо, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 40, параграф 2.
7. Образуванията, посочени в параграфи 5 и 6, действат съобразно разпоредбите на настоящия член.
8. Технически служби, различни от определените по параграф 6, принадлежащи на трета страна, могат да бъдат нотифицирани за целите на член 43 само в рамките на двустранно споразумение между Общността и въпросната трета страна.
Член 42
Оценка на уменията на техническите служби
1. Уменията, посочени в член 41, се доказват в оценъчен доклад, изготвен от компетентната власт. Това може да включва и сертификат за акредитация, издаден от акредитиращия орган.
2. Оценката в доклада, посочен в параграф 1, се извършва съгласно разпоредбите на допълнение 2 към приложение V.
Оценъчният доклад се преразглежда най-късно след период от три години.
3. Оценъчният доклад се изпраща на Комисията по нейно искане.
4. Органът по одобряването, изпълняващ ролята на техническа служба, доказва съответствието посредством приложените документи.
Това включва и оценка, направена от одитори, независими по отношение на извършваната дейност. Тези инспектори могат да принадлежат към същата организация, ако са независими от ръководството на персонала, занимаващ се с оценяваната дейност.
5. Производителят или действащият от негово име подизпълнител, определен за техническа служба, се съобразяват със съответните разпоредби на настоящия член.
Член 43
Процедури за нотификация
1. За всяка определена техническа служба държавите-членки нотифицират Комисията относно името, адреса (включително електронния адрес), отговарящите лица и категорията дейности. Те нотифицират Комисията и за всички следващи промени.
Актът за нотификация посочва според кои регулаторни актове са били определени техническите служби.
2. Техническите служби могат да извършват дейностите, описани в член 41, за целите на типовото одобрение, само ако вече са били нотифицирани на Комисията.
3. Една и съща техническа служба може да бъде определена и нотифицирана от няколко държави-членки, независимо от категорията дейности, които тя извършва.
4. Ако при прилагане на даден регулаторен акт определена организация или компетентна власт, чиято дейност не е измежду съдържащите се в член 41 дейности, трябва да бъде определена за прилагането на този регулаторен акт, нотификацията се извършва в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
5. Комисията публикува списъка и конкретните данни, отнасящи се до органите по одобряването и техническите служби, на своята интернет страница.
ГЛАВА ХVII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 44
Преходни разпоредби
1. До влизането в сила на необходимите изменения на настоящата директива, целящи включването на превозни средства, останали извън приложното ѝ поле, или допълването на административните или технически разпоредби относно типовото одобрение на превозни средства, различни от М1, които се произвеждат в малки серии, и установяването на хармонизирани административни и технически разпоредби относно процедурата за индивидуално одобрение, и до изтичането на преходните периоди, предвидени по член 45, държавите-членки продължават да издават национални одобрения за такива превозни средства, при условие че тези одобрения се основават на хармонизираните технически изисквания, изложени в настоящата директива.
2. По искане на производителя или, в случай на индивидуално одобрение, по искане на притежателя на превозното средство и при представяне на исканата информация, съответните държави-членки оформят и издават, в зависимост от случая, сертификати за типово одобрение или сертификати за индивидуално одобрение. Сертификатът се издава на заявителя.
По отношение на превозни средства от един и същ тип другите държави-членки приемат заверено копие като доказателство за провеждането на необходимите изпитвания.
3. Когато дадено индивидуално одобрено превозно средство трябва да бъде регистрирано в друга държава-членка, тази държава-членка може да поиска от органа по одобряването, издал индивидуалното одобрение, всякаква допълнителна информация, описваща подробно характера на техническите изисквания, на които отговаря конкретното превозно средство.
4. До хармонизацията на регистрационните и данъчни системи на държавите-членки във връзка с превозните средства, обхванати от настоящата директива, държавите-членки могат да използват национални кодови системи с цел да улеснят регистрацията и облагането с данъци на тяхна територия. За тази цел държавите-членки могат да направят нови подразделения на разновидностите, указани в част II от приложение III, предвиждащо изрично посочване в информационния пакет на критериите за подразделяне или възможността те да бъдат изведени от него чрез просто изчисление.
Член 45
Дати за прилагане на типовото одобрение на ЕО
1. Що се отнася до типовото одобрение на ЕО, държавите-членки издават одобрение на нови типове превозни средства, считано от датите, посочени в приложение ХIX.
2. По искане на производителя, държавите-членки могат да издадат одобрение на ЕО на нови типове превозни средства, считано от 29 април 2009 г.
3. До посочените дати в четвъртата колона на таблицата в приложение ХIX, разпоредбата на член 26, параграф 1 не се прилага за нови превозни средства, за които е било издадено национално одобрение преди датите, указани в третата колона на приложението или за които няма одобрение.
4. По искане на производителя и до датите, посочени в колона 3 на редове 6 и 9 в таблицата, установена в приложение XIX, държавите-членки продължат да издават национални типови одобрения като алтернатива на типовото одобрение на ЕО на превозни средства от категории M2 или M3, при условие че тези превозни средства и техните системи, части и отделни технически възли са били типово одобрени в съответствие с регулаторните актове, изброени в част I от приложение IV към настоящата директива.
5. Настоящата директива не обезсилва никое от типовите одобрения на ЕО, издадени на превозни средства от категория М1 преди 29 април 2009 г., нито препятства удължаването на такива одобрения.
6. Що се отнася до одобрението на ЕО на нови типове системи, компоненти или отделни технически възли, държавите-членки прилагат настоящата директива от 29 април 2009 г.
Настоящата директива не обезсилва никое от типовите одобрения на ЕО, издадени за системи, компоненти или отделни технически възли преди 29 април 2009 г., нито пък препятства удължаването на такива одобрения.
Член 46
Санкции
Държавите-членки определят санкциите за нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и в частност на забраните, съдържащи се или произлизащи от член 31, и на регулаторните актове, посочени в приложение IV, част I, и взимат необходимите мерки за тяхното прилагане. Определените санкции трябва да бъдат ефикасни, пропорционални и с възпиращ ефект. Държавите-членки уведомяват Комисията за съответните разпоредби, не по-късно от 29 април 2009 г. и възможно най-бързо съобщават за всички евентуални последващи промени.
Член 47
Оценяване
1. Не по-късно от 29 април 2011 г. държавите-членки информират Комисията за прилагането на процедурите за типово одобрение, изложени в настоящата директива, и по-специално на прилагането на многоетапния процес. При нужда Комисията предлага измененията, считани за необходими за усъвършенстване на процеса за типово одобрение.
2. Въз основа на предоставената по параграф 1 информация Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящата директива, не по-късно от 29 октомври 2011 г. При нужда Комисията може да предложи датите на прилагане, посочени в член 45, да бъдат отложени.
Член 48
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват преди 29 април 2009 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят със съществените изменения на настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби, считано от 29 април 2009 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те трябва също така да съдържат изявление, че позовавания в съществуващите закони, регламенти и административни разпоредби на директивата, отменена от настоящата директива, се тълкуват като позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и начинът на формулиране на това заявление се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 49
Отмяна
Директива 70/156/ЕО се отменя, считано от 29 април 2009 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство и прилагане на директивите, посочени в приложение XX, част Б.
Позоваванията към отменената директива се тълкуват като позовавания към настоящата директива и следва да се четат съгласно таблицата за съответствие, посочена в приложение XXI.
Член 50
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 51
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбчрг на 5 септември 2007 година.
DIRECTIVE 2007/46/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 5 septembre 2007
établissant un cadre pour la réception des véhicules à moteur, de leurs remorques et des systèmes, des composants et des entités techniques destinés à ces véhicules
(directive-cadre)
(Texte présentant de l’intérêt pour l’EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 95,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
statuant conformément à la procédure visée à l’article 251 du traité (2),
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 70/156/CEE du Conseil du 6 février 1970 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives à la réception des véhicules à moteur et de leurs remorques (3) a été modifiée de façon substantielle à de nombreuses reprises. De nouvelles modifications s’imposant, il convient, dans un souci de clarté, de procéder à sa refonte.
(2)
Pour assurer l’établissement et le fonctionnement du marché intérieur de la Communauté, il convient de remplacer les systèmes de réception des États membres par une procédure de réception communautaire reposant sur le principe de l’harmonisation totale.
(3)
Les exigences techniques applicables aux systèmes, aux composants, aux entités techniques et aux véhicules devraient être harmonisées et définies dans des actes réglementaires. Ceux-ci devraient avoir pour objectif principal de garantir un niveau élevé de sécurité routière, de protection de la santé et de l’environnement, de rendement énergétique et de protection contre une utilisation non autorisée.
(4)
La directive 92/53/CEE du Conseil du 18 juin 1992 modifiant la directive 70/156/CEE concernant le rapprochement des législations des États membres relatives à la réception des véhicules à moteur et de leurs remorques (4) a limité l’application de la procédure de réception communautaire par type de véhicules complets à la catégorie de véhicules M1. Cependant, pour achever le marché intérieur et en assurer le bon fonctionnement, le champ d’application de la présente directive devrait couvrir toutes les catégories de véhicules afin de permettre aux constructeurs de bénéficier des avantages du marché intérieur grâce à la réception communautaire par type.
(5)
Pour que les constructeurs puissent s’adapter aux nouvelles procédures harmonisées, il y a lieu de prévoir un délai suffisant avant que la réception communautaire par type de véhicules ne devienne obligatoire pour les véhicules des catégories autres que M1 construits en une seule étape. Un délai plus long est nécessaire pour les véhicules des catégories autres que M1 qui doivent faire l’objet d’une réception multiétape, car cette procédure fera intervenir des carrossiers, qui devront acquérir suffisamment d’expérience en la matière pour que les procédures nécessaires puissent être correctement mises en œuvre. Cependant, en raison de l’importance de la sécurité pour les véhicules des catégories M2 et M3, il est nécessaire, pendant la période de transition durant laquelle la réception nationale par type demeure valide pour laisser aux fabricants le temps de se familiariser avec la réception CE par type de véhicule, que ces véhicules satisfassent aux exigences techniques des directives harmonisées.
(6)
Jusqu’à présent, les constructeurs qui produisent des véhicules en petites séries ont été en partie exclus des avantages du marché intérieur. L’expérience a montré que la sécurité routière et la protection de l’environnement pourraient être nettement améliorées si les véhicules produits en petites séries étaient entièrement intégrés dans le système de réception communautaire par type de véhicules, en commençant par la catégorie M1.
(7)
Pour prévenir les abus, toute procédure simplifiée pour les véhicules produits en petites séries devrait être restreinte aux cas où la production est très limitée; il est nécessaire, par conséquent, de définir avec plus de précision le concept de petites séries en fonction du nombre de véhicules produits.
(8)
Il importe d’établir des mesures permettant la réception de véhicules sur une base individuelle pour que le système de réception multiétape soit suffisamment souple; toutefois, en attendant l’établissement de dispositions communautaires spécifiques harmonisées, les États membres devraient continuer à pouvoir octroyer des réceptions individuelles conformément à leur réglementation nationale.
(9)
Dans l’attente de l’application des procédures de réception communautaire par type de véhicules à des catégories de véhicules autres que M1, les États membres devraient être autorisés à continuer d’octroyer des réceptions par type de véhicules sur une base nationale, et des dispositions transitoires devraient être prévues à cette fin.
(10)
Il y a lieu d’arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre de la présente directive en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l’exercice des compétences d’exécution conférées à la Commission (5).
(11)
Par la décision 97/836/CE du Conseil (6), la Communauté a adhéré à l’accord de la Commission économique pour l’Europe des Nations unies (CEE-ONU) concernant l’adoption de prescriptions techniques uniformes applicables aux véhicules à roues, aux équipements et aux pièces susceptibles d’être montés ou utilisés sur un véhicule à roues ainsi que les conditions de reconnaissance réciproque des homologations délivrées conformément à ces prescriptions («accord de 1958 révisé»).
Par conséquent, les règlements de la CEE-ONU auxquels la Communauté adhère en application de ladite décision, ainsi que les modifications apportées aux règlements CEE-ONU auxquels la Communauté a déjà adhéré, devraient être intégrés dans la procédure de réception communautaire par type, soit en tant qu’exigences pour la réception CE par type de véhicules, soit en se substituant à la législation communautaire existante. En particulier, lorsque la Communauté décide, par la voie d’une décision du Conseil, qu’un règlement CEE-ONU devient partie intégrante de la procédure de réception CE par type des véhicules et remplace la législation communautaire existante, il convient d’habiliter la Commission à procéder aux adaptations nécessaires de la présente directive. Ces mesures ayant une portée générale et ayant pour objet de modifier des éléments non essentiels de la présente directive, ou de la compléter par l’ajout de nouveaux éléments non essentiels, elles doivent être arrêtées selon la procédure de réglementation avec contrôle prévue à l’article 5 bis de la décision 1999/468/CE.
(12)
Par simplification et pour mieux légiférer, il convient d’autoriser les références à des normes ou à des règlements internationaux existants dans la présente directive comme dans les directives particulières et règlements particuliers, sans les reproduire dans l’ordre juridique communautaire, afin d’éviter d’avoir constamment à mettre à jour, sur des questions de spécifications techniques, la législation communautaire en vigueur.
(13)
Afin de garantir que la procédure permettant de contrôler la conformité de la production, qui est l’une des pierres angulaires du système de réception communautaire par type, a été mise en œuvre correctement et fonctionne de manière appropriée, les constructeurs devraient être régulièrement soumis à des vérifications par l’autorité compétente ou par un service technique dûment qualifié désigné à cette fin.
(14)
Le principal objectif de la législation concernant la réception des véhicules est de garantir que les nouveaux véhicules, composants et entités techniques mis sur le marché présentent un degré élevé de sécurité et de protection environnementale. Le montage de certaines pièces ou de certains équipements après la mise sur le marché ou la mise en service des véhicules ne devrait pas compromettre cet objectif. Par conséquent, des mesures appropriées devraient être prises pour s’assurer que les pièces ou équipements qui peuvent être montés sur des véhicules et qui sont susceptibles de compromettre, de manière significative, le fonctionnement des systèmes qui sont essentiels en termes de sécurité ou de protection environnementale font l’objet d’un contrôle préalable par les autorités compétentes en matière de réception avant d’être offerts à la vente. Ces mesures devraient consister en des dispositions techniques concernant les exigences que ces pièces ou équipements doivent respecter.
(15)
Ces mesures ne devraient s’appliquer qu’à un nombre limité de pièces ou d’équipements. La liste de ces pièces ou de ces équipements, avec les exigences qui s’y rapportent, devrait être établie après consultation des parties intéressées. En établissant la liste, la Commission devrait consulter les parties intéressées sur la base d’un rapport et s’efforcer de parvenir à un juste équilibre entre les exigences de renforcement de la sécurité routière et de la protection de l’environnement et les intérêts des consommateurs, des fabricants et des distributeurs, en préservant la concurrence sur le marché des pièces et des équipements de rechange.
(16)
La liste des pièces et des équipements, les systèmes essentiels concernés ainsi que les mesures d’essai et de mise en œuvre devraient être définis conformément à la décision 1999/468/CE. Ces mesures ayant une portée générale et ayant pour objet de modifier des éléments non essentiels de la présente directive, ou de la compléter par l’ajout de nouveaux éléments non essentiels, elles doivent être arrêtées selon la procédure de réglementation avec contrôle prévue à l’article 5 bis de cette décision.
(17)
La présente directive constitue un ensemble de prescriptions de sécurité spécifiques au sens de l’article 1er, paragraphe 2, de la directive 2001/95/CE du Parlement européen et du Conseil du 3 décembre 2001 relative à la sécurité générale des produits (7), qui établit des prescriptions spécifiques pour la protection de la santé et de la sécurité des consommateurs. Par conséquent, il est important de prévoir des dispositions pour faire en sorte que le constructeur prenne des mesures de protection efficaces, y compris le rappel des véhicules, lorsqu’un véhicule présente un risque grave pour les consommateurs du fait de l’application de la présente directive ou des actes réglementaires énumérés à l’annexe IV. Dès lors, les autorités compétentes en matière de réception devraient pouvoir déterminer si les mesures proposées sont suffisantes ou non.
(18)
Il est important que les constructeurs fournissent des informations pertinentes aux propriétaires des véhicules afin de prévenir une mauvaise utilisation des dispositifs de sécurité. Il convient de prévoir des dispositions en la matière dans la présente directive.
(19)
Il est également important que les équipementiers aient accès à certaines informations ne pouvant être obtenues qu’auprès du constructeur du véhicule, à savoir les informations techniques, y compris les dessins, requises pour élaborer des pièces destinées au marché des pièces et des équipements de rechange.
(20)
Il importe également que les constructeurs fournissent aux opérateurs indépendants un accès aisé à l’information afin de permettre la réparation et la maintenance des véhicules dans un marché pleinement concurrentiel. Ces obligations d’informer ont jusqu’à présent été incorporées dans la législation communautaire, en particulier dans le règlement (CE) no 715/2007 du Parlement européen et du Conseil du 20 juin 2007 relatif à la réception des véhicules à moteur au regard des émissions des véhicules particuliers et utilitaires légers (Euro 5 et Euro 6) et aux informations sur la réparation et l'entretien des véhicules (8), sur le principe que la Commission présentera un rapport sur le fonctionnement du système d’accès aux informations sur la réparation et la maintenance des véhicules, dans un délai de quatre ans au plus tard après l’entrée en vigueur dudit règlement, et envisagera l’opportunité de réunir toutes les dispositions régissant l’accès à ces informations dans une directive cadre révisée sur la réception par type.
(21)
En vue de simplifier et d’accélérer la procédure, il y a lieu d’arrêter, conformément à la décision 1999/468/CE, les mesures pour la mise en œuvre des directives particulières ou des règlements particuliers, ainsi que les mesures pour l’adaptation des annexes de la présente directive et des directives particulières ou des règlements particuliers, notamment à l’évolution des connaissances scientifiques et techniques. Ces mesures ayant une portée générale et ayant pour objet de modifier des éléments non essentiels de la présente directive ou de directives particulières et de règlements particuliers, ou de les compléter par l’ajout de nouveaux éléments non essentiels, elles doivent être arrêtées selon la procédure de réglementation avec contrôle prévue à l’article 5 bis de cette décision. La même procédure devrait être utilisée pour les adaptations nécessaires à la réception par type des véhicules destinés aux personnes handicapées.
(22)
L’expérience montre que des mesures appropriées doivent parfois être prises sans délai en vue de garantir une meilleure protection des usagers de la route, lorsque des lacunes ont été identifiées dans la législation existante. Dans de tels cas urgents, il y a lieu d’arrêter, conformément à la décision 1999/468/CE, les modifications nécessaires à apporter aux directives particulières ou aux règlements particuliers. Ces mesures ayant une portée générale et ayant pour objet de modifier des éléments non essentiels de directives particulières et de règlements particuliers, ou de les compléter par l’ajout de nouveaux éléments non essentiels, elles doivent être arrêtées selon la procédure de réglementation avec contrôle prévue à l’article 5 bis de cette décision.
(23)
Étant donné que l’objectif de la présente directive, à savoir la réalisation du marché intérieur à travers l’instauration d’un système obligatoire de réception communautaire par type pour toutes les catégories de véhicules, ne peut pas être réalisé de manière suffisante par les États membres et peut donc, en raison des dimensions de l’action, être mieux réalisé au niveau communautaire, la Communauté peut prendre des mesures, conformément au principe de subsidiarité consacré à l’article 5 du traité. Conformément au principe de proportionnalité tel qu’énoncé audit article, la présente directive n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif.
(24)
L’obligation de transposer la présente directive en droit national devrait être limitée aux dispositions qui constituent une modification de fond par rapport aux directives antérieures. L’obligation de transposer les dispositions inchangées résulte des directives antérieures.
(25)
Conformément au point 34 de l’accord interinstitutionnel «Mieux légiférer» (9), les États membres sont encouragés à établir, pour eux-mêmes et dans l’intérêt de la Communauté, leurs propres tableaux, qui illustrent, dans la mesure du possible, la concordance entre la présente directive et les mesures de transposition, et à les rendre publics.
(26)
La présente directive ne devrait pas porter atteinte aux obligations des États membres concernant les délais de transposition en droit national et d’application des directives, indiqués à l’annexe XX, partie B,
(27)
Les exigences de la présente directive sont conformes aux principes retenus dans le plan d’action intitulé «simplifier et améliorer l’environnement réglementaire».
(28)
Il importe que les futures mesures proposées sur la base de la présente directive ou les procédures à mettre en œuvre sur sa base soient conformes auxdits principes, qui ont été réitérés par la Commission dans sa communication sur un cadre réglementaire concurrentiel pour le secteur automobile au XXIe siècle,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet
La présente directive établit un cadre harmonisé contenant les dispositions administratives et les exigences techniques à caractère général applicables à la réception de tous les véhicules neufs relevant de son champ d’application ainsi que des systèmes, des composants et des entités techniques destinés à ces véhicules, en vue de faciliter leur immatriculation, leur vente et leur mise en service dans la Communauté.
La présente directive établit également les dispositions applicables à la vente et à la mise en service des pièces et des équipements destinés à des véhicules réceptionnés conformément à la présente directive.
Les exigences techniques spécifiques concernant la construction et le fonctionnement des véhicules sont fixées en application de la présente directive dans des actes réglementaires, dont la liste exhaustive figure à l’annexe IV.
Article 2
Champ d’application
1. La présente directive s’applique à la réception par type des véhicules conçus et construits en une seule ou en plusieurs étapes pour circuler sur route, ainsi que des systèmes, des composants et des entités techniques conçus et construits pour ces véhicules.
Elle s’applique également à la réception individuelle de ces véhicules.
La présente directive s’applique également aux pièces et aux équipements destinés aux véhicules visés par la présente directive.
2. La présente directive ne s’applique pas à la réception par type ni à la réception individuelle des véhicules suivants:
a)
les tracteurs agricoles ou forestiers, tels que définis dans la directive 2003/37/CE du Parlement européen et du Conseil du 26 mai 2003 concernant la réception par type des tracteurs agricoles ou forestiers, de leurs remorques et de leurs engins interchangeables tractés, ainsi que des systèmes, composants et entités techniques de ces véhicules (10), et les remorques conçues et construites spécifiquement pour être tractées par ces véhicules;
b)
les quadricycles, tels que définis dans la directive 2002/24/CE du Parlement européen et du Conseil du 18 mars 2002 relative à la réception des véhicules à moteur à deux ou trois roues (11);
c)
les véhicules à chenilles.
3. La réception par type ou individuelle, régie par la présente directive, est facultative pour les véhicules suivants:
a)
les véhicules conçus et construits pour être utilisés principalement sur les chantiers de construction, dans les carrières ou les installations portuaires ou aéroportuaires;
b)
les véhicules conçus et construits pour être utilisés par les forces armées, la protection civile, les services de lutte contre l’incendie et les services responsables du maintien de l’ordre; et
c)
les machines mobiles,
dans la mesure où ces véhicules satisfont aux exigences de la présente directive. Ces réceptions facultatives sont sans préjudice de l’application de la directive 2006/42/CE du Parlement européen et du Conseil du 17 mai 2006 relative aux machines (12).
4. La réception individuelle, régie par la présente directive, est facultative pour les véhicules suivants:
a)
les véhicules destinés exclusivement aux courses automobiles sur route;
b)
les prototypes de véhicules utilisés sur route sous la responsabilité d’un constructeur dans le cadre d’un programme d’essai spécifique, à condition qu’ils aient été spécifiquement conçus et construits à cette fin.
Article 3
Définitions
Aux fins de la présente directive et des actes réglementaires énumérés à l’annexe IV, sauf dispositions contraires y figurant, on entend par:
1.
«acte réglementaire»: une directive particulière, un règlement particulier ou un règlement CEE-ONU annexé à l’accord de 1958 révisé;
2.
«directive particulière ou règlement particulier», une directive ou un règlement figurant à l’annexe IV, partie I. Ce terme inclut également leurs mesures d’exécution;
3.
«réception par type»: l’acte par lequel un État membre certifie qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables;
4.
«réception nationale par type»: l’acte de réception par type prévu par le droit interne d’un État membre, dont la validité est limitée au territoire de cet État membre;
5.
«réception CE par type»: l’acte par lequel un État membre certifie qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables de la présente directive et des actes réglementaires énumérés à l’annexe IV ou à l’annexe XI;
6.
«réception individuelle»: l’acte par lequel un État membre certifie qu’un véhicule donné, qu’il soit unique ou non, satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables;
7.
«réception par type multiétape»: l’acte par lequel un ou plusieurs États membres certifient qu’un type de véhicule incomplet ou complété, selon son état d’achèvement, satisfait aux dispositions administratives et aux exigences techniques applicables de la présente directive;
8.
«réception par type par étapes»: un acte de réception des véhicules qui consiste en la collecte, par étapes, de l’ensemble des fiches de réception CE pour les systèmes, les composants et les entités techniques en rapport avec le véhicule et qui, à l’étape finale, donne lieu à la réception de l’ensemble du véhicule;
9.
«réception par type en une seule étape»: un acte qui consiste en la réception de l’ensemble d’un véhicule en une seule opération;
10.
«réception par type mixte»: un acte de réception par type par étapes dans le cadre duquel une ou plusieurs réceptions de systèmes sont réalisées lors de la dernière étape de la réception de l’ensemble du véhicule, sans qu’il soit nécessaire de délivrer des fiches de réception CE pour ces systèmes;
11.
«véhicule à moteur»: tout véhicule à moteur, complet, complété ou incomplet, se déplaçant par ses propres moyens, ayant au moins quatre roues et une vitesse maximale par construction supérieure à 25 km/h;
12.
«remorque»: tout véhicule non automoteur sur roues, conçu et construit pour être tracté par un véhicule à moteur;
13.
«véhicule»: tout véhicule à moteur ou sa remorque, selon les définitions données aux points 11 et 12;
14.
«véhicule à moteur hybride»: un véhicule équipé d’au moins deux convertisseurs d’énergie différents et de deux systèmes de stockage d’énergie différents (embarqués) aux fins de sa propulsion;
15.
«véhicule électrique hybride»: un véhicule hybride qui, aux fins de la propulsion mécanique, tire son énergie des deux sources suivantes d’énergie/d’alimentation stockée embarquées sur le véhicule:
-
un combustible consommable,
-
un dispositif de stockage d’énergie/d’alimentation électrique (par exemple, une batterie, un condensateur, un volant d’inertie/générateur, etc.);
16.
«machine mobile»: tout véhicule automoteur spécialement conçu et construit pour réaliser des travaux qui, du fait de ses caractéristiques de construction, ne convient pas au transport de passagers ni de marchandises. Une machine montée sur un châssis de véhicule à moteur n’est pas considérée comme une machine mobile;
17.
«type de véhicule»: les véhicules d’une catégorie particulière identiques au moins par les aspects essentiels visés à l’annexe II, section B. Un type de véhicule peut comporter des variantes et des versions différentes telles que définies à l’annexe II, section B;
18.
«véhicule de base»: tout véhicule utilisé au cours de l’étape initiale d’un processus de réception multiétape;
19.
«véhicule incomplet»: tout véhicule dont l’achèvement requiert encore au moins une étape pour que ledit véhicule satisfasse aux exigences techniques applicables de la présente directive;
20.
«véhicule complété»: tout véhicule constituant l’aboutissement du processus de réception multiétape et qui satisfait aux exigences techniques applicables de la présente directive;
21.
«véhicule complet»: tout véhicule qui ne doit pas être complété pour répondre aux exigences techniques applicables de la présente directive;
22.
«véhicule de fin de série»: tout véhicule faisant partie d’un stock qui ne peut être immatriculé, vendu ou mis en service en raison de l’entrée en vigueur de nouvelles exigences techniques en vertu desquelles il n’a pas été réceptionné;
23.
«système»: un assemblage de dispositifs destiné à remplir une ou plusieurs fonctions spécifiques dans un véhicule et devant satisfaire aux exigences d’un acte réglementaire quelconque;
24.
«composant»: un dispositif devant satisfaire aux exigences d’un acte réglementaire et destiné à faire partie d’un véhicule, qui peut être réceptionné par type indépendamment d’un véhicule lorsque l’acte réglementaire le prévoit expressément;
25.
«entité technique»: un dispositif, devant satisfaire aux exigences d’un acte réglementaire, destiné à faire partie d’un véhicule, qui peut être réceptionné par type séparément, mais seulement en liaison avec un ou plusieurs types de véhicules déterminés, lorsque l’acte réglementaire le prévoit expressément;
26.
«pièces ou équipements d'origine»: les pièces ou équipements qui sont fabriqués conformément aux spécifications et aux normes de production prévues par le constructeur du véhicule pour la production des pièces ou des équipements en vue de l’assemblage du véhicule en question. Ceci comprend les pièces ou équipements qui sont fabriqués sur la même chaîne de production que ces dernières pièces ou derniers équipements. Il est présumé, jusqu’à preuve du contraire, que les pièces sont d’origine si le fabricant de la pièce certifie que les pièces satisfont à la qualité des composants utilisés pour l’assemblage du véhicule en question et ont été fabriquées conformément aux spécifications et aux normes de production prévues par le constructeur du véhicule;
27.
«constructeur»: la personne ou l’organisme responsable devant l’autorité compétente en matière de réception de tous les aspects du processus de réception par type ou de l’autorisation et de la conformité de la production. Cette personne ou cet organisme ne doit pas nécessairement intervenir directement à toutes les étapes de la construction d’un véhicule, d’un système, d’un composant ou d’une entité technique soumis à réception;
28.
«mandataire du constructeur»: toute personne physique ou morale établie dans la Communauté, dûment mandatée par le constructeur pour le représenter auprès de l’autorité compétente en matière de réception et agir pour son compte pour les questions relevant de la présente directive, toute référence au terme «constructeur» devant être comprise comme visant le constructeur ou son mandataire;
29.
«autorité compétente en matière de réception»: l’autorité d’un État membre compétente pour tous les aspects de la réception d’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique ou de la réception individuelle d’un véhicule, pour le processus d’autorisation, pour la délivrance et, le cas échéant, le retrait des fiches de réception, pour la liaison avec les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres, pour la désignation des services techniques et pour veiller à ce que le constructeur s’acquitte de ses obligations en matière de conformité de la production;
30.
«autorité compétente» à l’article 42: soit l’autorité compétente en matière de réception, soit une autorité désignée, soit un organisme d’accréditation agissant pour leur compte;
31.
«service technique»: une organisation ou un organisme désigné par l’autorité compétente en matière de réception d’un État membre comme laboratoire d’essai pour procéder à des essais, ou comme organisme d’évaluation de la conformité pour effectuer l’évaluation initiale et d’autres essais ou inspections pour le compte de l’autorité compétente en matière de réception, ces fonctions pouvant être assurées par l’autorité compétente en matière de réception elle-même;
32.
«méthode virtuelle d'essai»: des simulations informatiques, y compris des calculs, qui démontrent qu’un véhicule, un système, un composant ou une entité technique répond aux exigences techniques prévues par un acte réglementaire. Aux fins de la méthode virtuelle d’essai, il n’est pas nécessaire d’avoir recours à un véhicule, à un système, à un composant ou à une entité technique physique;
33.
«fiche de réception par type»: le document par lequel l’autorité compétente en matière de réception certifie officiellement qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique est réceptionné;
34.
«fiche de réception CE par type»: la fiche figurant à l’annexe VI ou à l’annexe correspondante d’une directive particulière ou d’un règlement particulier, la fiche de communication reproduite dans l’annexe correspondante de l’un des règlements CEE-ONU énumérés à l’annexe IV, partie I ou II, de la présente directive étant considérée comme équivalente;
35.
«fiche de réception individuelle»: le document par lequel l’autorité compétente en matière de réception certifie officiellement qu’un véhicule donné est réceptionné;
36.
«certificat de conformité»: le document figurant à l’annexe IX, délivré par le constructeur afin de certifier qu’un véhicule appartenant à la série du type réceptionné en application de la présente directive satisfaisait à tous les actes réglementaires au moment de sa production;
37.
«fiche de renseignements»: les fiches figurant à l’annexe I ou à l’annexe III, ou à l’annexe correspondante d’une directive particulière ou d’un règlement particulier indiquant quelles informations le demandeur doit fournir, la fiche de renseignements pouvant être communiquée sous forme de fichier électronique;
38.
«dossier constructeur»: le dossier complet, y compris la fiche de renseignements, des fichiers, des données, des dessins, des photographies, etc., fourni par le demandeur, le dossier constructeur pouvant être communiqué sous forme de fichier électronique;
39.
«dossier de réception»: le dossier constructeur, accompagné des rapports d’essais et de tous les autres documents que le service technique ou l’autorité compétente en matière de réception ont adjoints au dossier constructeur au cours de l’accomplissement de leurs tâches, le dossier de réception pouvant être communiqué sous forme de fichier électronique;
40.
«index du dossier de réception»: le document présentant le contenu du dossier de réception selon une numérotation ou un marquage permettant de localiser facilement chaque page, ce document étant présenté de telle manière qu’il répertorie les étapes successives de la gestion de la réception CE par type, notamment les dates des révisions et des mises à jour.
CHAPITRE II
OBLIGATIONS GÉNÉRALES
Article 4
Obligations des États membres
1. Les États membres veillent à ce que les constructeurs demandant une réception satisfassent aux obligations qui leur incombent en vertu de la présente directive.
2. Les États membres ne réceptionnent que les véhicules, les systèmes, les composants ou les entités techniques conformes aux exigences de la présente directive.
3. Les États membres n’immatriculent ou n’autorisent la vente ou la mise en service que pour des véhicules, des composants et des entités techniques conformes aux exigences de la présente directive.
Ils ne peuvent interdire, restreindre ou entraver l’immatriculation, la vente, la mise en service ou la circulation sur route de véhicules, de composants ou d’entités techniques, pour des motifs liés à des aspects de leur construction et de leur fonctionnement couverts par la présente directive, s’ils répondent aux exigences de celle-ci.
4. Les États membres mettent en place ou désignent les autorités compétentes pour les questions relatives à la réception et notifient cette mise en place ou cette désignation à la Commission conformément à l’article 43.
L’acte de notification des autorités compétentes en matière de réception comprend leur nom, leur adresse, y compris l’adresse électronique, ainsi que leur domaine de compétence.
Article 5
Obligations des constructeurs
1. Le constructeur est responsable, vis-à-vis de l’autorité compétente en matière de réception, de tous les aspects du processus de réception et de la conformité de la production, qu’il soit ou non directement associé à toutes les étapes de la construction d’un véhicule, d’un système, d’un composant ou d’une entité technique.
2. Dans le cas d’une réception par type multiétape, chaque constructeur est responsable de la réception et de la conformité de la production des systèmes, des composants ou des entités techniques ajoutés lors de l’étape de réalisation du véhicule dont il est chargé.
Le constructeur qui modifie des composants ou des systèmes déjà réceptionnés lors d’étapes précédentes est responsable de la réception et de la conformité de la production de ces composants et systèmes.
3. Aux fins de la présente directive, tout constructeur établi en dehors de la Communauté désigne un mandataire établi dans la Communauté pour le représenter auprès des autorités compétentes en matière de réception.
CHAPITRE III
PROCÉDURES DE RÉCEPTION CE PAR TYPE
Article 6
Procédures à suivre aux fins de la réception CE par type de véhicules
1. Le constructeur peut opter pour l’une des procédures suivantes:
a)
la réception par type par étapes;
b)
la réception par type en une seule étape;
c)
la réception par type mixte.
2. Toute demande de réception par type par étapes est constituée du dossier constructeur contenant les renseignements exigés à l’annexe III et est accompagnée par la série complète des fiches de réception par type requises au titre de chacun des actes réglementaires applicables énumérés à l’annexe IV ou à l’annexe XI. Dans le cas de la réception par type d’un système ou d’une entité technique conformément aux actes réglementaires applicables, l’autorité compétente en matière de réception a accès au dossier de réception concerné jusqu’au moment où la réception est délivrée ou refusée.
3. La demande de réception par type en une seule étape est constituée du dossier constructeur contenant les informations pertinentes exigées à l’annexe I, en liaison avec les actes réglementaires visés à l’annexe IV ou à l’annexe XI et, le cas échéant, à la partie II de l’annexe III.
4. Dans le cas d’une procédure de réception par type mixte, l’autorité compétente en matière de réception peut dispenser un constructeur de l’obligation de fournir une ou plusieurs fiches de réception CE par type de systèmes, à condition que soient joints au dossier constructeur les renseignements, visés à l’annexe I, qui sont requis pour la réception de ces systèmes lors de la phase de réception du véhicule, auquel cas chacune des fiches de réception CE par type concernées par la dispense est remplacée par un rapport d’essai.
5. Sans préjudice des paragraphes 2, 3 et 4, les informations suivantes sont fournies aux fins de la réception par type multiétape:
a)
lors de la première étape, les parties du dossier constructeur et les fiches de réception CE par type exigées pour un véhicule complet qui sont applicables à l’état d’avancement du véhicule de base;
b)
lors de la deuxième étape et des étapes suivantes, les parties du dossier constructeur et les fiches de réception CE par type qui sont applicables au stade de la construction en cours, ainsi qu’un exemplaire de la fiche de réception CE par type du véhicule émise à l’étape de construction précédente; le constructeur fournit en outre une description détaillée des modifications ou des compléments éventuels qu’il a apportés au véhicule.
Les informations prévues aux points a) et b) peuvent être fournies conformément à la procédure de réception par type mixte décrite au paragraphe 4.
6. Le constructeur introduit la demande auprès de l’autorité compétente en matière de réception. Une seule demande peut être déposée pour un type donné de véhicule et elle ne peut être introduite que dans un seul État membre.
Une demande distincte doit être introduite pour chaque type à réceptionner.
7. L’autorité compétente en matière de réception peut, par une demande motivée, inviter le constructeur à fournir toutes les informations complémentaires nécessaires pour prendre une décision concernant les essais requis ou pour faciliter la réalisation de ces essais.
8. Le constructeur met à la disposition de l’autorité compétente en matière de réception autant de véhicules que nécessaire pour permettre le bon déroulement de la procédure de réception par type.
Article 7
Procédure à suivre aux fins de la réception CE par type de systèmes, de composants ou d’entités techniques
1. Le constructeur introduit la demande auprès de l’autorité compétente en matière de réception. Une seule demande peut être déposée pour un type donné de système, de composant ou d’entité technique et elle ne peut être introduite que dans un seul État membre. Une demande distincte doit être introduite pour chaque type à réceptionner.
2. La demande est accompagnée du dossier constructeur, dont le contenu est précisé dans les directives particulières ou les règlements particuliers.
3. L’autorité compétente en matière de réception peut, par une demande motivée, inviter le constructeur à fournir toutes les informations complémentaires nécessaires pour prendre une décision concernant les essais requis ou pour faciliter la réalisation de ces essais.
4. Le constructeur met à la disposition de l’autorité compétente en matière de réception autant de véhicules, de composants ou d’entités techniques que l’imposent les directives particulières ou les règlements particuliers applicables aux fins de la réalisation des essais requis.
CHAPITRE IV
DÉROULEMENT DES PROCÉDURES DE RÉCEPTION CE PAR TYPE
Article 8
Dispositions générales
1. Les États membres ne peuvent pas accorder la réception CE par type avant de s’être assurés que les procédures visées à l’article 12 ont été dûment et correctement appliquées.
2. Les États membres octroient les réceptions CE par type conformément aux articles 9 et 10.
3. Si un État membre estime qu’un type de véhicule, de système, de composant ou d’entité technique, bien que satisfaisant aux dispositions requises, risque de compromettre gravement la sécurité routière ou nuit gravement à l’environnement ou à la santé publique, il peut refuser de procéder à la réception CE par type. Dans ce cas, il envoie immédiatement aux autres États membres et à la Commission un dossier détaillé expliquant les motifs de cette décision et fournissant la preuve de ses constatations.
4. Les fiches de réception CE par type sont numérotées selon la méthode décrite à l’annexe VII.
5. Dans un délai de vingt jours ouvrables, l’autorité compétente en matière de réception envoie à ses homologues des autres États membres un exemplaire de la fiche de réception CE par type de véhicule, accompagnée de ses annexes, pour chaque type de véhicule pour lequel elle a octroyé une réception. Un fichier électronique peut remplacer la copie papier.
6. L’autorité compétente en matière de réception informe sans tarder ses homologues des autres États membres de sa décision de refuser ou d’annuler la réception d’un véhicule, ainsi que des motifs de cette décision.
7. Tous les trois mois, l’autorité compétente en matière de réception envoie à ses homologues des autres États membres une liste des réceptions CE par type de systèmes, de composants ou d’entités techniques qu’elle a octroyées, modifiées, refusées ou retirées au cours de la période précédente. Ladite liste mentionne les renseignements spécifiés à l’annexe XIV.
8. Lorsqu’un autre État membre le demande, l’État membre qui a accordé la réception CE par type envoie, dans un délai de vingt jours ouvrables à compter de la réception d’une telle demande, un exemplaire de la fiche de réception CE par type en question, accompagnée de ses annexes. Un fichier électronique peut remplacer la copie papier.
Article 9
Dispositions spécifiques relatives aux véhicules
1. Les États membres accordent une réception CE pour:
a)
un type de véhicule conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et qui satisfait aux exigences techniques spécifiées par les actes réglementaires applicables énumérés à l’annexe IV;
b)
un type de véhicule à usage spécial conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et satisfaisant aux exigences techniques spécifiées par les actes réglementaires applicables énumérés à l’annexe XI.
Les procédures décrites à l’annexe V s’appliquent.
2. Les États membres accordent une réception par type multiétape pour un type de véhicule incomplet ou complété conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et qui satisfait aux exigences techniques spécifiées par les actes réglementaires applicables énumérés à l’annexe IV ou à l’annexe XI, en fonction de l’état d’achèvement du véhicule.
La réception par type multiétape s’applique aussi aux véhicules complets convertis ou modifiés par un autre constructeur.
Les procédures décrites à l’annexe XVII s’appliquent.
3. Pour tout type de véhicule, l’autorité compétente en matière de réception:
a)
remplit toutes les rubriques correspondantes de la fiche de réception CE par type, y compris la fiche des résultats d’essais qui y est annexée, conformément au modèle figurant à l’annexe VIII;
b)
établit ou vérifie l’index du dossier de réception;
c)
envoie, sans retard injustifié, la fiche remplie, accompagnée de ses annexes, au demandeur.
4. Dans le cas d’une réception CE par type dont la validité, en application de l’article 20, de l’article 22 ou de l’annexe XI, fait l’objet de restrictions ou pour laquelle il a été dérogé à certaines dispositions des actes réglementaires, la fiche de réception CE par type mentionne ces restrictions ou dérogations.
5. Lorsque les informations contenues dans le dossier constructeur prévoient des dispositions applicables aux véhicules à usage spécial comme indiqué à l’annexe XI, la fiche de réception CE par type mentionne ces dispositions.
6. Lorsque le constructeur opte pour la procédure de réception par type mixte, l’autorité compétente en matière de réception remplit, dans la partie III de la fiche de renseignements, dont le modèle figure à l’annexe III, les références des rapports d’essais établis au titre d’actes réglementaires pour lesquels aucune fiche de réception CE par type n’est disponible.
7. Au cas où le constructeur opte pour la procédure de réception par type en une seule étape, l’autorité compétente en matière de réception dresse la liste des actes réglementaires applicables, suivant le modèle reproduit à l’appendice de l’annexe VI, et joint cette liste à la fiche de réception CE par type.
Article 10
Dispositions spécifiques relatives aux systèmes, aux composants ou aux entités techniques
1. Les États membres accordent une réception CE par type pour un système conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et qui satisfait aux exigences techniques prévues par la directive particulière ou le règlement particulier applicable, comme il est indiqué à l’annexe IV ou à l’annexe XI.
2. Les États membres accordent une réception CE par type de composant ou d’entité technique pour un composant ou une entité technique conforme aux informations contenues dans le dossier constructeur et qui satisfait aux exigences techniques de la directive particulière ou du règlement particulier applicable, comme il est indiqué à l’annexe IV.
3. Lorsque des composants ou des entités techniques, qu’ils soient ou non destinés à la réparation, à l’entretien ou à la maintenance, sont également couverts par une réception par type de système se rapportant à un véhicule, il n’est pas nécessaire de procéder à une réception supplémentaire de composant ou d’entité technique, sauf si l’acte réglementaire applicable l’exige.
4. Lorsqu’un composant ou une entité technique ne remplit sa fonction ou ne présente une caractéristique spécifique qu’en liaison avec d’autres éléments du véhicule et que, de ce fait, la conformité aux exigences ne peut être vérifiée que lorsque le composant ou l’entité technique fonctionne en liaison avec ces autres éléments du véhicule, la portée de la réception CE par type du composant ou de l’entité technique est limitée en conséquence. Dans de tels cas, la fiche de réception CE par type doit mentionner toute restriction d’utilisation éventuelle et indiquer les conditions particulières d’installation. Lorsque l’installation d’un tel composant ou d’une telle entité technique est réalisée par le constructeur du véhicule, le respect de ces éventuelles restrictions d’utilisation ou conditions d’installation est vérifié lors de la réception du véhicule.
Article 11
Essais requis pour la réception CE par type
1. Le respect des prescriptions techniques prévues dans la présente directive et dans les actes réglementaires énumérés à l’annexe IV est prouvé par des essais appropriés effectués par les services techniques désignés.
Les procédures d’essai ainsi que les équipements et outils spécifiques nécessaires pour réaliser ces essais sont décrits dans chacun des actes réglementaires.
2. Les essais requis sont effectués sur des véhicules, des composants et des entités techniques qui sont représentatifs du type à réceptionner.
Toutefois, le constructeur peut sélectionner, en accord avec l’autorité compétente en matière de réception, un véhicule, un système, un composant ou une entité technique qui, tout en n’étant pas représentatif du type à réceptionner, combine un certain nombre des caractéristiques les plus défavorables en ce qui concerne le niveau requis de performances. Les méthodes virtuelles d’essai peuvent être utilisées pour aider à la prise de décision pendant le processus de sélection.
3. En remplacement des procédures d’essai visées au paragraphe 1 et en accord avec l’autorité compétente en matière de réception, des méthodes virtuelles d’essai peuvent être utilisées à la demande du constructeur en ce qui concerne les actes réglementaires énumérés à l’annexe XVI.
4. Les conditions générales que les méthodes virtuelles d’essai doivent remplir sont énoncées à l’appendice 1 de l’annexe XVI.
Pour chacun des actes réglementaires énumérés à l’annexe XVI, les conditions d’essai spécifiques et les dispositions administratives y relatives sont énoncées à l’appendice 2 de cette annexe.
5. La Commission établit la liste des actes réglementaires pour lesquels des méthodes virtuelles d’essai sont permises, les conditions spécifiques et les dispositions administratives en la matière. Ces mesures visant à modifier des éléments non essentiels de la présente directive, y compris en la complétant, sont arrêtées et mises à jour en conformité avec la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2.
Article 12
Mesures relatives à la conformité de la production
1. L’État membre qui accorde une réception CE par type prend les mesures nécessaires conformément à l’annexe X en vue de vérifier, le cas échéant en coopération avec les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres, si les mesures adéquates ont été prises pour garantir que les véhicules, systèmes, composants ou, selon le cas, entités techniques produits sont conformes au type réceptionné.
2. L’État membre qui a accordé une réception CE par type prend les mesures nécessaires conformément à l’annexe X en ce qui concerne cette réception en vue de vérifier, le cas échéant en coopération avec les autorités compétentes en matière de réception des autres États membres, si les mesures visées au paragraphe 1 restent adéquates et si les véhicules, systèmes, composants ou, selon le cas, entités techniques produits demeurent conformes au type réceptionné.
La vérification opérée en vue d’assurer la conformité de la production au type réceptionné est limitée aux procédures énoncées à l’annexe X et dans les actes réglementaires prévoyant des exigences spécifiques. À cette fin, l’autorité compétente en matière de réception de l’État membre qui a procédé à la réception CE par type peut effectuer toutes les vérifications ou tous les essais prescrits dans l’un des actes réglementaires énumérés à l’annexe IV ou à l’annexe XI sur des échantillons prélevés dans les locaux du constructeur, y compris les installations de production.
3. Lorsqu’un État membre qui a procédé à une réception CE par type constate que les mesures visées au paragraphe 1 ne sont pas appliquées, s’écartent sensiblement des mesures et des plans de contrôle approuvés, ou ont cessé d’être appliquées, bien que la production n’ait pas pris fin, cet État membre prend les mesures nécessaires, y compris le retrait de la réception par type, afin de garantir que la procédure en matière de conformité de la production est correctement suivie.
CHAPITRE V
MODIFICATION DES RÉCEPTIONS CE PAR TYPE
Article 13
Dispositions générales
1. Le constructeur informe sans tarder l’État membre qui a accordé la réception CE par type de toute modification des informations consignées dans le dossier de réception. Cet État membre décide, conformément aux règles définies dans le présent chapitre, de la procédure à suivre. Si nécessaire, l’État membre peut décider, en consultant le constructeur, qu’une nouvelle réception CE par type doit être octroyée.
2. Une demande de modification d’une réception CE par type est soumise exclusivement à l’État membre qui a procédé à la réception CE par type originelle.
3. Si l’État membre estime qu’une modification justifie de nouvelles inspections ou de nouveaux essais, il en informe le constructeur. Les procédures visées aux articles 14 et 15 ne s’appliquent qu’après que les nouvelles inspections ou les nouveaux essais requis ont été effectués de façon satisfaisante.
Article 14
Dispositions spécifiques relatives aux véhicules
1. Lorsque des informations consignées dans le dossier de réception ont été modifiées, la modification est considérée comme une «révision».
Dans un tel cas, l’autorité compétente en matière de réception émet, si nécessaire, la page révisée du dossier de réception en indiquant clairement sur chaque page révisée la nature de la modification, ainsi que la date de nouvelle publication. Une version consolidée et mise à jour du dossier de réception, accompagnée d’une description détaillée des modifications, est considérée comme satisfaisant à cette exigence.
2. Une révision est considérée comme une «extension» lorsque, outre les dispositions du paragraphe 1:
a)
de nouvelles inspections ou de nouveaux essais sont nécessaires;
b)
une des informations consignées sur la fiche de réception CE par type, à l’exception de ses annexes, a été modifiée;
c)
de nouvelles prescriptions entrent en vigueur au titre de l’un des actes réglementaires applicables au véhicule réceptionné.
Dans de tels cas, l’autorité compétente en matière de réception publie une fiche de réception CE par type révisée, assortie d’un numéro d’extension, qui augmente en fonction du nombre d’extensions successives déjà octroyées.
La fiche de réception indique clairement le motif de l’extension ainsi que la date de nouvelle publication.
3. Chaque fois que des pages modifiées ou une version consolidée et mise à jour sont publiées, l’index du dossier de réception annexé à la fiche de réception est modifié en conséquence de façon à indiquer la date de l’extension ou de la révision la plus récente ou celle de la consolidation la plus récente de la version mise à jour.
4. La réception d’un type de véhicule ne doit pas être modifiée lorsque les nouvelles prescriptions visées au paragraphe 2, point c), ne concernent pas, d’un point de vue technique, le type de véhicule en question ou s’appliquent à des catégories de véhicules autres que la catégorie dont il relève.
Article 15
Dispositions spécifiques relatives aux systèmes, aux composants ou aux entités techniques
1. Si des informations consignées dans le dossier de réception ont été modifiées, la modification est considérée comme une «révision».
Dans un tel cas, l’autorité compétente en matière de réception émet, si nécessaire, les pages révisées du dossier de réception en indiquant clairement sur chaque page révisée la nature de la modification, ainsi que la date de nouvelle publication. Une version consolidée et mise à jour du dossier de réception, accompagnée d’une description détaillée des modifications, est considérée comme satisfaisant à cette exigence.
2. La révision est considérée comme une «extension» si, outre les dispositions du paragraphe 1,
a)
de nouvelles inspections ou de nouveaux essais sont nécessaires;
b)
une des informations consignées sur la fiche de réception CE par type, à l’exception de ses annexes, a été modifiée;
c)
de nouvelles prescriptions entrent en vigueur au titre de l’un des actes réglementaires applicables au système, au composant ou à l’entité technique réceptionné.
Dans ce cas, l’autorité compétente en matière de réception publie une fiche de réception CE par type révisée, assortie d’un numéro d’extension, qui augmente en fonction du nombre d’extensions successives déjà octroyées. Lorsque la modification est rendue nécessaire du fait de l’application du paragraphe 2, point c), la troisième partie du numéro de réception est mise à jour.
La fiche de réception indique clairement le motif de l’extension ainsi que la date de nouvelle publication.
3. Chaque fois que des pages modifiées ou une version consolidée et mise à jour sont publiées, l’index du dossier de réception annexé à la fiche de réception est modifié en conséquence de façon à indiquer la date de l’extension ou de la révision la plus récente ou celle de la consolidation la plus récente de la version mise à jour.
Article 16
Délivrance et notification des modifications
1. Dans le cas d’une extension, l’autorité compétente en matière de réception met à jour toutes les rubriques correspondantes de la fiche de réception CE par type, ses annexes et l’index du dossier de réception. La fiche mise à jour et ses annexes sont délivrées au demandeur sans retard injustifié.
2. Dans le cas d’une révision, les documents révisés ou la version consolidée et mise à jour, selon le cas, y compris l’index révisé du dossier de réception, sont délivrés au demandeur par l’autorité compétente en matière de réception sans retard injustifié.
3. L’autorité compétente en matière de réception notifie toute modification apportée aux réceptions CE par type à ses homologues des autres États membres conformément aux procédures visées à l’article 8.
CHAPITRE VI
VALIDITÉ D’UNE RÉCEPTION CE PAR TYPE DE VÉHICULES
Article 17
Expiration de la validité
1. La validité d’une réception CE par type d’un véhicule expire dans chacun des cas suivants:
a)
de nouvelles prescriptions deviennent obligatoires pour l’immatriculation, la vente ou la mise en service de véhicules neufs au titre de tout acte réglementaire applicable au véhicule réceptionné et il n’est pas possible de mettre la réception à jour en conséquence;
b)
la production du type de véhicule réceptionné est arrêtée de manière définitive et volontaire;
c)
la validité de la réception arrive à son terme en vertu d’une restriction particulière.
2. Lorsqu’une seule variante d’un type déterminé ou une version d’une variante perd sa validité, la perte de validité de la réception CE par type du véhicule en question se limite à cette variante ou version spécifique.
3. Lorsque la production d’un type de véhicule donné est définitivement arrêtée, le constructeur le notifie à l’autorité compétente en matière de réception qui a octroyé la réception CE par type pour ledit véhicule. Lorsqu’elle reçoit cette notification, l’autorité en informe ses homologues des autres États membres dans un délai de vingt jours ouvrables.
L’article 27 ne s’applique à l’arrêt de la production que dans les circonstances visées au paragraphe 1, point a), du présent article.
4. Sans préjudice du paragraphe 3, lorsqu’une réception CE par type d’un véhicule va perdre sa validité, le constructeur en fait part à l’autorité compétente en matière de réception qui a octroyé la réception CE par type.
L’autorité compétente en matière de réception communique sans retard injustifié toutes les informations utiles à ses homologues des autres États membres pour permettre, s’il y a lieu, l’application de l’article 27. Cette communication inclut notamment la date de fabrication ainsi que le numéro d’identification du dernier véhicule produit.
CHAPITRE VII
CERTIFICAT DE CONFORMITÉ ET MARQUAGE
Article 18
Certificat de conformité
1. Le constructeur délivre, en sa qualité de détenteur d’une réception CE par type d’un véhicule, un certificat de conformité pour accompagner chaque véhicule complet, incomplet ou complété qui est fabriqué conformément au type de véhicule réceptionné.
Dans le cas d’un véhicule incomplet ou complété, le constructeur indique, à la page 2 du certificat de conformité, uniquement les éléments qui ont été ajoutés ou modifiés au stade considéré de la réception, et, le cas échéant, annexe au certificat tous les certificats de conformité qui ont été délivrés au stade antérieur.
2. Le certificat de conformité est établi dans l’une des langues officielles de la Communauté. Tout État membre peut demander que le certificat de conformité soit traduit dans sa ou ses propres langues.
3. Le certificat de conformité est conçu de manière à exclure toute falsification. À cette fin, le papier utilisé est protégé soit par des représentations graphiques en couleur, soit par un filigrane correspondant à la marque d’identification du fabricant.
4. Le certificat de conformité est entièrement rempli et ne prévoit pas d’autres restrictions concernant l’utilisation du véhicule que celles spécifiées dans un acte réglementaire.
5. Le certificat de conformité, tel que décrit à l’annexe IX, partie I, pour les véhicules réceptionnés conformément aux dispositions de l’article 20, paragraphe 2, comporte dans son intitulé la mention «pour les véhicules complets/complétés, réceptionnés par type en application de l’article 20 (réception provisoire)».
6. Le certificat de conformité, tel que décrit à l’annexe IX, partie I, pour les véhicules réceptionnés par type conformément à l’article 22, comporte dans son intitulé la mention «Pour les véhicules complets/complétés, réceptionnés par type en petites séries» et, tout près de cette mention, l’année de production suivie d’un numéro séquentiel, compris entre 1 et la limite indiquée dans le tableau figurant à l’annexe XII, identifiant, pour chaque année de production, la position du véhicule dans la production attribuée à l’année concernée.
7. Sans préjudice des dispositions du paragraphe 1, le constructeur peut transmettre les données ou informations figurant dans le certificat de conformité par voie électronique à l’autorité d’immatriculation de l’État membre.
8. Le constructeur est seul habilité à délivrer un duplicata du certificat de conformité. La mention «duplicata» doit apparaître clairement sur le recto de tout duplicata.
Article 19
Marque de réception CE par type
1. Le constructeur d’un composant ou d’une entité technique faisant ou non partie d’un système appose sur chaque composant ou entité technique fabriqué conformément au type réceptionné la marque de réception CE par type, requise par la directive particulière ou le règlement particulier applicable.
2. Lorsque l’apposition d’une marque de réception CE par type n’est pas requise, le constructeur appose au moins sa marque de fabrique ou de commerce et le numéro du type et/ou un numéro d’identification.
3. La marque de réception CE par type est conforme aux prescriptions de l’appendice de l’annexe VII.
CHAPITRE VIII
TECHNOLOGIES OU CONCEPTS NOUVEAUX INCOMPATIBLES AVEC LES DIRECTIVES PARTICULIÈRES
Article 20
Dérogations pour des technologies ou des concepts nouveaux
1. À la demande du constructeur, les États membres peuvent accorder une réception CE par type pour un type de système, de composant ou d’entité technique faisant intervenir des technologies ou des concepts incompatibles avec un ou plusieurs des actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV, partie I, à condition que la Commission ait donné son autorisation selon la procédure visée à l’article 40, paragraphe 3.
2. Dans l’attente de la décision d’octroyer ou non l’autorisation, l’État membre peut accorder une réception provisoire, dont la validité est limitée à son propre territoire, pour un type de véhicule couvert par la dérogation demandée, pour autant qu’il en informe sans tarder la Commission et les autres États membres au moyen d’un dossier comprenant les éléments suivants:
a)
les raisons pour lesquelles les technologies ou les concepts en question rendent le système, le composant ou l’entité technique incompatible avec les exigences en cause;
b)
une description des aspects de sécurité et de protection de l’environnement concernés, ainsi que des mesures prises;
c)
une description des essais, avec leurs résultats, établissant qu’est garanti un niveau de sécurité et de protection de l’environnement au moins équivalent à celui que garantissent les exigences qui font l’objet d’une demande de dérogation.
3. D’autres États membres peuvent décider d’accepter que la réception provisoire visée au paragraphe 2 ait effet sur leur territoire.
4. La Commission décide, selon la procédure prévue à l’article 40, paragraphe 3, d’autoriser ou non l’État membre à accorder une réception CE par type pour le type de véhicule concerné.
Le cas échéant, la décision précise également si des restrictions sont imposées en ce qui concerne sa validité, par exemple une durée de validité limitée. Dans tous les cas, la durée de validité de la réception ne peut pas être inférieure à trente-six mois.
Si la Commission décide de ne pas donner son autorisation, l’État membre informe immédiatement le détenteur de la réception provisoire par type visée au paragraphe 2 que ladite réception sera révoquée six mois après la date de la décision de la Commission. Toutefois, les véhicules construits conformément à la réception provisoire avant la révocation de celle-ci peuvent être immatriculés, vendus ou mis en service dans tout État membre ayant accepté que la réception provisoire ait effet.
5. Le présent article n’est pas applicable lorsqu’un système, un composant ou une entité technique satisfait à un règlement CEE-ONU auquel la Communauté a adhéré.
Article 21
Action requise
1. Lorsque la Commission estime que les motifs justifiant l’octroi d’une dérogation conformément à l’article 20 sont valables, elle prend immédiatement les mesures nécessaires pour adapter les directives particulières ou règlements particuliers concernés au progrès technologique. Ces mesures visant à modifier des éléments non essentiels des directives particulières ou des règlements particuliers énumérés à l’annexe IV, partie I, sont arrêtées selon la procédure de réglementation avec contrôle prévue à l’article 40, paragraphe 2.
Lorsque la dérogation au titre de l’article 20 a trait à un règlement CEE-ONU, la Commission propose une modification du règlement CEE-ONU concerné selon la procédure applicable au titre de l’accord de 1958 révisé.
2. Dès que les actes réglementaires concernés ont été modifiés, toute restriction se rapportant à la dérogation est immédiatement levée.
Si les mesures nécessaires pour adapter les actes réglementaires n’ont pas été prises, la validité de la dérogation peut être prolongée, à la demande de l’État membre qui a accordé la réception, au moyen d’une autre décision arrêtée selon la procédure prévue à l’article 40, paragraphe 3.
CHAPITRE IX
VÉHICULES PRODUITS EN PETITES SÉRIES
Article 22
Réception CE par type de petites séries
1. À la demande du constructeur et dans les limites quantitatives fixées à l’annexe XII, partie A, section 1, les États membres accordent, selon la procédure prévue à l’article 6, paragraphe 4, une réception CE par type pour un type de véhicule satisfaisant au moins aux exigences figurant à l’annexe IV, partie I, dans l’appendice.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique pas aux véhicules à usage spécial.
3. Les fiches de réception CE par type sont numérotées conformément à l’annexe VII.
Article 23
Réception nationale par type de petites séries
1. Dans le cas de véhicules produits dans les limites quantitatives fixées à l’annexe XII, partie A, section 2, les États membres peuvent dispenser de l’application d’une ou de plusieurs dispositions d’un ou de plusieurs actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV ou à l’annexe XI, à condition de prévoir d’autres exigences pertinentes.
Par «autres exigences» on entend des dispositions administratives et des exigences techniques visant à garantir un niveau de sécurité routière et de protection de l’environnement équivalent, dans toute la mesure du possible, au niveau prévu par les dispositions de l’annexe IV ou de l’annexe XI, selon le cas.
2. Dans le cas des véhicules visés au paragraphe 1, les États membres peuvent dispenser de l’application d’une ou de plusieurs dispositions de la présente directive.
3. Il n’est accordé de dispense quant à l’application des dispositions visées aux paragraphes 1 et 2 que lorsqu’un État membre a de bonnes raisons de le faire.
4. Aux fins de la réception par type de véhicules au titre du présent article, les États membres acceptent des systèmes, des composants ou des entités techniques qui ont fait l’objet d’une réception par type conformément aux actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV.
5. La fiche de réception par type précise la nature des dérogations accordées en application des paragraphes 1 et 2.
La fiche de réception par type, dont le modèle figure à l’annexe VI, ne porte pas l’intitulé «fiche de réception CE par type de véhicule». Toutefois, les fiches de réception par type sont numérotées conformément à l’annexe VII.
6. La validité de la réception par type est limitée au territoire de l’État membre qui l’a accordée. Toutefois, à la demande du constructeur, l’autorité compétente en matière de réception envoie, par courrier recommandé ou par courrier électronique, un exemplaire de la fiche de réception par type et de ses annexes à ses homologues des États membres désignés par le constructeur.
Dans un délai de soixante jours à compter de la date à laquelle le courrier a été reçu, chacun desdits États membres décide d’accepter ou de refuser la réception. Il fait officiellement part de sa décision à l’autorité compétente en matière de réception visée au premier alinéa.
Un État membre ne peut refuser la réception par type que s’il a de bonnes raisons de croire que les dispositions techniques en vertu desquelles le véhicule a été réceptionné ne sont pas équivalentes à ses propres dispositions.
7. Lorsqu’un demandeur qui souhaite vendre, immatriculer ou mettre en service un véhicule dans un autre État membre le sollicite, l’État membre qui a accordé la réception lui fournit un exemplaire de la fiche de réception par type ainsi que du dossier de réception.
Un État membre autorise la vente, l’immatriculation ou la mise en service du véhicule en question à moins qu’il n’ait de bonnes raisons de croire que les dispositions techniques en vertu desquelles le véhicule a été réceptionné ne sont pas équivalentes à ses propres dispositions.
CHAPITRE X
RÉCEPTIONS INDIVIDUELLES
Article 24
Réceptions individuelles
1. Les États membres peuvent dispenser un véhicule donné, qu’il soit unique ou non, de l’application d’une ou de plusieurs dispositions de la présente directive ou d’un ou de plusieurs des actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV ou à l’annexe XI, à condition qu’ils imposent le respect d’autres exigences.
Il n’est accordé de dispense quant à l’application des dispositions visées au premier alinéa que lorsqu’un État membre a de bonnes raisons de le faire.
Par «autres exigences» on entend des dispositions administratives et des exigences techniques visant à garantir un niveau de sécurité routière et de protection de l’environnement équivalent, dans toute la mesure du possible, au niveau prévu par les dispositions de l’annexe IV ou de l’annexe XI, selon le cas.
2. Les États membres ne procèdent pas à des essais destructifs. Ils utilisent toute information pertinente fournie par le demandeur en vue d’établir la conformité avec les autres exigences.
3. Les États membres acceptent toute réception CE par type de systèmes, de composants ou d’entités techniques en lieu et place des autres exigences.
4. La demande de réception individuelle est introduite par le constructeur, par le propriétaire du véhicule ou par une personne agissant en leur nom, à la condition que celle-ci soit établie dans la Communauté.
5. Les États membres accordent une réception individuelle si le véhicule est conforme à la description jointe à la demande et satisfait aux exigences techniques applicables et ils délivrent sans retard injustifié une fiche de réception individuelle.
La présentation de la fiche de réception individuelle est établie sur le modèle de la fiche de réception CE par type figurant à l’annexe VI et contient au moins les renseignements nécessaires pour remplir la demande d’immatriculation prévue par la directive 1999/37/CE du Conseil du 29 avril 1999 relative aux documents d’immatriculation des véhicules (13). La fiche de réception individuelle ne porte pas l’intitulé «réception CE de véhicule».
La fiche de réception individuelle mentionne le numéro d’identification du véhicule concerné.
6. La validité de la réception individuelle est limitée au territoire de l’État membre qui l’a accordée.
Lorsqu’un demandeur souhaite vendre, immatriculer ou mettre en service dans un autre État membre un véhicule pour lequel a été obtenue une réception individuelle, l’État membre qui a accordé la réception lui fournit à sa demande une déclaration mentionnant les dispositions techniques en vertu desquelles ledit véhicule a été réceptionné.
S’agissant d’un véhicule pour lequel une réception individuelle a été accordée par un État membre conformément aux dispositions du présent article, les autres États membres autorisent la vente, l’immatriculation ou la mise en service de ce véhicule à moins qu’ils n’aient de bonnes raisons de croire que les dispositions techniques en vertu desquelles le véhicule a été réceptionné ne sont pas équivalentes à leurs propres dispositions.
7. À la demande du constructeur ou du propriétaire du véhicule, les États membres accordent une réception individuelle à tout véhicule conforme aux dispositions de la présente directive et des actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV ou à l’annexe XI, selon le cas.
Dans ce cas de figure, les États membres acceptent la réception individuelle et autorisent la vente, l’immatriculation et la mise en service du véhicule.
8. Les dispositions du présent article peuvent être appliquées aux véhicules qui ont fait l’objet d’une réception par type conformément à la présente directive et qui ont été modifiés avant leur première immatriculation ou entrée en service.
Article 25
Dispositions spécifiques
1. La procédure prévue à l’article 24 peut s’appliquer à un véhicule donné au cours des étapes successives de sa réalisation conformément à une procédure de réception par type multiétape.
2. La procédure prévue à l’article 24 ne peut pas remplacer une étape intermédiaire dans le déroulement normal d’une procédure de réception par type multiétape et n’est donc pas applicable aux fins de l’obtention de la réception de première étape d’un véhicule.
CHAPITRE XI
IMMATRICULATION, VENTE ET MISE EN SERVICE
Article 26
Immatriculation, vente et mise en service de véhicules
1. Sans préjudice des dispositions des articles 29 et 30, les États membres n’immatriculent des véhicules et n’en permettent la vente ou la mise en service que si ces véhicules sont accompagnés d’un certificat de conformité en cours de validité délivré conformément à l’article 18.
Dans le cas de véhicules incomplets, les États membres en autorisent la vente mais peuvent en refuser l’immatriculation permanente ou la mise en service tant qu’ils demeurent incomplets.
2. Les véhicules qui sont dispensés de l’obligation relative au certificat de conformité ne peuvent être immatriculés, vendus ou mis en service que s’ils sont conformes aux exigences techniques applicables de la présente directive.
3. En ce qui concerne les véhicules produits en petites séries, le nombre de véhicules immatriculés, vendus ou mis en service au cours d’une seule année ne peut pas dépasser le nombre d’unités mentionné à l’annexe XII, partie A.
Article 27
Immatriculation, vente et mise en service de véhicules de fin de série
1. Les États membres peuvent, dans les limites fixées à l’annexe XII, section B, et pendant une période limitée seulement, immatriculer et permettre la vente ou la mise en service de véhicules conformes à un type de véhicule dont la réception CE par type n’est plus en cours de validité.
Le premier alinéa ne s’applique qu’aux véhicules se trouvant sur le territoire de la Communauté qui étaient couverts par une réception CE par type en cours de validité au moment de leur production, mais qui n’avaient pas été immatriculés ou mis en service avant que la validité de ladite réception n’expire.
2. Il ne peut être recouru à la possibilité prévue au paragraphe 1 que, dans le cas de véhicules complets, pendant une période de douze mois à compter de la date à laquelle la validité de la réception CE par type a expiré et, dans le cas de véhicules complétés, pendant une période de dix-huit mois à compter de cette même date.
3. Le constructeur qui souhaite bénéficier des dispositions du paragraphe 1 en fait la demande à l’autorité compétente de chacun des États membres concernés par la mise en service des véhicules en question. La demande doit préciser les raisons techniques ou économiques qui empêchent ces véhicules de se conformer aux nouvelles exigences techniques.
Dans un délai de trois mois suivant la réception de la demande, les États membres concernés décident d’autoriser ou non l’immatriculation de ces véhicules sur leur territoire et, dans l’affirmative, du nombre d’unités concernées.
4. Les paragraphes 1, 2 et 3 s’appliquent mutatis mutandis aux véhicules couverts par une réception par type nationale, mais qui n’avaient pas été immatriculés ou mis en service avant que la validité de cette réception ait expiré, au titre de l’article 45, du fait de l’application obligatoire de la procédure de réception CE par type.
5. Les États membres appliquent des mesures appropriées pour garantir que le nombre de véhicules à immatriculer ou à mettre en service dans le cadre de la procédure prévue au présent article est efficacement contrôlé.
Article 28
Vente et mise en service de composants et d’entités techniques
1. Les États membres ne permettent la vente ou la mise en service de composants ou d’entités techniques que si lesdits composants ou entités techniques satisfont aux exigences des actes réglementaires applicables et sont dûment marqués conformément à l’article 19.
2. Le paragraphe 1 n’est pas applicable dans le cas de composants ou d'entités techniques qui ont été spécialement fabriqués ou conçus pour des véhicules neufs ne relevant pas de la présente directive.
3. Par dérogation au paragraphe 1, les États membres peuvent permettre la vente et la mise en service de composants ou d’entités techniques qui ont été dispensés de l’application d’une ou de plusieurs dispositions d’un acte réglementaire en vertu de l’article 20 ou sont destinés à être installés sur des véhicules qui bénéficient de réceptions accordées en vertu des articles 22, 23 ou 24 qui se rapportent au composant ou à l’entité technique concernée.
4. Par dérogation au paragraphe 1 et sauf disposition contraire d’un acte réglementaire, les États membres peuvent permettre la vente et la mise en service de composants ou d’entités techniques destinés à être installés sur des véhicules pour lesquels, au moment de leur mise en service, une réception CE par type n’était requise ni en vertu de la présente directive ni en vertu de la directive 70/156/CEE.
CHAPITRE XII
CLAUSES DE SAUVEGARDE
Article 29
Véhicules, systèmes, composants ou entités techniques conformes à la présente directive
1. Si un État membre considère que de nouveaux véhicules, systèmes, composants ou entités techniques compromettent gravement la sécurité routière ou nuisent fortement à l’environnement ou à la santé publique bien qu’ils respectent les exigences applicables ou soient marqués d’une façon adéquate, cet État membre peut, pendant six mois au maximum, refuser d’immatriculer de tels véhicules ou d’autoriser la vente ou la mise en service sur son territoire de tels véhicules, composants ou entités techniques.
Dans de tels cas, l’État membre concerné en informe immédiatement le constructeur, les autres États membres et la Commission, en motivant sa décision et en indiquant en particulier si elle découle:
-
de lacunes dans les actes réglementaires applicables, ou
-
de l’application incorrecte des exigences applicables.
2. La Commission consulte les parties concernées dans les meilleurs délais, et notamment l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé la réception par type, afin de préparer une décision.
3. Lorsque les mesures visées au paragraphe 1 sont expliquées par des lacunes dans les actes réglementaires applicables, des mesures appropriées sont arrêtées comme suit:
-
lorsque des directives particulières ou des règlements particuliers énumérés à l’annexe IV, partie I, sont concernés, la Commission les modifie conformément à la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2,
-
lorsque des règlements CEE-ONU sont concernés, la Commission propose les projets de modifications devant être apportées aux règlements CEE-ONU applicables conformément à la procédure applicable au titre de l’accord de 1958 révisé.
4. Lorsque les mesures visées au paragraphe 1 sont expliquées par une application incorrecte des exigences applicables, la Commission prend les mesures appropriées pour assurer le respect de ces exigences.
Article 30
Véhicules, systèmes, composants ou entités techniques non conformes au type réceptionné
1. Si un État membre ayant octroyé une réception CE par type constate que de nouveaux véhicules, systèmes, composants ou entités techniques accompagnés d’un certificat de conformité ou portant une marque de réception ne sont pas conformes au type qu’il a réceptionné, il prend les mesures nécessaires, y compris, le cas échéant, le retrait de la réception par type, pour faire en sorte que les véhicules, systèmes, composants ou, selon le cas, entités techniques produits soient mis en conformité avec le type réceptionné. L’autorité compétente en matière de réception de cet État membre communique les mesures prises à ses homologues des autres États membres.
2. Aux fins du paragraphe 1, les divergences constatées par rapport aux informations figurant sur la fiche de réception CE par type ou dans le dossier de réception sont considérées comme constituant un cas de non-conformité au type réceptionné.
Un véhicule ne peut être considéré comme non conforme au type réceptionné lorsqu’une marge de tolérance est permise par les actes réglementaires applicables et que cette marge de tolérance est respectée.
3. Si un État membre établit que de nouveaux véhicules, composants ou entités techniques accompagnés d’un certificat de conformité ou portant une marque de réception ne sont pas conformes au type réceptionné, il peut demander à l’État membre ayant accordé la réception CE par type de vérifier si les véhicules, systèmes, composants ou entités techniques en production continuent d’être conformes au type réceptionné. À la réception d’une demande en ce sens, l’État membre concerné prend les mesures qui s’imposent dans les meilleurs délais et, en tout état de cause, dans les six mois suivant la date de la demande.
4. L’autorité compétente en matière de réception demande à l’État membre ayant accordé la réception par type du système, du composant, de l’entité technique ou du véhicule incomplet de prendre les mesures nécessaires pour faire en sorte que les véhicules en production soient mis à nouveau en conformité avec le type réceptionné dans les cas suivants:
a)
en ce qui concerne la réception CE par type de véhicule, lorsque la non-conformité d’un véhicule est due exclusivement à la non-conformité d’un système, d’un composant ou d’une entité technique;
b)
en ce qui concerne la réception par type multiétape, lorsque la non-conformité d’un véhicule complété est due exclusivement à la non-conformité d’un système, d’un composant ou d’une entité technique faisant partie intégrante du véhicule incomplet, ou du véhicule incomplet lui-même.
À la réception d’une demande en ce sens, l’État membre concerné prend les mesures qui s’imposent, au besoin en coopération avec l’État membre qui a formulé la demande, dans les meilleurs délais et, en tout état de cause, dans les six mois suivant la date de la demande. Lorsqu’une non-conformité est établie, l’autorité compétente en matière de réception de l’État membre ayant accordé la réception CE par type du système, du composant, de l’entité technique ou du véhicule incomplet en question prend les mesures prévues au paragraphe 1.
5. Les autorités compétentes en matière de réception s’informent mutuellement, dans un délai de vingt jours ouvrables, du retrait d’une réception CE par type et des motifs qui le justifient.
6. Si l’État membre qui a procédé à la réception CE par type conteste la non-conformité qui lui a été notifiée, les États membres concernés s’emploient à régler le différend. La Commission est tenue informée et procède, au besoin, aux consultations appropriées en vue de parvenir à régler le différend.
Article 31
Vente et mise en service de pièces ou d’équipements susceptibles de présenter un risque important pour le bon fonctionnement de systèmes essentiels
1. Les États membres ne permettent la vente, l’offre de vente ou la mise en service de pièces ou d’équipements susceptibles de présenter un risque important pour le bon fonctionnement de systèmes essentiels pour la sécurité du véhicule ou sa performance environnementale que si lesdites pièces ou équipements ont été autorisés par une autorité compétente en matière de réception conformément aux paragraphes 5 à 10.
2. Les pièces ou équipements qui font l’objet de l’autorisation visée au paragraphe 1 figurent sur la liste figurant à l’annexe XIII. La décision d’autorisation est précédée d’une évaluation reprise dans un rapport et s’efforce de parvenir à un juste équilibre entre les éléments suivants:
a)
l’existence d’un risque grave pour la sécurité ou la performance environnementale des véhicules équipés des pièces ou des équipements concernés; et
b)
l’incidence sur les consommateurs et les fabricants de pièces et d'équipements de rechange de l’application éventuelle au titre du présent article d’une exigence d’autorisation pour les pièces ou les équipements concernés.
3. Le paragraphe 1 n’est pas applicable aux pièces ou aux équipements d’origine qui sont couverts par une réception par type de système en rapport avec un véhicule, ni aux pièces ou aux équipements qui ont fait l’objet d’une réception par type en application des dispositions d’un des actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV, excepté dans les cas où ces réceptions portent sur d’autres aspects que ceux visés au paragraphe 1. Le paragraphe 1 n’est pas applicable aux pièces ou aux équipements fabriqués uniquement pour des véhicules de course non destinés à un usage sur le réseau routier public. Dans le cas où des pièces ou des équipements mentionnés à l’annexe XIII ont un double usage, pour la course et pour la route, ces pièces ou équipements ne peuvent être vendus ou proposés à la vente au grand public pour être utilisés dans des véhicules routiers que s’ils satisfont aux exigences du présent article.
Le cas échéant, la Commission adopte des dispositions visant à répertorier les pièces ou équipements visés au présent paragraphe.
4. La Commission, après consultation des parties intéressées, établit la procédure et les conditions de l’autorisation visée au paragraphe 1, et arrête les dispositions pour la mise à jour ultérieure de la liste figurant à l’annexe XIII. Les exigences en question comprennent des prescriptions portant sur la sécurité, la protection de l’environnement et, le cas échéant, les normes d’essai. Elles peuvent être définies sur la base des actes réglementaires mentionnés à l’annexe IV ou développées selon les progrès des technologies en matière de sécurité, de protection de l’environnement et d’essai, ou bien, si c’est un moyen approprié d’atteindre les objectifs fixés pour la sécurité ou l’environnement, elles peuvent consister en une comparaison de la pièce ou de l’équipement concerné avec les performances à l’égard de l’environnement ou de la sécurité du véhicule d’origine ou d’une des pièces de ce véhicule, selon le cas.
5. Aux fins de l’application du paragraphe 1, le fabricant de pièces ou d’équipements présente à l’autorité compétente en matière de réception un rapport d’essai élaboré par un service technique désigné, qui certifie que les pièces ou équipements pour lesquels une autorisation est demandée sont conformes aux exigences visées au paragraphe 4. Le fabricant ne peut introduire qu’une seule demande par type et par pièce et qu’auprès d’une seule autorité compétente en matière de réception.
La demande mentionne les informations concernant le fabricant des pièces ou des équipements, le type, le numéro d’identification et le numéro des pièces ou des équipements pour lesquels une autorisation est demandée ainsi que le nom du constructeur du véhicule, le type de véhicule et, s’il y a lieu, l’année de construction ou toute autre information permettant l’identification du véhicule dans lequel lesdits pièces ou équipements sont destinés à être installés.
Lorsque l’autorité compétente en matière de réception estime, compte tenu du rapport d’essai et des autres éléments de preuve, que les pièces ou équipements concernés remplissent les critères visés au paragraphe 4, elle délivre sans retard injustifié un certificat au fabricant. Ce certificat permet que les pièces ou équipements soient vendus, offerts à la vente ou installés sur des véhicules à l’intérieur de la Communauté, sous réserve de l’application du paragraphe 9, deuxième alinéa.
6. Chaque pièce ou partie d’équipement autorisée en vertu du présent article doit recevoir un marquage approprié.
La Commission établit les obligations de marquage et d’emballage ainsi que le modèle et le système de numérotation du certificat visé au paragraphe 5.
7. Les mesures visées aux paragraphes 2 à 6 sont arrêtées en conformité avec la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2, ces mesures visant à modifier des éléments non essentiels de la présente directive, y compris en la complétant.
8. Le fabricant informe sans délai l’autorité compétente en matière de réception qui a délivré le certificat de toute modification ayant une incidence sur les conditions auxquelles ledit certificat a été délivré. Cette autorité détermine si le certificat doit être réexaminé, s’il y a lieu de délivrer un nouveau certificat et si de nouveaux essais s’imposent.
Le fabricant est tenu de garantir que les pièces et équipements sont produits et continuent à être produits dans le respect des conditions auxquelles le certificat a été délivré.
9. Avant de délivrer une autorisation, l’autorité compétente en matière de réception s’assure de l’existence de modalités et de procédures adéquates permettant de garantir un contrôle efficace de la conformité de la production.
Lorsque l’autorité compétente en matière de réception considère que les conditions d’octroi de l’autorisation ne sont plus remplies, elle demande au fabricant de prendre les mesures qui s’imposent pour garantir que les pièces ou équipements soient à nouveau conformes. Au besoin, cette autorité retire l’autorisation.
10. Tout désaccord entre les États membres concernant les certificats visés au paragraphe 5 est signalé à la Commission. Celle-ci prend les mesures appropriées et notamment, au besoin, requiert, après avoir consulté les États membres, le retrait de l’autorisation.
11. Le présent article n’est pas applicable à une pièce ou à une partie d’équipement avant qu’elle ne figure à l’annexe XIII. Pour chaque mention ou groupe de mentions figurant à l’annexe XIII, est fixée une période de transition d’une durée raisonnable afin de permettre au fabricant de la pièce ou de l’équipement concerné de demander et d’obtenir une autorisation. S’il y a lieu, une date peut également être fixée en vue d’exclure de l’application du présent article les pièces et équipements qui ont été conçus pour des véhicules réceptionnés par type avant cette date.
12. Dans l’attente d’une décision relative à l’inclusion ou non d’une pièce ou d’une partie d’équipement sur la liste visée au paragraphe 1, les États membres peuvent maintenir des dispositions nationales relatives aux pièces ou aux équipements susceptibles de faire peser un risque important sur le bon fonctionnement de systèmes essentiels pour la sécurité du véhicule ou sa performance environnementale.
Les dispositions nationales concernant les pièces ou équipements en question cessent d’être applicables dès qu’une telle décision a été prise.
13. À compter du 29 octobre 2007, les États membres s’abstiennent d’adopter de nouvelles dispositions relatives aux pièces et aux équipements susceptibles de compromettre le bon fonctionnement de systèmes essentiels pour la sécurité du véhicule ou sa performance environnementale.
Article 32
Rappel de véhicules
1. Un constructeur auquel a été octroyée une réception CE par type de véhicule et qui, en application des dispositions d’un acte réglementaire ou de la directive 2001/95/CE, est obligé de rappeler des véhicules déjà vendus, immatriculés ou mis en service au motif qu’un ou plusieurs systèmes, composants ou entités techniques installés sur le véhicule, qu’ils aient ou non été dûment réceptionnés conformément à la présente directive, risquent de compromettre gravement la sécurité routière, la santé publique ou la protection de l’environnement, en informe immédiatement l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé la réception du véhicule.
2. Le constructeur propose à l’autorité compétente en matière de réception un ensemble de solutions appropriées en vue de neutraliser le risque visé au paragraphe 1. Cette autorité communique sans tarder les mesures proposées à ses homologues des autres États membres.
Les autorités compétentes veillent à la mise en œuvre efficace des mesures sur leurs territoires respectifs.
3. Si les mesures sont jugées insuffisantes par les autorités concernées ou n’ont pas été mises en œuvre dans un délai assez court, lesdites autorités en informent sans tarder l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé la réception CE par type de véhicule.
L’autorité compétente en matière de réception informe ensuite le constructeur. Si l’autorité compétente en matière de réception qui a accordé la réception CE par type n’est pas satisfaite des mesures du constructeur, elle prend tous les mesures de protection qui s’imposent, y compris le retrait de la réception CE par type de véhicule lorsque le constructeur s’abstient de proposer et de mettre en œuvre des mesures de correction efficaces. En cas de retrait de la réception CE par type de véhicule, l’autorité compétente en matière de réception concernée informe le constructeur, ses homologues des autres États membres ainsi que la Commission, par lettre recommandée ou par un moyen électronique équivalent, dans un délai de vingt jours ouvrables.
4. Le présent article est également applicable aux pièces qui ne font pas l’objet d’une exigence en vertu d’un acte réglementaire.
Article 33
Notification des décisions et des voies de recours
Toute décision prise en vertu des dispositions adoptées pour la mise en œuvre de la présente directive et toute décision portant refus ou retrait d’une réception CE par type, refus d’une immatriculation ou interdiction de vente est dûment motivée.
Une telle décision est notifiée à l’intéressé avec indication des voies de recours que lui ouvre le droit en vigueur dans l’État membre concerné et des délais dans lesquels il peut en faire usage.
CHAPITRE XIII
RÉGLEMENTATIONS INTERNATIONALES
Article 34
Règlements CEE-ONU exigés pour la réception CE par type
1. Les règlements CEE-ONU auxquels la Communauté a adhéré et qui sont énumérés à l’annexe IV, partie I, et à l’annexe XI font partie de la réception CE par type d’un véhicule au même titre que les directives particulières ou les règlements particuliers. Ils s’appliquent aux catégories de véhicules énumérées dans les colonnes correspondantes du tableau figurant à l’annexe IV, partie I, et à l’annexe XI.
2. Lorsque la Communauté a décidé d’appliquer à titre obligatoire un règlement CEE-ONU aux fins de la réception CE par type de véhicule conformément à l’article 4, paragraphe 4, de la décision 97/836/CE, les annexes de la présente directive sont modifiées, s’il y a lieu, conformément à la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2, de la présente directive. L’acte modifiant les annexes de la présente directive précise aussi les dates d’application obligatoire du règlement CEE-ONU ou de ses modifications. Les États membres abrogent ou adaptent toute disposition législative nationale qui est incompatible avec le règlement CEE-ONU en question.
Lorsqu’un règlement CEE-ONU remplace une directive particulière existante ou un règlement particulier existant, la mention concernée à l’annexe IV, partie I, et à l’annexe XI est remplacée par le numéro du règlement CEE-ONU, et la mention correspondante à l’annexe IV, partie II, est supprimée conformément à la même procédure.
3. Dans les cas visé au paragraphe 2, deuxième alinéa, la directive particulière ou le règlement particulier remplacé par le règlement CEE-ONU est abrogé conformément à la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2.
Lorsqu’une directive particulière est abrogée, les États membres abrogent les dispositions législatives nationales qui avaient été adoptées aux fins de la transposition de cette directive.
4. Il peut être fait directement référence, dans la présente directive ou dans les directives particulières ou règlements particuliers, aux normes et aux règlements internationaux sans les reproduire dans l’ordre juridique communautaire.
Article 35
Équivalence des règlements CEE-ONU avec des directives ou des règlements
1. Les règlements CEE-ONU énumérés à l’annexe IV, partie II, sont reconnus comme étant équivalents aux directives particulières ou aux règlements particuliers correspondants s’ils couvrent le même champ d’application et portent sur le même sujet.
Les autorités des États membres compétentes en matière de réception acceptent les réceptions accordées conformément à ces règlements CEE-ONU et, le cas échéant, les marques de réception correspondantes, à la place des réceptions correspondantes accordées et des marques de réception correspondantes apposées conformément à la directive particulière ou au règlement particulier équivalent.
2. Lorsque la Communauté a décidé d’appliquer, aux fins du paragraphe 1, un nouveau règlement CEE-ONU ou un règlement CEE-ONU tel que modifié, l’annexe IV, partie II, est modifiée, s’il y a lieu. Ces mesures visant à modifier des éléments non essentiels de la présente directive sont arrêtées conformément à la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2.
Article 36
Équivalence d’autres réglementations
Sur proposition de la Commission, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut reconnaître l’équivalence entre les conditions ou les dispositions relatives à la réception CE par type de systèmes, de composants et d’entités techniques établies par la présente directive et les procédures établies par des réglementations internationales ou des réglementations de pays tiers, dans le cadre d’accords multilatéraux ou bilatéraux entre la Communauté et des pays tiers.
CHAPITRE XIV
COMMUNICATION D’INFORMATIONS TECHNIQUES
Article 37
Informations destinées aux utilisateurs
1. Le constructeur ne peut pas communiquer d’informations techniques relatives aux éléments prévus dans la présente directive ou dans les actes réglementaires énumérés à l’annexe IV qui diffèrent des éléments approuvés par l’autorité compétente en matière de réception.
2. Lorsqu’un acte réglementaire le prévoit spécifiquement, le constructeur met à la disposition des utilisateurs toutes les informations utiles ainsi que les instructions nécessaires décrivant les éventuelles conditions particulières ou restrictions d’utilisation concernant un véhicule, un composant ou une entité technique.
Ces informations sont communiquées dans les langues officielles de la Communauté. Elles sont fournies, en accord avec l’autorité compétente en matière de réception, dans un document justificatif approprié, tel que le manuel de l’utilisateur ou le manuel d’entretien.
Article 38
Informations destinées aux fabricants de composants et d’entités techniques
1. Le constructeur du véhicule met à la disposition des fabricants de composants ou d’entités techniques tous ces éléments, y compris, le cas échéant, les dessins répertoriés expressément dans l’annexe ou l’appendice d’un acte réglementaire et qui sont nécessaires à la réception CE par type de composants ou d’entités techniques ou à l’obtention d’une autorisation en application de l’article 31.
Le constructeur du véhicule peut exiger des fabricants de composants ou d’entités techniques un accord contraignant en vue de préserver la confidentialité de toute information qui ne relève pas du domaine public, notamment celles liées aux droits de propriété intellectuelle.
2. En sa qualité de détenteur d’une fiche de réception CE par type prévoyant, conformément à l’article 10, paragraphe 4, des restrictions d’utilisation ou des conditions particulières d’installation, ou les deux, le fabricant de composants ou d’entités techniques fournit toutes les informations détaillées en la matière au constructeur du véhicule.
Lorsqu’un acte réglementaire le prévoit, le fabricant de composants ou d’entités techniques fournit avec les composants ou entités techniques des instructions concernant les restrictions d’utilisation ou les conditions particulières d’installation, ou les deux.
CHAPITRE XV
MESURES DE MISE EN ŒUVRE ET MODIFICATIONS
Article 39
Mesures de mise en œuvre et modifications de la présente directive, des directives particulières et des règlements particuliers
1. La Commission arrête les mesures nécessaires à la mise en œuvre de chacune des directives particulières ou de chacun des règlements particuliers conformément aux règles définies dans chaque directive ou chaque règlement concerné.
2. La Commission arrête les modifications qu’il est nécessaire d’apporter aux annexes de la présente directive ou aux dispositions des directives particulières ou des règlements particuliers énumérés à l’annexe IV, partie I, afin de les adapter à l’évolution des connaissances scientifiques et techniques ou aux besoins particuliers des personnes handicapées.
3. La Commission arrête les modifications qu’il est nécessaire d’apporter à la présente directive afin de fixer les exigences techniques applicables aux véhicules produits en petites séries, aux véhicules réceptionnés selon la procédure de réception individuelle et aux véhicules à usage spécial.
4. Lorsque la Commission a connaissance de risques sérieux pour les usagers de la route ou pour l’environnement, qui exigent des mesures urgentes, elle peut modifier les dispositions des directives particulières ou des règlements particuliers énumérés à l’annexe IV, partie I.
5. La Commission arrête les modifications qui sont nécessaires dans l’intérêt d’une bonne administration et, en particulier, celles qui sont nécessaires pour garantir la cohérence des directives particulières ou des règlements particuliers énumérés à l’annexe IV, partie I, soit entre eux, soit avec d’autres éléments du droit communautaire.
6. Lorsque, en application de la décision 97/836/CE, de nouveaux règlements CEE-ONU ou des modifications de règlements CEE-ONU existants auxquels la Communauté a adhéré sont adoptés, la Commission modifie en conséquence les annexes de la présente directive.
7. Chaque nouvelle directive particulière ou nouveau règlement particulier introduit les modifications nécessaires dans les annexes de la présente directive.
8. Les annexes de la présente directive peuvent être modifiées par voie de règlement.
9. Les mesures visées par le présent article sont arrêtées conformément à la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2, ces mesures visant à modifier des éléments non essentiels de la présente directive ou de directives particulières et de règlements particuliers, y compris en les complétant.
Article 40
Comité
1. La Commission est assistée par un comité dénommé «comité technique pour les véhicules à moteur» (CTVM).
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, l’article 5 bis, paragraphes 1 à 4, et l’article 7 de la décision 1999/468/CE s’appliquent, dans le respect des dispositions de l’article 8 de celle-ci.
3. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s’appliquent, dans le respect des dispositions de l’article 8 de celle-ci.
La période prévue à l’article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
CHAPITRE XVI
DÉSIGNATION ET NOTIFICATION DES SERVICES TECHNIQUES
Article 41
Désignation des services techniques
1. Lorsqu’un État membre désigne un service technique, ce dernier se conforme aux dispositions de la présente directive.
2. Les services techniques effectuent eux-mêmes ou supervisent les essais requis pour la réception ou les inspections mentionnées dans la présente directive ou dans un acte réglementaire énumérés à l’annexe IV, sauf lorsque d’autres procédures sont expressément autorisées. Ils ne peuvent pas effectuer des essais ou des inspections pour lesquels ils n’ont pas été dûment désignés.
3. Les services techniques relèvent d’au moins une des quatre catégories d’activités définies ci-après, en fonction de leur domaine de compétence:
a)
catégorie A: les services techniques qui effectuent dans leurs propres installations les essais visés par la présente directive et par les actes réglementaires énumérés à l’annexe IV;
b)
catégorie B: les services techniques qui supervisent les essais visés par la présente directive et par les actes réglementaires énumérés à l’annexe IV, effectués dans les installations du constructeur ou dans celles d’un tiers;
c)
catégorie C: les services techniques qui évaluent et vérifient régulièrement les procédures suivies par le constructeur pour veiller à la conformité de la production;
d)
catégorie D: les services techniques qui supervisent ou effectuent les essais ou les inspections dans le cadre de la surveillance de la conformité de la production.
4. Les services techniques font la preuve qu’ils disposent des compétences voulues, des connaissances techniques spécifiques et d’une expérience avérée dans les domaines particuliers couverts par la présente directive et les actes réglementaires énumérés à l’annexe IV.
En outre, les services techniques se conforment aux normes énumérées à l’appendice 1 de l’annexe V qui sont applicables aux activités qu’ils mènent. Toutefois, cette obligation n’est pas applicable à la dernière étape d’une procédure de réception par type multiétape telle que visée à l’article 25, paragraphe 1.
5. Une autorité compétente en matière de réception peut agir en qualité de service technique pour une ou plusieurs des activités visées au paragraphe 3.
6. Un constructeur ou un sous-traitant agissant pour le compte de celui-ci peut être désigné en tant que service technique pour les activités relevant de la catégorie A en ce qui concerne les actes réglementaires énumérés à l’annexe XV.
La Commission modifie, le cas échéant, la liste de ces actes réglementaires conformément à la procédure de réglementation avec contrôle visée à l’article 40, paragraphe 2.
7. Les entités visées aux paragraphes 5 et 6 se conforment aux dispositions du présent article.
8. Les services techniques d’un pays tiers, autres que ceux désignés conformément au paragraphe 6, ne peuvent être notifiés aux fins de l’article 43 que dans le cadre d’un accord bilatéral entre la Communauté et le pays tiers en question.
Article 42
Évaluation des compétences des services techniques
1. Les compétences visées à l’article 41 sont attestées par un rapport d’évaluation établi par une autorité compétente. Il peut notamment s’agir d’un certificat d’accréditation émis par un organisme d’accréditation.
2. L’évaluation sur laquelle est fondé le rapport visé au paragraphe 1 est réalisée conformément aux dispositions de l’appendice 2 de l’annexe V.
Le rapport d’évaluation fait l’objet d’une révision après une période de trois ans au maximum.
3. Le rapport d’évaluation est communiqué sur demande à la Commission.
4. L’autorité compétente en matière de réception qui agit en qualité de service technique fait la preuve de sa conformité au moyen de documents probants.
Cela comprend notamment une évaluation réalisée par des contrôleurs indépendants de l’activité sur laquelle porte l’évaluation. Ces contrôleurs peuvent provenir du même organisme pour autant qu’ils soient gérés de manière autonome par rapport au personnel exerçant l’activité faisant l’objet de l’évaluation.
5. Un constructeur ou un sous-traitant agissant pour le compte de celui-ci, désigné en tant que service technique, se conforme aux dispositions pertinentes du présent article.
Article 43
Procédures de notification
1. Les États membres notifient à la Commission, pour chaque service technique désigné, la dénomination, l’adresse, y compris l’adresse électronique, les personnes responsables ainsi que la catégorie d’activités. Ils lui notifient toute modification ultérieure.
L’acte de notification précise pour quels actes réglementaires les services techniques ont été désignés.
2. Un service technique ne peut exercer les activités décrites à l’article 41 aux fins de la réception par type que s’il a été préalablement notifié à la Commission.
3. Le même service technique peut être désigné et notifié par plusieurs États membres indépendamment de la catégorie d’activités qu’il exerce.
4. Lorsqu’une organisation spécifique ou un organisme compétent, dont l’activité ne figure pas parmi celles visées à l’article 41, doit être désigné en application d’un acte réglementaire, la notification a lieu conformément aux dispositions du présent article.
5. La Commission publie sur son site internet la liste des autorités compétentes en matière de réception et des services techniques ainsi que les renseignements les concernant.
CHAPITRE XVII
DISPOSITIONS FINALES
Article 44
Dispositions transitoires
1. Dans l’attente des modifications de la présente directive nécessaires afin d’y inclure des véhicules qui ne relèvent pas encore de son champ d’application, ou de compléter les dispositions administratives et techniques relatives à la réception par type de véhicules d’une autre catégorie que M1, produits en petites séries, et d’établir des prescriptions administratives et techniques harmonisées concernant la procédure de réception individuelle, et en attendant que viennent à expiration les périodes transitoires prévues à l’article 45, les États membres continuent d’accorder des réceptions nationales pour ces véhicules, à condition que ces réceptions s’appuient sur les exigences techniques harmonisées établies dans la présente directive.
2. À la demande du constructeur ou, dans le cas d’une réception individuelle, du propriétaire du véhicule et sur présentation des informations requises, l’État membre concerné remplit et émet la fiche de réception par type ou la fiche de réception individuelle, selon le cas. La fiche est délivrée au demandeur.
Pour les véhicules du même type, les autres États membres acceptent une copie certifiée conforme comme preuve que les essais requis ont été effectués.
3. Lorsqu’un véhicule donné ayant fait l’objet d’une réception individuelle doit être immatriculé dans un autre État membre, cet État membre peut exiger de l’autorité compétente en matière de réception qui a délivré la réception individuelle des informations supplémentaires précisant la nature des exigences techniques auxquelles satisfait le véhicule en question.
4. En attendant l’harmonisation des systèmes d’immatriculation et de taxation des États membres concernant les véhicules couverts par la présente directive, les États membres peuvent utiliser des codes nationaux afin de faciliter l’immatriculation et la taxation sur leur territoire. À cette fin, ils peuvent subdiviser les versions figurant à l’annexe III, partie II, à condition que les éléments utilisés pour la subdivision soient indiqués expressément dans le dossier de réception ou puissent en être déduits par un calcul simple.
Article 45
Dates d’application pour la réception CE par type
1. En ce qui concerne la réception CE par type, les États membres octroient la réception CE à de nouveaux types de véhicules à compter des dates indiquées à l’annexe XIX.
2. À la demande du constructeur, les États membres peuvent octroyer la réception CE à de nouveaux types de véhicules à compter du 29 avril 2009.
3. Jusqu’aux dates indiquées dans la quatrième colonne du tableau figurant à l’annexe XIX, l’article 26, paragraphe 1, ne s’applique pas aux nouveaux véhicules pour lesquels une réception nationale a été octroyée avant les dates indiquées dans la troisième colonne de ladite annexe ou pour lesquels il n’y a pas eu de réception.
4. À la demande du constructeur, et dans les délais fixés dans la colonne 3 des rangs 6 et 9 du tableau figurant à l’annexe XIX, les États membres continuent à octroyer des réceptions nationales par type à la place de la réception CE par type de véhicule, pour les véhicules des catégories M2 ou M3, à la condition que ces véhicules et leurs systèmes, composants ou entités techniques aient été réceptionnés par type conformément aux actes réglementaires énumérés à l’annexe IV, partie I, de la présente directive.
5. La présente directive n’annule aucune réception CE par type délivrée pour des véhicules de la catégorie M1 avant le 29 avril 2009 et ne fait pas obstacle à l’extension de ces réceptions.
6. En ce qui concerne la réception CE de nouveaux types de systèmes, de composants ou d’entités techniques, les États membres appliquent la présente directive à compter du 29 avril 2009.
La présente directive n’annule aucune réception CE par type délivrée pour des systèmes, des composants ou des entités techniques avant le 29 avril 2009 et ne fait pas obstacle à l’extension de ces réceptions.
Article 46
Sanctions
Les États membres déterminent les sanctions applicables en cas de non-respect des dispositions de la présente directive, en particulier des interdictions figurant à l’article 31 ou résultant de cet article, et des actes réglementaires énumérés à l’annexe IV, partie I, et prennent toutes les mesures nécessaires à leur mise en œuvre. Les sanctions fixées doivent être effectives, proportionnées et dissuasives. Les États membres notifient ces dispositions à la Commission, au plus tard le 29 avril 2009, et ils notifient dans les meilleurs délais toute modification ultérieure de ces dispositions.
Article 47
Évaluation
1. Au plus tard le 29 avril 2011, les États membres informent la Commission quant à l’application des procédures de réception par type établies dans la présente directive, et notamment de l’application du processus multiétape. S’il y a lieu, la Commission propose les modifications jugées nécessaires pour améliorer le processus de réception par type.
2. Sur la base des informations communiquées en application du paragraphe 1, la Commission rend compte au Parlement européen et au Conseil de l’application de la présente directive, au plus tard le 29 octobre 2011. S’il y a lieu, la Commission peut proposer le report des dates d’application visées à l’article 45.
Article 48
Transposition
1. Les États membres adoptent et publient, avant le 29 avril 2009, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer aux modifications de fond apportées par la présente directive. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions.
Ils appliquent ces dispositions à compter du 29 avril 2009.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Elles contiennent également une mention précisant que les références faites, dans les dispositions législatives, réglementaires et administratives en vigueur, à la directive abrogée par la présente directive s’entendent comme faites à la présente directive. Les modalités de cette référence et la formulation de cette mention sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 49
Abrogation
La directive 70/156/CEE est abrogée avec effet au 29 avril 2009, sans préjudice des obligations des États membres en ce qui concerne les délais de transposition en droit interne et d’application des directives indiqués à l’annexe XX, partie B.
Les références faites à la directive abrogée s’entendent comme faites à la présente directive et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe XXI.
Article 50
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 51
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 5 septembre 2007.