32001R1554
L 205/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1554/2001 НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2001 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно търговията със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, и изравняването на ценовите условия с преференциалната сурова захар
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 г. относно общата организация на пазара в сектора на захарта (1), и по-специално член 7, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 предвижда отпускането на определени суми като общностна помощ за търговията в европейските региони на Общността на захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. Тази помощ се отнася, от една страна, за рафинирането, в европейските региони на Общността, на произведена в тези департаменти захар и, от друга страна, за транспорта на произведена в тези департаменти захар до европейските региони на Общността както и, когато е приложимо, нейното складиране в посочените департаменти.
(2)
Помощта за рафиниране в рафинерии на Общността е предвидена за снабдяването на тези рафинерии със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, на цената на преференциалната захар.
(3)
Разходите за транспорт по море зависят предимно от размера на плавателния съд, който от друга страна се определя спрямо дълбочината на водата в пристанищата, на които се извършва товаренето във френските отвъдморски департаменти. Опитът показва, че точно поради специфичните характеристики на пристанищата, захарта често се транспортира от някой от тези департаменти до Общността на плавателни съдове, с неторегистър тонаж, възлизащ на по-малко от 20 000 тона, при положение че плавателни съдове с неторегистър тонаж между 25 000 тона и 30 000 тона се вземат като основа за установяването на Карибско-Великобританския фрахт. Така разходите по фрахта, поемани от операторите, могат да се окажат непропорционални на спрямо твърдо установения фрахт. Подробните правила за прилагане на тази определена стойност трябва да предвиждат възможността да се коригира Карибско-Великобританския фрахт, когато това се изисква от размера на използвания плавателен съд.
(4)
Член 5, параграф 4 от Протокол № 3 относно захар от АКТБ, приложен към Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (2), предвижда, че гарантираната цена се отнася за неопакована захар, доставена CIF на европейските пристанища на Общността, определена за стандартно качество захар. Когато добивът на преференциална захар се различава от добива на стандартно качество, прилаганата скàла на увеличения е използваната в международната търговия, която се различава от скàлата, прилагана за същите цели по правилата на Общността за сурова захар, произведена в Общността. За изравняване на ценовите условия между двата вида сурова захар е уместно разликата в резултат на прилагането на едната или другата скàла да се компенсира със специфична транзакция в полза на лицата, рафиниращи сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти.
(5)
Отпускането на помощи за рафиниране е оправдано само за количества сурова захар, които произхождат от френските отвъдморски департаменти и могат да бъдат рафинирани в бяла захар в европейските региони на Общността, предвид наличността на такава захар в резултат от редовното изготвяне на общностен баланс на снабдяването със сурова захар.
(6)
Поради факта, че производителите на захар не разполагат със значителни съоръжения за съхранение във фабриките си, цялата захар, предвидена за пренасяне до рафинерии в Общността, се изпраща веднага след производството ѝ за съхранение в пристанищни силози. Поради това тези производители трябва да заплатят авансово разходите за транспорт на захарта от фабриката до пристанището, на което ще се извърши товаренето. През последните години нередовността на пратките е увеличила продължителността на изплащане на този аванс, като захарта е оставала за по-дълго време на склад в пристанищните силози и така е създавала проблеми на съответните производители. Следователно се счита за оправдано да се предостави аванс за последното плащане на помощта, равняващ се на сумата на компонента FOB на помощта. За да получат аванса, заявителите трябва да предоставят гаранция, както и да бъдат уточнени другите условия, които следва да бъдат изпълнени с цел да бъде изплатен аванса, особено количествата захар.
(7)
Следва да се уточнят някои подробни правила, свързани с определяне на теглото и добивите захар, особено когато продукти от този вид се транспортират в големи количества в същия плавателен съд, но от името на няколко производители.
(8)
Като цяло между датата, на която се товари захарта, и датата, на която се приключват формалностите по пристигането ѝ, трябва да измине значителен период от време, като по този начин се дава възможност на компетентния орган да изплати помощта. Следователно се налага да бъдат предвидени разпоредби за авансовите плащания.
(9)
Необходимо е да се предвидят адекватни мерки за проверки на рафинирана захар, като за тази цел следва да се определи понятието рафиниране.
(10)
Подробните правила, установени с настоящия регламент, заменят условията и реда, предвидени с Регламент (ЕИО) № 2750/86 на Комисията от 3 септември 1986 г. за установяване на подробни правила за прилагането на мерки за търговия със захар, произведена във френските отвъдокеански департаменти, и за изменение за четвърти път на Регламент (ЕИО) № 3016/78 (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 350/1999 (4). Следователно посоченият регламент трябва да бъде отменен.
(11)
Тези мерки следва да бъдат приложени от началото на 2001-2002 пазарна година.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Фиксирана сума на помощ от Общността се предоставя като интервенционна мярка за захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, която предстои да бъде търгувана в европейските региони на Общността.
Член 2
1. По заявление, подадено до компетентните френски органи, за 2001-2002 пазарна година на производителите на захарта, посочена в член 1 и доставена на европейските пристанища в Общността, се отпуска помощ, състояща се от:
а)
определена сума на тон захар, представена като бяла захар, която покрива разходите по транспорта от момента на излизане от производство до етап FOB, определена на:
-
17 EUR на тон за Реюнион и Мартиника,
-
24 EUR на тон за Гваделупа;
б)
единна фиксирана сума, която покрива разходите за транспорт по море от етап FOB френски отвъдморски департаменти до етап CIF европейски пристанища в Общността и свързаните с това разходи по застраховката;
в)
определена сума за 100 kg сурова захар, изразена като бяла захар, съхранявана от производители в края на всеки месец, фиксирана на 0,33 EUR на месец.
2. Фиксираната сума, посочена в параграф 1, буква б), се установява съобразно Карибско-Великобританския фрахт, определен от Freight Committee of the United Тerminal Sugar Market Association of London (Комитет по навлото на Обединената асоциация за търговия със захар в Лондон) и включен в лондонската всекидневна цена на захарта, валидна на датата, на която е изготвен коносаментът за захарта.
Сумата се превръща в евро по курса, използван за определяне на цена CIF и адаптиран на фиксирана база, за да вземат предвид разходите за застраховка на разликата между стойността на захарта на световния пазар и стойността ѝ в Общността. Сумата след това се умножава по коефициент, равен на 1,00, разделен на добива на съответната захар.
Адаптираната сума се определя от Комисията и се съобщава на компетентните френски органи.
3. Компетентните френски органи могат да адаптират сумата, посочена в параграф 1, буква б), на фиксирана база, когато направените от производителя действителни разходи надхвърлят тази сума, защото използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона.
Това адаптиране за всеки месец и за всяка географска зона (Антилски острови/Реюнион) е равно, максимум, на средната от установените разлики за транспорт в насипно състояние по време на 12-те месеца, предхождащи месеца, в който захарта напуска пристанищата на френските отвъдморски департаменти, между действителните разходи за товар за плавателни съдове с неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона, уточнен въз основа на коносамента и Карибско-Британския фрахт, посочен в параграф 1, буква б).
Адаптирането може да се увеличи с максимум 25 %, в случаите когато използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж, равняващ се на по-малко от 7 000 тона, поради пристанищни условия.
Компетентните френски органи незабавно уведомяват Комисията за направените адаптирания, като конкретно посочват броя на плавателните съдове и сумите и изпращат съответната придружаваща документация.
Член 3
1. Помощта, посочена в член 2, се прилага към приетото тегло при пристигане на пратката, представено като бяла захар съгласно формулата на добива, посочен в член 4.
В случаите когато транспортът в насипно състояние не позволява да се идентифицират индивидуални партиди, средният добив на целия товар се прилага спрямо цялата захар.
2. Помощта, посочена в член 2, се изплаща, след като производителят е представил:
а)
доказателство, признато от държавата-членка, че съответната захар е влязла в европейските региони на Общността, и
б)
коносамента, резултатите от анализа и последната фактура.
Анализите се извършват при получаване, върху целия товар, на партиди от 250 тона, от лаборатория, одобрена от държавата-членка, на чиято територия е била внесена захарта.
3. Възможно е да се извърши авансово плащане, равняващо се на 90 % от сумата, определена въз основа на теглото според заявената стойност във временната фактура и изразено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Заявленията за авансово плащане се подават от производителите и се придружават от коносамента и временната фактура.
4. Без да се засяга параграф 2 и по заявление на заинтересованите производител или производители на сурова захар, може да се направи първоначално авансово плащане, равняващо се на компонента от помощта, посочен в член 2, параграф 1, буква а). Този първоначален аванс се разглежда като част от аванса, посочен в параграф 3.
Първият аванс по плащането се изчислява въз основа на установения товар в силоза на товарното пристанище от компетентните френски органи или от действащи на тяхна отговорност лица и представено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Към момента на подаване на заявленията съгласно предвиденото в първа алинея се представя гаранция, съответстваща на искания аванс. Гаранцията се освобождава за количествата, за които се извършва последното плащане на цялата помощ, посочена в член 2, параграф 1, букви а) и б), съгласно условията на параграф 1.
Заявителят може да избира между това да предостави гаранцията в брой или под формата на гаранция, дадена от институция, отговаряща на определените от Франция критерии.
Частта от гаранцията или гаранцията, която не е освободена, не се възстановява за количеството захар, за което не са изпълнени съответните задължения.
Член 4
1. В случай на захар, посочена в член 1, която е била рафинирана в рафинерия в европейски регион на Общността, помощта се отпуска на съответните рафинерии за всяка десета от процент от добив над 92 % от сума, равна на 0,0387 % от интервенционната цена за сурова захар за пазарната година, за която се извършва рафинирането.
2. Параграф 1 се прилага до тавана на количеството, което следва да се определи според регионите в Общността, където може да се извърши рафинирането.
Количествата, посочени в първа алинея, се определят съгласно процедурата, посочена в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, въз основа на баланс на снабдяването на Общността със сурова захар и за рафинирането на такава захар в съответните европейски региони на Общността.
3. Общата сума на помощта, посочена в параграф 1, се предоставя при заявление от предприятията, които са рафинирали захарта, до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е извършено рафинирането.
Член 5
Заявленията за помощта, посочени в член 4, се придружават от доказателство, признато от съответната държава-членка, че рафинираната захар е получена от сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. За тази цел и при искане на заинтересованата страна суровата захар трябва да бъде поставена под митнически контрол или под друг административен контрол, предлагащ същите гаранции.
За целите на предоставяне на тази помощ „рафиниране“ означава преобразуването на сурова захар, съгласно условията на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, в бяла захар по смисъла на член 1, параграф 2, буква a) от същия регламент.
Член 6
Съответната държава-членка съобщава на Комисията, за всеки месец и в рамките на два месеца след съответния месец, количествата, изразени в бяла захар, за които е предоставена помощта по членове 2 и 4, съответно, и сумите на помощта, съответстващи на тези количества.
Член 7
Регламент (ЕО) № 2750/86 се отменя.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 юли 2001 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2001 година.
Règlement (CE) no 1554/2001 de la Commission
du 30 juillet 2001
établissant des modalités d'application du règlement (CE) n° 1260/2001 du Conseil en ce qui concerne l'écoulement des sucres produits dans les départements français d'outre-mer et l'égalisation des conditions de prix avec le sucre brut préférentiel
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) n° 1260/2001 du Conseil du 19 juin 2001 portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre(1), et notamment son article 7, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1) L'article 7, paragraphe 4, du règlement (CE) n° 1260/2001 prévoit l'octroi des aides communautaires forfaitaires à l'écoulement, dans les régions européennes de la Communauté, des sucres produits dans les départements français d'outre-mer. Ces aides concernent, d'une part, le raffinage, dans les raffineries dans les régions européennes de la Communauté, des sucres produits dans ces départements et, d'autre part, le transport des sucres produits dans ces départements jusqu'aux régions européennes de la Communauté ainsi que, le cas échéant, leur stockage dans lesdits départements.
(2) Les aides pour le raffinage dans les raffineries communautaires sont prévues afin de permettre leur approvisionnement pour ce sucre dans des conditions de prix analogues à celles valables pour les sucres préférentiels.
(3) Les frais de transport maritime dépendent notamment de la dimension des navires, elle-même déterminée par le tirant d'eau réalisé notamment dans les ports d'embarquement des départements français d'outre-mer. L'expérience a montré que justement à cause des caractéristiques limitatives des ports, les sucres sont souvent transportés à partir de certains de ces départements vers la Communauté par des navires de dimension inférieure à 20000 tonnes de jauge nette, alors que des navires de dimension de 25000 à 30000 tonnes de jauge nette sont pris comme base pour l'établissement du fret Caraïbes-Royaume-Uni. Les frets supportés par les opérateurs peuvent ainsi être disproportionnés par rapport à l'élément fret forfaitairement établi. Il y a lieu, dès lors, d'intégrer dans les modalités d'application du forfait la possibilité d'ajuster l'élément fret Caraïbes-Royaume-Uni lorsque les dimensions des navires utilisés le justifient.
(4) Aux termes de l'article 5, paragraphe 4, du protocole n° 3 sur le sucre ACP annexé à l'accord de partenariat ACP-CE(2), le prix garanti se réfère au sucre non emballé rendu caf aux ports européens de la Communauté pour du sucre de la qualité type. Lorsque le rendement du sucre préférentiel s'écarte de celui de sa qualité type, il lui est appliqué un barème de bonifications pratiqué dans le cadre du commerce international qui diffère de celui prévu à cet effet par la réglementation communautaire pour le sucre brut produit dans la Communauté. Pour obtenir l'égalisation des conditions de prix entre les deux types de sucre brut, il est approprié de couvrir la différence résultant de l'application des deux barèmes par une intervention spécifique au bénéfice du raffineur de sucre brut produit dans les départements français d'outre-mer.
(5) L'octroi des aides au raffinage ne se justifie que pour les quantités de sucre brut originaires des départements français d'outre-mer qui sont susceptibles d'être raffinées en sucre blanc dans les différentes régions européennes de la Communauté, compte tenu des disponibilités de tels sucres résultant de l'établissement régulier d'un bilan d'approvisionnement communautaire en sucre brut.
(6) Les producteurs de ces sucres ne disposant pas d'installations de stockage importantes dans leurs usines, tous les sucres destinés à être écoulés vers les raffineries de la Communauté sont stockés, dès leur production, dans les silos portuaires. De ce fait, ces producteurs sont conduits à faire l'avance des frais d'acheminement d'usine à port d'embarquement. Ces dernières années la durée de cette avance s'est accrue avec la durée de stockage en silos portuaires en raison de l'irrégularité des expéditions, ce qui s'est traduit par une charge de plus en plus lourde pour lesdits producteurs. Il est justifié, dès lors, de prévoir la possibilité d'accorder une avance sur paiement définitif de l'aide égale au montant de l'élément fob de cette aide. Il convient de subordonner l'octroi de cette avance à la constitution par le demandeur d'une garantie correspondante et d'établir les autres conditions nécessaires à l'octroi de cette avance et notamment les quantités des sucres en cause.
(7) Il y a lieu de préciser certaines modalités afférentes aux déterminations des poids et des rendements des sucres, plus particulièrement lorsque les produits de l'espèce sont transportés en vrac dans le même navire pour le compte de plusieurs producteurs.
(8) En général, un délai important s'écoule entre la date de l'embarquement des sucres en cause et celle de l'accomplissement, à l'arrivée, des formalités nécessaires pour permettre le paiement de l'aide par l'organisme compétent. Dès lors, il y a lieu de prévoir un système d'avance.
(9) Il est nécessaire de prévoir les mesures adéquates de contrôle des sucres raffinés ainsi que de définir, à cet effet, la notion de raffinage.
(10) Les modalités d'application établies par le présent règlement remplacent celles prévues par le règlement (CEE) n° 2750/86 de la Commission du 3 septembre 1986 établissant des modalités d'application des mesures pour l'écoulement des sucres produits dans les départements français d'outre-mer et portant quatrième modification du règlement (CEE) n° 3016/78(3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 350/1999(4). Ce règlement doit, par conséquent, être abrogé.
(11) Il y a lieu d'appliquer ces mesures à partir du début de la campagne de commercialisation 2001/2002.
(12) Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité de gestion du sucre,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Il est octroyé, à titre de mesure d'intervention, des aides communautaires forfaitaires à l'écoulement, dans les régions européennes de la Communauté, des sucres produits dans les départements français d'outre-mer.
Article 2
1. Sur demande présentée aux autorités compétentes de la France, il est octroyé au titre de la campagne de commercialisation 2001/2002 aux producteurs des sucres visés à l'article 1er et rendus ports européens de la Communauté une aide composée:
a) d'un montant forfaitaire par tonne de sucre exprimée en sucre blanc, représentant les frais de transport du stade départ usine au stade fob, fixé à:
- 17 euros par tonne pour les départements de la Réunion et de la Martinique,
- 24 euros par tonne pour le département de Guadeloupe;
b) d'un montant forfaitaire uniforme représentant les frais de transport maritime du stade fob départements français d'outre-mer au stade caf cale ports européens de la Communauté et les frais d'assurance afférents à ce transport;
c) d'un montant établi pour 100 kilogrammes de sucre en stock à la fin de chaque mois auprès des producteurs, exprimé en valeur blanc à 0,33 euro par mois.
2. Le montant forfaitaire prévu au paragraphe 1, point b), est établi en fonction de l'élément fret Caraïbes-Royaume-Uni tel qu'établi par le Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London et incorporé dans le London Daily Price pour le sucre, qui est valable à la date d'établissement du connaissement pour le sucre en question.
Le montant est converti en euros par utilisation du taux de conversion retenu pour la constatation du prix caf et ajusté de manière forfaitaire pour tenir compte dans les frais d'assurance de la différence de la valeur du sucre sur le marché mondial et dans la Communauté. Ensuite, le montant est affecté d'un coefficient égal à 1,00 divisé par le rendement du sucre en cause.
Le montant ajusté est constaté par la Commission et communiqué aux autorités compétentes de la France.
3. Les autorités compétentes de la France peuvent ajuster de manière forfaitaire le montant visé au paragraphe 1, point b), lorsque, du fait de l'utilisation de navires de dimension inférieure à 20000 tonnes de jauge nette, les coûts réels de transport supportés par le producteur dépassent ce montant.
Cet ajustement est égal, pour chaque mois et pour chaque zone géographique (Antilles/Réunion), au maximum, à la moyenne des différences constatées pour les transports en vrac, pendant les douze mois précédant le mois du départ des sucres des ports des départements français d'outre-mer, entre le coût réel de l'affrètement pour des navires de dimension inférieure de 20000 tonnes de jauge nette, établi à partir des connaissements d'embarquement, et l'élément de fret Caraïbes-Royaume-Uni visé au paragraphe 1, point b).
Le taux ajusté peut faire l'objet d'une majoration d'un maximum de 25 % lorsque la dimension des navires est inférieure à 7000 tonnes de jauge nette suite à des conditions portuaires.
Les autorités compétentes de la France communiquent sans délai à la Commission les ajustements effectués, en précisant notamment le nombre de navires et les montants concernés, et transmettent les documents justificatifs pertinents.
Article 3
1. L'aide visée à l'article 2 s'applique au poids du sucre reconnu à l'arrivée converti en sucre blanc selon la formule de rendement visée à l'article 4.
En cas de transport en vrac ne permettant pas l'identification des lots individuels, le rendement moyen de l'ensemble de la cargaison est appliqué à la totalité des sucres en cause.
2. L'aide visée à l'article 2 est payée sur présentation, par le producteur intéressé:
a) de toute preuve reconnue par l'État membre en cause de l'introduction dans les régions européennes de la Communauté du sucre en cause, et
b) du connaissement, des résultats des analyses ainsi que de la facture définitive.
Les analyses sont effectuées à la réception, sur la totalité de la cargaison, par lots de 250 tonnes, par un laboratoire agréé par l'État membre sur le territoire duquel le sucre a été introduit.
3. Il peut être accordé une avance sur paiement, représentant 90 % du montant déterminé sur la base du poids figurant sur la facture provisoire converti en sucre blanc selon un rendement forfaitaire de 96 %.
La demande d'avance doit être présentée par le producteur intéressé et être accompagnée du connaissement ainsi que de la facture provisoire.
4. Il peut être accordé également, sans préjudice du paragraphe 2, et sur demande du ou des producteurs des sucres bruts intéressés, une première avance sur paiement égale à l'élément de l'aide visé à l'article 2, paragraphe 1, point a). Cette première avance constitue un acompte sur l'avance prévue au paragraphe 3.
La première avance sur paiement est calculée sur la base du poids constaté dans le silo du port d'embarquement par les autorités compétentes de la France ou les personnes agissant sous leur contrôle, converti en sucre blanc selon un rendement forfaitaire de 96 %.
La demande visée au premier alinéa doit être accompagnée de la constitution d'une garantie correspondant au montant de l'avance demandée. Cette garantie est libérée pour les quantités pour lesquelles le paiement définitif de l'aide totale visée à l'article 2, paragraphe 1, points a) et b), est effectué dans les conditions du paragraphe 1.
La garantie est constituée, au choix du demandeur, en espèces ou sous forme de garantie donnée par un établissement répondant aux critères fixés par la France.
La partie de la garantie ou la garantie qui n'est pas libérée reste acquise pour la quantité de sucre pour laquelle les obligations correspondantes n'ont pas été remplies.
Article 4
1. Pour les sucres visés à l'article 1er qui ont été raffinés dans une raffinerie dans les régions européennes de la Communauté, il est octroyé aux entreprises de raffinage concernées une aide par dixième de pourcentage de rendement dépassant 92 %, d'un montant égal à 0,0387 % du prix d'intervention du sucre brut de la campagne de commercialisation au cours de laquelle le raffinage a eu lieu.
2. Le paragraphe 1 s'applique dans la limite des quantités à déterminer selon les régions de la Communauté dans lesquelles le raffinage pourrait avoir lieu.
La détermination des quantités visées au premier alinéa est effectuée selon la procédure visée à l'article 42, paragraphe 2, du règlement (CE) n° 1260/2001 sur la base d'un bilan d'approvisionnement communautaire en sucres bruts et pour leur raffinage dans les régions européennes concernées de la Communauté.
3. Le montant total de l'aide visée au paragraphe 1 est octroyé sur demande des entreprises ayant raffiné les sucres en question, présentée aux autorités compétentes de l'État membre sur le territoire duquel le raffinage a eu lieu.
Article 5
La demande d'octroi de l'aide visée à l'article 4 doit être accompagnée des preuves reconnues par l'État membre en cause que le sucre raffiné a été obtenu à partir du sucre brut produit dans les départements français d'outre-mer. À cette fin, sur la demande de l'intéressé, le sucre brut concerné est mis sous contrôle douanier ou sous un autre contrôle administratif présentant des garanties équivalentes.
Pour l'octroi de cette aide, on entend par "raffinage" la transformation du sucre brut, tel que défini à l'article 1er, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) n° 1260/2001, en sucre blanc, tel que défini à l'article 1er, paragraphe 2, point a), dudit règlement.
Article 6
L'État membre concerné communique à la Commission, pour chaque mois, dans les deux mois suivant le mois considéré, les quantités exprimées en sucre blanc pour lesquelles les aides respectivement visées aux articles 2 et 4 ont été octroyées ainsi que les sommes correspondant à ces quantités.
Article 7
Le règlement (CEE) n° 2750/86 est abrogé.
Article 8
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Il est applicable à partir du 1er juillet 2001.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 30 juillet 2001.