РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 133/2008 НА КОМИСИЯТА
от 14 февруари 2008 година
относно вноса от трети страни на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и предоставянето на възстановявания при износ
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (1), и по-специално член 31, параграф 4 и член 33, параграф 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2342/92 на Комисията от 7 август 1992 година относно вноса от трети страни на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и предоставянето на възстановявания при износ и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1544/79 (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 10, не се облагат с вносни мита при внос в Общността. Отпуска се по-високо възстановяване при износ на женски животни на възраст до 60 месеца отколкото при износа на живи животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 90.
(3)
За да се гарантира правилното прилагане на разпоредбите на Общността в тази област, терминът „чистопородни разплодни животни“ трябва да бъде изяснен. Определението, посочено в член 1 от Директива 77/504/ЕИО на Съвета от 25 юли 1977 г. относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (4), трябва да бъде използвано за целта.
(4)
За да се гарантира, че внесените животни действително са предназначени за разплод, те трябва да бъдат придружен и от сертификат за родословие и зоотехнически сертификат, както и от здравен сертификат, които обикновено се изискват за такива животни, а вносителите да поемат задължението да запазят животните живи за известен период от време.
(5)
При липса на такава разпоредба за сигурност, която да гарантира запазването на тези животни живи за посочения период, се прилага Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (5), когато изискването по отношение на посочения период не e спазено.
(6)
Общността е сключила двустранни споразумения за свободна търговия със страните от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ). По силата на тези споразумения някои от разпоредбите, свързани със или отнасящи се до задълженията на споменатите трети страни, би следвало да отпаднат, но сертификатите за родословие, както и здравните сертификати, отнасящи се за чистопородните разплодни животни, следва да се представят при пускане на животните в свободно движение на територията на Общността.
(7)
Освен ветеринарномедицинските документи, които трябва да съпровождат износа на чистопородни разплодни женски животни с оглед гаранцията, че те наистина са предназначени за разплод, в сертификата за родословие следва да се посочат или да се прикрепят към него резултатите от генетичната стойност.
(8)
Чистопородните разплодни животни, внасяни в Общността, трябва да бъдат проверени дали преди това те не са били изнесени от Общността и дали за тях преди това не са били изплатени възстановявания при износ. Ако за такива животни са били заплатени възстановявания при износ, сумите трябва да бъдат върнати, преди животните да се внесат отново в Общността.
(9)
Мерките, предвидени с настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждо и телешко месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С оглед събирането на вносни мита и предоставянето на възстановявания при износ, живите животни от рода на едрия рогат добитък се считат за чистопородни разплодни животни, попадащи под код по КН 0102 10, ако те отговарят на определението, посочено в член 1 от Директива 77/504/ЕИО. Освен това, само женски животни на възраст до 6 години се считат за чистопородни женски разплодни животни.
Член 2
1. За пускането в свободно движение на чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по КН 0102 10, вносителите представят следните документи на митническите органи на държавата-членка по отношение на всяко едно от животните:
а)
сертификат за родословие и зоотехнически сертификат, изготвен съгласно Решение 96/510/ЕО на Комисията (6);
б)
здравен сертификат, прилаган спрямо чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, или заверено копие на този документ, и общия ветеринарен входен документ (ОВВД), изготвен съгласно Регламент (ЕО) № 282/2004 на Комисията (7).
2. В допълнение, вносителите представят на митническите органи писмена декларация със съдържание, че с изключение при случаи на непреодолима сила, животното няма да бъде заклано през следващите двадесет и четири месеца от деня, на който то е внесено.
3. Не по-късно от края на двадесет и седмия месец след пускането на животното в свободно движение вносителите представят на митническите органи на държавата-членка вносителка следните доказателства за него:
а)
че не е било заклано преди изтичането на срока, посочен в параграф 2; или
б)
че е било заклано преди изтичане на срока поради здравословни причини, или е умряло в резултат на заболяване или нещастен случай.
Доказателството, посочено в буква а), представлява сертификат, издаден от асоциацията, организацията или официалния орган на държавата-членка, които водят родословната книга или от официален ветеринарен лекар. Доказателството, посочено в буква б), представлява сертификат, издаден от официален орган, определен от държавата-членка. Тези доказателства се проверяват в компютърната база данни, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (8), след като тази база данни започне да действа.
4. При неспазване на изискването за период от двадесет и четири месеца, с изключение на случаи, когато се прилага параграф 3, буква б), следва класиране в Комбинираната номенклатура на въпросното животно под код 0102 90, от което произтичат процедури за заплащане на вносни мита, които не са били събрани, съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92.
5. Разпоредбите относно пределната възраст, посочена в член 1, и задълженията, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, не се прилагат при вноса на чистопородни разплодни животни с произход от Исландия, Норвегия и Швейцария.
6. Настоящият член не засяга прилагането на член 7, втора алинея от Директива 77/504/ЕИО.
Член 3
1. Предоставянето на възстановяване за женски чистопородни разплодни животни се осъществява при условие, че се представи, по отношение на всяко животно, по време на извършването на митническите формалности при износа оригинал или копие от:
а)
сертификатът за родословие, изготвен съгласно член 2, параграф 1 от Решение 2005/379/ЕО на Комисията (9), или друг документ, изготвен съгласно параграф 2 от посочения член;
б)
здравен сертификат за чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, изискван от третата страна на местоназначение.
Въпреки това, чрез дерогация от буква б), държавите-членки могат да разрешат представянето на само един сертификат за група животни.
2. Оригиналите на двата сертификата, посочени в параграф 1, се връщат на износителя, а копията на тези два документа, които се заверяват от митническите органи, се прилагат към молбата за заявлението за възстановяване при износ.
Член 4
1. Преди пускането в свободно движение на чистопородни разплодни животни, внесени обратно в Общността, предоставеното възстановяване при износ се връща или се вземат необходимите мерки от компетентните органи за удържането на предвидените суми, ако не са били вече изплатени.
2. Ако по време на извършването на митническите формалности при вноса на животни, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 10, сертификатът за родословие показва, че животновъдът е установен в Общността, вносителят трябва също да докаже, че не е предоставяно никакво възстановяване или че възстановяването е вече върнато. Ако не може да бъде представено такова доказателство, се счита, че е било заплатено възстановяване при износ в размер на най-високото вносно мито, приложимо в деня на реимпорта в Общността за животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 90.
Член 5
Регламент (ЕИО) № 2342/92 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 6
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 февруари 2008 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 133/2008 DE LA COMMISSION
du 14 février 2008
concernant les importations en provenance des pays tiers et l’octroi de restitutions à l’exportation pour les animaux de l’espèce bovine reproducteurs de race pure
(version codifiée)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1254/1999 du Conseil du 17 mai 1999 portant organisation commune des marchés dans le secteur de la viande bovine (1), et notamment son article 31, paragraphe 4, et son article 33, paragraphe 12,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 2342/92 de la Commission du 7 août 1992 concernant les importations en provenance des pays tiers et l’octroi de restitutions à l’exportation pour les animaux de l’espèce bovine reproducteurs de race pure et abrogeant le règlement (CEE) no 1544/79 (2) a été modifié à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). Il convient, dans un souci de clarté et de rationalité, de procéder à la codification dudit règlement.
(2)
Lors de leur importation dans la Communauté, les animaux vivants de l’espèce bovine, reproducteurs de race pure relevant du code NC 0102 10 ne sont pas soumis au paiement de droits à l’importation. Lors de leur exportation, les animaux femelles jusqu’à l’âge de 60 mois bénéficient d’un taux de restitution plus élevé que les animaux vivants de l’espèce bovine relevant du code NC 0102 90.
(3)
Afin de permettre l’application correcte de la réglementation communautaire en la matière, il convient de préciser la notion d’animal reproducteur de race pure. La définition donnée par l’article 1er de la directive 77/504/CEE du Conseil du 25 juillet 1977 concernant les animaux de l’espèce bovine reproducteurs de race pure (4) doit être appliquée à cette fin.
(4)
En vue de s’assurer que ces animaux importés sont vraiment destinés à la reproduction, il est nécessaire qu’ils soient accompagnés du certificat généalogique et zootechnique ainsi que du certificat de police sanitaire normalement exigés pour ces reproducteurs et que, en outre, l’importateur s’engage à garder les animaux en vie pendant une certaine période.
(5)
En l’absence de garantie pour assurer le maintien en vie de ces animaux durant une certaine période, il y a lieu de prévoir que, en cas de non-respect de ce délai, les dispositions du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (5) doivent être appliquées.
(6)
La Communauté a conclu des accords bilatéraux de libre-échange avec les pays de l’Association européenne de libre-échange (AELE). En vertu de ces accords, il convient de dispenser ces pays tiers de certaines dispositions ou obligations tout en exigeant la présentation, lors de la mise en libre pratique dans la Communauté, du certificat généalogique ainsi que du certificat de police sanitaire applicable aux reproducteurs de race pure.
(7)
À l’exportation, il y a lieu de préciser pour les animaux reproducteurs de race pure femelles, afin de s’assurer que ces animaux sont également vraiment destinés à la reproduction, les documents de police sanitaire qui doivent accompagner ces animaux ainsi que les résultats de l’appréciation de la valeur génétique qui doivent soit figurer sur le certificat généalogique, soit accompagner celui-ci.
(8)
Lors de l’importation dans la Communauté, il est nécessaire de vérifier que les animaux reproducteurs de race pure n’ont pas été au préalable exportés de la Communauté en bénéficiant d’une restitution à l’exportation. En ce qui concerne les animaux qui ont bénéficié d’une restitution à l’exportation, il convient que les montants correspondants soient restitués avant que les animaux soient réimportés dans la Communauté.
(9)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion de la viande bovine,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Aux fins de la perception de droits à l’importation et de l’octroi de restitutions à l’exportation, des animaux vivants de l’espèce bovine sont considérés comme reproducteurs de race pure relevant du code NC 0102 10 s’ils sont conformes à la définition donnée à l’article 1er de la directive 77/504/CEE. En outre ne sont considérés comme reproducteurs de race pure femelles que les animaux ne dépassant pas l’âge de six ans.
Article 2
1. Lors de la mise en libre pratique des animaux reproducteurs de race pure de l’espèce bovine relevant du code NC 0102 10, l’importateur présente aux autorités douanières de l’État membre pour chaque animal:
a)
le certificat généalogique et zootechnique, établi conformément à la décision 96/510/CE de la Commission (6);
b)
le certificat de police sanitaire applicable aux bovins reproducteurs de race pure, ou une copie authentifiée de ce dernier, et le document vétérinaire commun d’entrée (DVCE), établi conformément au règlement (CE) no 282/2004 de la Commission (7).
2. En outre, l’importateur présente aux autorités douanières une déclaration écrite attestant que, sauf en cas de force majeure, l’animal ne sera pas abattu dans un délai de vingt-quatre mois à compter du jour de son importation.
3. Au plus tard à la fin du vingt-septième mois suivant celui de la mise en libre pratique, l’importateur apporte la preuve aux autorités douanières de l’État membre d’importation que l’animal:
a)
n’a pas été abattu avant l’expiration du délai prévu au paragraphe 2; ou
b)
a été abattu avant l’expiration de ce même délai pour des raisons sanitaires ou a péri à la suite de maladie ou d’accident.
La preuve visée au point a) est apportée à l’aide d’une attestation établie par l’association, l’organisation ou l’organisme officiel de l’État membre qui tient le livre généalogique ou par un vétérinaire officiel. La preuve visée au point b) est apportée à l’aide d’une attestation établie par un organisme officiel désigné par l’État membre. Ces preuves font l’objet d’une vérification dans la base de données informatique prévue à l’article 5 du règlement (CE) no 1760/2000 du Parlement européen et du Conseil (8), dès que cette base de données est opérationnelle.
4. Le non-respect du délai de vingt-quatre mois, sauf application du paragraphe 3, point b), entraîne le classement de l’animal en question sous le code NC 0102 90 et donne lieu à l’engagement d’une action en recouvrement des droits à l’importation non perçus, conformément au règlement (CEE) no 2913/92.
5. Les dispositions relatives à la limite d’âge visée à l’article 1er et aux obligations spécifiées aux paragraphes 2, 3 et 4 du présent article ne sont pas applicables aux importations d’animaux reproducteurs de race pure originaires et provenant d’Islande, de Norvège et de Suisse.
6. Le présent article n’affecte pas l’application de l’article 7, second alinéa, de la directive 77/504/CEE.
Article 3
1. L’octroi de la restitution pour les reproducteurs de race pure femelles est subordonné pour chaque animal à la présentation, lors de l’accomplissement des formalités douanières d’exportation, de l’original et d’une copie:
a)
du certificat généalogique établi conformément à l’article 2, paragraphe 1, de la décision 2005/379/CE de la Commission (9) ou de tout autre document établi conformément au paragraphe 2 dudit article;
b)
du certificat de police sanitaire applicable aux bovins reproducteurs de race pure exigé par le pays tiers de destination.
Toutefois, par dérogation au point b), les États membres peuvent autoriser la présentation d’un seul certificat pour un lot d’animaux.
2. L’original des deux certificats mentionnés au paragraphe 1 est restitué à l’exportateur et la copie de ces deux documents, certifiée conforme par les autorités douanières, est jointe à la demande de paiement de la restitution.
Article 4
1. Lorsque des animaux reproducteurs de race pure sont réimportés dans la Communauté, avant leur mise en libre pratique, la restitution à l’exportation octroyée doit être restituée ou des mesures appropriées doivent être prises par les autorités compétentes pour que les montants prévus soient retenus s’ils n’ont pas déjà été versés.
2. Si, au moment de l’accomplissement des formalités douanières d’importation en ce qui concerne les animaux relevant du code NC 0102 10, il apparaît sur le certificat généalogique que le naisseur est établi dans la Communauté, l’importateur doit prouver en outre qu’aucune restitution n’a été octroyée ou que le montant octroyé a été remboursé. Si une telle preuve ne peut être fournie, les animaux sont considérés comme ayant bénéficié d’une restitution à l’exportation égale au droit à l’importation le plus élevé applicable le jour de la réimportation dans la Communauté des animaux de l’espèce bovine relevant du code NC 0102 90.
Article 5
Le règlement (CEE) no 2342/92 est abrogé.
Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe II.
Article 6
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 février 2008.