32005R0768
L 128/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 768/2005 НА СЪВЕТА
от 26 април 2005 година
за създаване на Агенция на Общността за контрол на рибарството и за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 за установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (2) поставя изискването държавите-членки да осигурят ефективен контрол и инспекция и да наложат изпълнението на правилата на общата политика по рибарството, като за тази цел сътрудничат помежду си и с трети страни.
(2)
За да изпълнят тези задължения, държавите-членки е необходимо да координират своите дейности по осъществяване на контрола и инспекцията в границите на техните сухопътни територии и във водите на Общността и в международни води в съответствие с нормите на международното право, и по-специално със задълженията на Общността в рамките на членството ѝ в регионални риболовни организации и по силата на споразумения с трети страни.
(3)
Никоя схема за инспекция не може да бъде ефективна от гледна точка на разходите, без да бъдат предвидени инспекции на сухопътни участъци. По тази причина сухопътната територия следва да попадне в обхвата на приложение на съвместните планове за разполагане.
(4)
Такова сътрудничество, посредством оперативната координация на дейностите по осъществяване на контрол и инспекция, следва да допринесе за устойчивата експлоатация на живите водни ресурси, както и за осигуряване на равни възможности за риболовната индустрия, участваща в експлоатацията на тези ресурси, като по този начин се намаляват изкривяванията в конкуренцията.
(5)
Ефективният контрол и инспекция в рибарството се смятат за жизненоважни за борбата с нелегалния, безотчетен и нерегламентиран риболов.
(6)
Без да се засягат отговорностите на държавите-членки, произтичащи от Регламент (ЕО) № 2371/2002, съществува потребност от учредяването на технически и административен орган на Общността, който да организира сътрудничеството и координацията между държавите-членки по отношение на контрола и инспекцията в рибарството.
(7)
За тази цел е уместно, в рамките на съществуващата институционална структура на Общността и като се вземе предвид преразпределението на компетентностите между Комисията и държавите-членки, да се създаде Агенция на Общността за контрол на рибарството („Агенцията“).
(8)
За постигането на целите, за които е създадена Агенцията, е необходимо да бъдат определени нейните задачи.
(9)
По-конкретно, необходимо е Агенцията, по искане на Комисията, да бъде в състояние да подпомага Комисията и държавите-членки в техните взаимоотношения с трети страни и/или регионални риболовни организации и да сътрудничи с техните компетентни органи в рамките на международните задължения на Общността.
(10)
Освен това съществува необходимост да се работи в посока на ефективно приложение на процедурите за инспекция на Общността. Агенцията би могла с течение на времето да стане референтен източник на научна и техническа помощ за извършването на контрол и инспекция в рибарството.
(11)
За да изпълни целите на общата политика по рибарството, предназначена да осигури устойчива експлоатация на живите водни ресурси в контекста на устойчивото развитие, Съветът приема мерки относно опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси.
(12)
За да бъде гарантирано правилното изпълнение на тези мерки, държавите-членки трябва да разгърнат адекватни средства за контрол и изпълнение. За да направи този контрол и изпълнение по-ефективен и ефикасен, уместно е Комисията, съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 и съвместно със заинтересованите държави-членки, да приеме конкретни програми за контрол и инспекция. Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. за създаването на система за контрол, приложима към общата политика по рибарството (3), следвал да бъде съответно изменен.
(13)
Координацията от страна на Агенцията на оперативното сътрудничество между държавите-членки следва да бъде предприето въз основа на съвместни планове за разполагане, с които се организира употребата на наличните средства за контрол и инспекция на заинтересованите държави-членки, за да бъдат изпълнени програмите за контрол и инспекция. Дейностите по упражняване на контрол и инспекция в рибарството, предприети от държавите-членки, следва да бъдат изпълнени в съответствие с общите критерии, приоритети, основни точки и процедури по отношение на дейностите по упражняване на контрол и инспекция въз основа на такива програми.
(14)
Приемането на програма за контрол и инспекция задължава държавите-членки да предоставят ефективно необходимите ресурси за изпълнението на програмата. Необходимо е държавите-членки своевременно да уведомят Агенцията за средствата за контрол и инспекция, с които възнамеряват да изпълнят всяка такава програма. В съвместния план за разполагане не е необходимо да бъдат включени допълнителни задължения с оглед на контрола, инспекцията и изпълнението или във връзка с осигуряването на необходимите ресурси в този контекст.
(15)
Агенцията изготвя съвместен план за разполагане само ако такъв е предвиден в работната програма.
(16)
Работната програма следва да бъде приета от административния съвет, който следи за постигането в достатъчна степен на консенсус, включително относно съответствието на задачите, възложени на Агенцията в работната програма, с ресурсите, които са на разположение на Агенцията, въз основа на информацията, която ще бъде предоставена от държавите-членки.
(17)
Ключовата задача на изпълнителния директор в процеса на консултациите му с членовете на съвета и държавите-членки следва да се състои в обезпечаване на това заложените задачи в работната програма за всяка година да бъдат подсигурени с достатъчно ресурси, предоставени на Агенцията от държавите-членки, за изпълнението на работната програма.
(18)
Изпълнителният директор следва по-конкретно да съставя прецизни планове за разполагане, като се съобразява със заявените ресурси от държавите-членки за изпълнението на всяка програма за контрол и инспекция и като спазва правилата и целите, установени в специфичната програма за контрол и инспекция, на която се основава съвместният план за разполагане, както и с други съотносими правила, като тези относно инспекторите на Общността.
(19)
В този контекст е необходимо изпълнителният директор да управлява графика по такъв начин, че да предостави на държавите-членки достатъчно време, за да изготвят своите коментари, уповавайки се на оперативните си експертни ресурси, като същевременно се придържат към работния план на Агенцията и сроковете, предвидени в настоящия регламент. Необходимо е изпълнителният директор да отчете интереса на заинтересованите държави-членки в риболовните райони, обхванати във всеки отделен план. За осигуряване на ефективна и навременна координация на съвместните дейности по упражняване на контрол и инспекция е необходимо да се предвиди процедура, даваща възможност за вземане на решения относно приемането на плановете, когато не може да бъде постигнато споразумение между заинтересованите държави-членки.
(20)
Редът за съставяне и приемане на съвместни планове за разполагане извън водите на Общността трябва да бъде сходен с този за водите на Общността. Основата за такива съвместни планове за разполагане трябва да бъде определена международна програма за контрол и инспекция, чрез която се изпълняват международни задължения във връзка с контрола и инспекцията, с обвързваща сила за Общността.
(21)
За изпълнението на съвместни планове за разполагане, заинтересованите държави-членки обединяват и разпределят средствата за контрол и инспекция, свързани с тези планове. Агенцията следва да прецени дали наличните средства за контрол и инспекция са достатъчни, и когато е уместно, известява заинтересованите държави-членки и Комисията, че средствата не са достатъчни за изпълнението на поставените задачи в програмите за контрол и инспекция.
(22)
Докато, от една страна, държавите-членки следва да спазват задълженията си във връзка с осъществяването на инспекция и контрол, по-специално по-силата на конкретна програма за контрол и инспекция, приета съгласно Регламент (ЕО) № 2371/2002, Агенцията, от друга страна, следва да не разполага с правомощието да налага допълнителни задължения посредством съвместни планове за разполагане или да санкционира държавите-членки.
(23)
Агенцията следва да преразглежда периодично ефективността на съвместните планове за разполагане.
(24)
Уместно е да бъде предвидена възможността за приемане на конкретни правила за приложение с оглед на приемането и одобрението на съвместните планове за разполагане. Може да се окаже полезно да се използва тази възможност, след като Агенцията е започнала дейността си и изпълнителният директор намира, че в правото на Общността трябва да бъдат постановени такива правила.
(25)
Агенцията следва да бъде оправомощена в случаите, когато е поставено такова искане, да предоставя услуги по сключването на договори във връзка със средствата за контрол и инспекция, които да бъдат използвани за съвместно разполагане от заинтересованите държави-членки.
(26)
С цел изпълнение на задачите на Агенцията Комисията, държавите-членки и Агенцията обменят съотносима информация относно упражнявания контрол и инспекция посредством информационна мрежа.
(27)
Статутът и структурата на Агенцията следва да съответстват на обективния характер на резултатите, към постигането на които е насочена дейността ѝ, и да ѝ позволяват да изпълнява функциите си в тясно сътрудничество с държавите-членки и Комисията. Следователно Агенцията следва да получи правна, финансова и административна автономност, като същевременно поддържа тесни връзки с институциите на Общността и с държавите-членки. За тази цел е необходимо и уместно Агенцията да бъде орган на Общността с качество на юридическо лице, което да упражнява правомощия, предоставени му с настоящия регламент.
(28)
За договорната отговорност на Агенцията, подчинена на приложимото право към договорите, сключени от Агенцията, Съдът следва да има юрисдикция по силата на арбитражните клаузи, съдържащи се в договора. Съдът следва да има юрисдикция при спорове относно компенсирането на вреди, произтичащи от извъндоговорната отговорност на Агенцията в съответствие с общите принципи, общи за правните системи на държавите-членки.
(29)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в административния съвет, на който ще бъде възложено да следи за правилното и ефективно функциониране на Агенцията.
(30)
Следва да бъде създаден консултативен съвет, който да консултира изпълнителния директор и да осигурява тясно сътрудничество с представителите на заинтересованите среди от сектора на рибарството.
(31)
Предвид на това, че Агенцията трябва да изпълнява задълженията на Общността и по искане на Комисията да осъществява сътрудничество с трети страни и регионални рибарски организации в рамките на международните задължения на Общността, е уместно председателят на административния съвет да бъде избран измежду представителите на Комисията.
(32)
Разпоредбите относно гласуването в административния съвет следва да отчитат интересите на държавите-членки и Комисията от ефективното функциониране на Агенцията.
(33)
Уместно е да се предвиди участие в дебатите на административния съвет на представител на консултативния съвет без право на глас.
(34)
Необходимо е да се предвидят разпоредби за назначаване и освобождаване на изпълнителния директор на Агенцията, както и правилата, регулиращи упражняването на неговите/нейните функции.
(35)
С цел насърчаване на прозрачното функциониране на Агенцията, Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския Парламент и Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (4) следва да се прилага без ограничение спрямо Агенцията.
(36)
В интерес на защитата на личната сфера на лицата Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и Съвета от 18 декември 2000 г. за защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (5) следва да се прилага спрямо настоящия регламент.
(37)
За да се гарантира функционалната автономност и независимост на Агенцията, следва да ѝ бъде отпуснат автономен бюджет, постъпленията в който да идват от принос от Общността, както и от плащания за услуги по сключени договори, предоставени от Агенцията. Бюджетната процедура на Общността следва да е приложима в този случай, доколкото се отнася за приноса на Общността и всякакви други субсидии, платими от общия бюджет на Европейския съюз. Одитът на счетоводните отчети следва да се извършва от Сметната палата.
(38)
С оглед на борбата с измамите, корупцията и други незаконни дейности разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (6) следва да се прилагат без ограничения спрямо Агенцията, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7).
(39)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящия регламент следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (8),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ЦЕЛ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Цел
С настоящия регламент се създава Агенция на Общността за контрол в рибарството („Агенцията“), чиято цел е да организира оперативната координация на дейностите по извършване на контрол и инспекция на рибарството от държавите-членки и да ги подпомага при взаимното им сътрудничество, насочено към постигане на съответствие с правилата на общата политика по рибарство с оглед на осигуряването на нейното ефективно и еднакво прилагане.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„контрол и инспекция“ означават всякакви мерки, предприети от държавите-членки, по-специално съгласно членове 23, 24 и 28 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, за контролиране и инспектиране на риболовните дейности, попадащи в обхвата на общата политика по рибарството, включително дейности по надзор и мониторинг, като сателитни системи за мониторинг на плавателните съдове и схеми за наблюдение;
б)
„средства за контрол и инспекция“ означават плавателни съдове, летателни апарати, сухопътни превозни средства за надзор и други материални ресурси, както и инспектори, наблюдатели и други човешки ресурси, използвани от държавите-членки за извършване на контрол и инспекция;
в)
„съвместeн план за разполагане“ означава план, излагащ оперативни споразумения за разполагането на наличните ресурси за контрол и инспекция;
г)
„международна програма за контрол и инспекция“ означава програма, която определя целите, общите приоритети и процедури за извършване на дейности по контрол и инспекция за изпълнение на международни задължения на Общността относно контрола и инспекцията;
д)
„специфична програма за контрол и инспекция“ означава програма, която определя целите, общите приоритети и процедури за извършване на дейностите по контрол и инспекция, създадена в съответствие с член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93;
е)
„рибарство“ означава риболовните дейности по експлоатиране на определени рибни запаси, както са определени от Съвета, по-специално съгласно членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
ж)
„инспектори на Общността“ са инспекторите, включени в списъка, посочен в член 28, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
ГЛАВА II
МИСИЯ И ЗАДАЧИ НА АГЕНЦИЯТА
Член 3
Мисия
Мисията на Агенцията е:
а)
да координира контрола и инспекцията, упражнявани от държавите-членки, във връзка със задълженията на Общността за контрол и инспекция;
б)
да координира разполагането на националните средства за контрол и инспекция, обединени от заинтересованите държави-членки в съответствие с настоящия регламент;
в)
да подпомага държавите-членки при докладването на информация относно риболовните дейности и дейностите по контрол и инспекция пред Комисията и трети страни;
г)
в кръга на своите компетентности да подпомага държавите-членки да изпълняват своите задачи и задължения по правилата на общата политика по рибарството;
д)
да подпомага държавите-членки и Комисията при хармонизиране на приложението на общата политика по рибарството на територията на Общността;
е)
да допринася за работата на държавите-членки и Комисията по проучването и развитието на техники за контрол и инспекция;
ж)
да допринася за координацията на обучението на инспектори и обмяната на опит между държавите-членки;
з)
да координира действията за борба с нелегалния, безотчетен и нерегламентиран риболов в съответствие с правилата на Общността.
Член 4
Задачи, свързани с международните задължения на Общността за контрол и инспекция
1. Агенцията, по искане на Комисията:
а)
подпомага Общността и държавите-членки в техните отношения с трети страни и регионални риболовни организации, на които Общността е член;
б)
сътрудничи с компетентните власти на регионалните международни организации по отношение на задълженията за контрол и инспекция на Общността в контекста на работните споразумения, сключени с такива органи.
2. Агенцията може, по искане на Комисията, да сътрудничи с компетентните органи на трети страни по въпроси, свързани с контрола и инспекцията, в контекста на сключените споразумения между Общността и такива страни.
3. Агенцията може, в обхвата на своята компетентност, да изпълнява задачи, от името на държавите-членки, по силата на международни риболовни споразумения, по които Общността е страна.
Член 5
Задачи във връзка с оперативната координация
1. Оперативната координация от страна на Агенцията обхваща инспекцията и контрола над риболовните дейности, включително внос, транспортиране и разтоварване на рибни продукти, до момента, в който тези продукти биват получени от първия купувач след разтоварването им.
2. За целите на оперативната координация Агенцията съставя съвместни планове за разполагане и организира оперативна координация на контрола и инспекцията по държави-членки в съответствие с глава III.
Член 6
Предоставяне на договорни услуги на държавите-членки
Агенцията може да предоставя договорни услуги на държавите-членки, по тяхно искане, относно контрола и инспекцията във връзка с техните задължения по отношение на риболовните дейности във водите на Общността и/или в международни води, включително съставянето, изпълнението и снабдяването с персонал на платформите за инспекция и осигуряването на наблюдатели за съвместни операции от заинтересованите държави-членки.
Член 7
Подпомагане на държавите-членки
С цел подпомагане на държавите-членки да изпълнят по-добре своите задължения по правилата на общата политика по рибарството, Агенцията, по-конкретно:
а)
разработва и развива основна програма за обучението на инструкторите на инспекторите по рибарство на държавите-членки и осигурява допълнителни курсове на обучение и семинари за тези инспектори и други членове на персонала, които извършват дейности по мониторинг, контрол и инспекция;
б)
по искане на държавите-членки предприема съвместната доставка на стоки и услуги, имащи отношение към дейностите по контрол и инспекция, извършвани от държавите-членки, и изготвя и координира изпълнението от държавите-членки на съвместни пилотни проекти;
в)
разработва съвместни оперативни процедури във връзка със съвместните дейности по осъществяване на контрол и инспекция, предприети от две или повече държави-членки;
г)
разработва критерии за обмена на средства за контрол и инспекция между държавите-членки и между държавите-членки и трети страни, както и за осигуряването на такива средства от държавите-членки.
ГЛАВА III
ОПЕРАТИВНА КООРДИНАЦИЯ
Член 8
Изпълнение на задълженията на Общността по отношение на контрола и инспекцията
Агенцията, по искане на Комисията, координира дейностите на държавите-членки по осъществяване на контрол и инспекция въз основа на международните програми за контрол и инспекция, като разработва съвместни планове за разполагане.
Член 9
Изпълнение на специфични програми за контрол и инспекция
Агенцията координира изпълнението на специфичните програми за контрол и инспекция, разработени в съответствие с член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93, чрез съвместни планове за разполагане.
Член 10
Съдържание на съвместните планове за разполагане
Всеки съвместен план за разполагане:
а)
отговаря на изискванията на съответстващата му програма за контрол и инспекция;
б)
е в изпълнение на критериите, основните точки, приоритетите и общите процедури за инспекция, определени от Комисията в програмите за контрол и инспекция;
в)
е насочен към съчетаване на съществуващите национални средства за контрол и инспекция, обявени съгласно член 11, параграф 2, със съответстващите им нужди и да организира тяхното разполагане;
г)
организира употребата на човешки и материални ресурси, с оглед на сроковете и зоните, в които те трябва да бъдат разположени, включително работата на екип от инспектори на Общността от една или повече държави-членки;
д)
взема под внимание съществуващите задължения на заинтересованите държави-членки по отношение на други съвместни планове за разполагане, както и всякакви други регионални или местни ограничения;
е)
определя условията, при които средствата за контрол и инспекция на държава-членка могат да бъдат въвеждани във водите под суверенитета и юрисдикцията на друга държава-членка.
Член 11
Нотифициране на средствата за контрол и инспекция
1. Преди 15 октомври всяка година държавите-членки нотифицират Агенцията за средствата за контрол и инспекция, с които тя разполага за целите на извършването на контрол и инспекция през следващата година.
2. Всяка държава-членка нотифицира Агенцията за средствата, с които възнамерява да изпълни международната програма за контрол и инспекция или специфичната програма за контрол и инспекция, която има отношение към нея, не по-късно от един месец от нотификацията на държавите-членки за взетото решение за създаване на такава програма.
Член 12
Ред за приемане на съвместните планове за разполагане
1. Въз основа на нотификациите, предвидени в член 11, параграф 2, и в срок от три месеца от получаването на такива нотификации, изпълнителният директор на Агенцията съставя проект за съвместен план за разполагане, като се консултира със заинтересованите държави-членки.
2. Проектът за съвместен план за разполагане посочва средствата за контрол и инспекция, които могат да бъдат обединени с оглед на изпълнението на програмата за контрол и инспекция, за която се отнася планът, въз основа на интересите на заинтересованите държави-членки в съответното риболовно поле.
Интересът в определено риболовно поле на държава-членка се оценява чрез позоваване на следните критерии, чието тегловно съотношение зависи от специфичните особености на всеки план:
а)
относителната степен, в която водите под неин суверенитет или юрисдикция, ако има такива, са предмет на съвместния план за разполагане;
б)
количеството уловена риба, разтоварено на нейна територия през определен референтен период, като дял от общото количество на разтоварения на сушата улов от риболовния район, предмет на съвместния план за разполагане;
в)
относителният брой на риболовните съдове на Общността, плаващи под нейния флаг (мощност на двигателя и брутен тонаж), които извършват риболов в риболовния район, предмет на съвместния план за разполагане, в съотношение с общия брой на съдовете, извършващи риболов в същия район;
г)
относителният размер на отпуснатата ѝ квота или при липса на квота, общото количество на нейния улов през определен референтен период от това риболовно поле.
3. Ако в процеса на изготвяне на проекта за план за разполагане стане очевидно, че разполагаемите средства за контрол и инспекция не са достатъчни за задоволяване на изискванията на съответната програма за контрол и инспекция, изпълнителният директор незабавно уведомява за това заинтересованите държави-членки и Комисията.
4. Изпълнителният директор нотифицира за проекта за съвместен план за разполагане заинтересованите държави-членки и Комисията. Ако в срок от петнадесет работни дни от такова нотифициране заинтересованите държави-членки или Комисията не повдигнат възражения, изпълнителният директор одобрява плана.
5. Ако една или повече заинтересовани държави-членки или Комисията са повдигнали възражения, изпълнителният директор отнася въпроса до Комисията. Комисията може да извърши всякакви необходими поправки в плана и да го приеме по реда на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
6. Всеки съвместен план за разполагане подлежи на ежегодно преразглеждане от Агенцията, която се консултира със заинтересованите държави-членки, за да бъдат взети под внимание всички нови програми за контрол и инспекция, отнасящи се до заинтересованите държави-членки, и всички приоритети, определени от Комисията в програмите за контрол и инспекция.
Член 13
Изпълнение на съвместните планове за разполагане
1. Съвместните дейности по осъществяване на контрол и инспекция се извършват въз основа на съвместните планове за разполагане.
2. Държавите-членки, заинтересовани по силата на определен съвместен план за разполагане:
а)
предоставят тези средства за контрол и инспекция, които са определени за съвместния план за разполагане;
б)
определят единствен национален център за контакти/координатор, на който да бъдат възложени достатъчно правомощия, за да има възможност да се отзовава своевременно на исканията на Агенцията, отнасящи се до изпълнението на съвместния план за разполагане, и да нотифицират Агенцията за този център;
в)
разполагат обединените си средства за контрол и инспекция в съответствие със съвместния план за разполагане и споменатите изисквания в параграф 4;
г)
предоставят Интернет достъп на Агенцията до необходимата информация за изпълнението на съвместния план за разполагане;
д)
сътрудничат с Агенцията за изпълнението на съвместния план за разполагане;
е)
осигуряват всички средства за контрол и инспекция, спадащи към определен съвместен план за разполагане, да изпълняват дейностите си в съответствие с правилата на общата политика по рибарството.
3. Без да се засягат задълженията на държавите-членки в рамките на даден съвместен план за разполагане, разработен по член 12, командването и контролът над средствата за контрол и инспекция, отделени за изпълнението на определен съвместен план за разполагане, са задължение на компетентните национални органи в съответствие с националното право.
4. Изпълнителният директор може да определи изисквания за изпълнението на даден съвместен план за разполагане, приет по член 12. Подобни изисквания остават в рамките на този план.
Член 14
Оценка на съвместните планове за разполагане
Агенцията отговаря за извършването на ежегодна оценка на ефективността на всеки съвместен план за разполагане, както и на анализ, въз основа на наличните доказателства, на съществуващия риск, риболовните дейности да не съответстват на приложимите контролни мерки. Тези оценки веднага се съобщават на Европейския парламент, Комисията и държавите-членки.
Член 15
Риболовни полета, които не са предмет на програмите за контрол и инспекция
Две или повече държави-членки могат да поставят искане Агенцията да координира разполагането на техните средства за контрол и инспекция по отношение на риболовно поле или зона, които не са предмет на някоя от програмите за контрол и инспекция. Такава координация се осъществява в съответствие с критериите за контрол и инспекция и съгласуваните приоритети между заинтересованите държави-членки.
Член 16
Информационни мрежи
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите-членки обменят съотносимата информация, с която разполагат относно съвместните дейности по контрол и инспекция в границите на водите на Общността и на международните води.
2. Всеки компетентен национален орган, съобразно съответните законодателни разпоредби на Общността, предприеме мерки за осигуряване на подходяща конфиденциалност на получената от тях информация по настоящия член съгласно член 37 от Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 17
Подробни правила
Подробни правила за приложението на настоящата глава могат да бъдат приети съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
Тези правила могат да се отнасят по-специално за процедурите за изготвяне и приемане на проектите на съвместни планове за разполагане.
ГЛАВА IV
ВЪТРЕШНА СТРУКТУРА И ФУНКЦИОНИРАНЕ
Член 18
Правно положение и главен офис
1. Агенцията е орган на Общността. Притежава качеството юридическа личност.
2. Във всяка от държавите-членки Агенцията притежава най-широкия обем правоспособност, присъждан на юридическите лица по националната им правна система. Тя може по-конкретно да придобива или да се разпорежда с движима и недвижима собственост и да бъде страна в съдебен процес.
3. Агенцията се представлява от нейния изпълнителен директор.
4. Седалището на Агенцията е във Виго, Испания.
Член 19
Персонал
1. Към персонала на Агенцията се прилага Правилникът за работата на висшите чиновници на Европейските общности и правния режим за наемане на останалите служители на тези Общности, установен в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (9), и правилата, приети съвместно от институциите на Европейските общности за целите на приложението на горния правилник и на условията за наемане на работа. Административният съвет, в съгласие с Комисията, приема необходимите подробни правила за приложение.
2. Без да се засяга член 30, пълномощията, възложени на назначаващия орган съгласно Правилника за работата и Условията за наемане на работа на други служители се упражняват от Агенцията по отношение на собствения персонал.
3. Персоналът на Агенцията се състои от длъжностни лица, временно назначени или изпратени със специална задача от Комисията, и от други служители, наети от Агенцията съобразно потребностите от изпълнение на нейните задачи.
Агенцията може да назначава и длъжностни лица, временно изпратени със специална задача от държавите-членки.
Член 20
Привилегии и имунитети
Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейските общности се прилага и за Агенцията.
Член 21
Отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията е подчинена на приложимото право спрямо въпросния договор.
2. Съдът притежава юрисдикция да се произнася с решения по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в договор, сключен от Агенцията.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, съгласно общите принципи, общи за правните системи на държавите-членки, Агенцията поправя всяка вреда, причинена от нея или от нейните служители при изпълнението на техните задължения. Съдът притежава юрисдикция по всеки спор относно обезщетяването за такива щети.
4. Личната отговорност пред Агенцията на нейните служители е подчинена на разпоредбите на Правилника за работата или Условията за наемане на работа, приложими към тях.
Член 22
Езици
1. Разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (10) се прилагат спрямо Агенцията.
2. Преводаческите услуги, необходими за функционирането на Агенцията, се предоставят от Центъра за преводи на органите на Европейския съюз.
Член 23
Създаване и пълномощия на Административния съвет
1. Агенцията има административен съвет.
2. Административният съвет:
а)
назначава и освобождава изпълнителния директор съгласно член 30;
б)
приема, до 30 април всяка година, общия доклад на Агенцията за предходната година и го предава на Европейския парламент, Съвета, Комисията, Сметната палата и държавите-членки. Докладът е публично достояние;
в)
приема, до 31 октомври всяка година и като взема предвид становището на Комисията и на държавите-членки, работната програма на Агенцията за предстоящата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и държавите-членки.
Работната програма съдържа приоритетите на Агенцията. Тя отдава приоритет на задълженията на Агенцията по програмите за контрол и надзор. Приема се, без да влиза в противоречие с годишната бюджетна процедура на Общността. В случай че в срок от 30 дни от датата на приемане на работната програма Комисията изрази своето несъгласие с тази програма, административният съвет я преразглежда и приема, с възможните изменения, в срок от два месеца, на второ четене;
г)
приема окончателния бюджет на Агенцията преди началото на финансовата година, като го приспособява, където е необходимо, съобразно приноса на Общността и всяко друго постъпление в Агенцията;
д)
изпълнява задълженията си по отношение на бюджета на Агенцията в съответствие с членове 35, 36 и 38;
е)
упражнява дисциплинарна власт над изпълнителния директор;
ж)
въвежда процедурни правила, които могат при необходимост да предвиждат създаването на подкомитети на административния съвет;
з)
приема необходимите процедури, с помощта на които Агенцията да изпълнява своите задачи.
Член 24
Състав на административния съвет
1. Административният съвет се състои от представители на държавите-членки и шестима представители на Комисията. Всяка държава-членка има право да назначава по един член. Държавите-членки и Комисията назначават по един заместник на всеки член, който да представлява този член в негово/нейно отсъствие.
2. Членовете на съвета се назначават въз основа на степента на придобития от тях съотносим опит и експертни познания в областта на контрола и инспекцията в рибарството.
3. Мандатът на всеки член е пет години, считано от датата на назначаване. Мандатът може да бъде подновяван.
Член 25
Председателство на Административния съвет
1. Административният съвет избира свой председател измежду представителите на Комисията. Административният съвет избира свой заместник-председател измежду всичките си членове. Заместник-председателят автоматично заема мястото на председателя, ако той/тя е възпрепятстван(а) да изпълнява задълженията си.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е три години и изтича, когато престанат да бъдат членове на административния съвет. Мандатът им се подновява само веднъж.
Член 26
Заседания
1. Заседанията на административния съвет се свикват от неговия председател. Дневният ред се определя от председателя, който взема предвид предложенията на членовете на административния съвет и на изпълнителния директор на Агенцията.
2. Изпълнителният директор и представителят, назначен от консултативния съвет, участват в дебатите без право на глас.
3. Административният съвет провежда редовно заседание най-малко веднъж годишно. Освен това съветът заседава по инициатива на председателя или по искане на Комисията или на една трета от държавите-членки, представени в него.
4. Когато възникне случай на конфиденциалност или конфликт на интереси, административният съвет може да вземе решение да разгледа конкретни точки от дневния ред в отсъствието на представителя, назначен от Консултативния съвет. В процедурния правилник могат да бъдат заложени подробни правила за приложението на настоящата разпоредба.
5. Административният съвет може да покани всяко лице, чието становище би представлявало интерес, да участва в заседанията му като наблюдател.
6. Членовете на административния съвет могат, при условията на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
7. Секретариатът на административния съвет се осигурява от Агенцията.
Член 27
Гласуване
1. Административният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от гласовете.
2. Всеки член има право на един глас. В отсъствието на някой от членовете, неговият заместник е правомощен да упражнява неговото право на глас.
3. Процедурният правилник определя по-подробни разпоредби относно гласуването, по-специално условията, при които един от членовете може да действа от името на друг член, както и всякакви изисквания по отношение на кворума, където е уместно.
Член 28
Декларация за интерес
Членовете на административния съвет съставят декларация за интерес, указваща или отсъствието на каквито и да било интереси, които биха могли да бъдат във вреда на тяхната независимост, или наличието на всякакви преки или косвени интереси, които биха могли да бъдат разгледани в ущърб на тяхната независимост. Тези декларации се съставят веднъж годишно в писмен вид или по всяко време, когато може да възникне конфликт на интереси във връзка с точките от дневния ред. В последния случай заинтересованите членове нямат право на глас по която и да било такава точка от дневния ред.
Член 29
Задължения и правомощия на изпълнителния директор
1. Агенцията се управлява от изпълнителен директор. Без да се засягат съответните компетенции на Комисията и административния съвет, изпълнителният директор нито търси, нито приема указания от който и да било правителствен или какъвто и да било друг орган.
2. При осъществяване на своите задачи изпълнителният директор изпълнява принципите на общата политика по рибарството.
3. Изпълнителният директор има следните задължения и правомощия:
а)
изготвя проекта за работна програма и го представя на административния съвет, след консултация с Комисията и държавите-членки. Изпълнителният директор предприема необходимите стъпки за изпълнението на работната програма, като се придържа към ограниченията, посочени в настоящия регламент, правилата за приложението му и всеки друг приложим закон;
б)
предприема всички необходими стъпки, включително приемането на вътрешните административни инструкции и публикуването на обявления, за да осигури организацията и функционирането на Агенцията в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент;
в)
предприема всички необходими стъпки, включително приемането на решения относно задълженията на Агенцията по силата на глави II и III, включително учредяването и действието на средства за контрол и инспекция и функционирането на информационна система;
г)
отговаря на искания от страна на Комисията и на искания за подпомагане от държава-членка съгласно членове 6, 7 и 15;
д)
организира ефективна система за мониторинг, за да има възможност да сравнява постиженията на Агенцията с поставените ѝ оперативни цели. На тази основа изпълнителният директор всяка година изготвя проект за общ доклад и го предава на Административния съвет. Изпълнителният директор въвежда редовни процедури за оценяване, които отговарят на признати професионални стандарти;
е)
по отношение на персонала упражнява пълномощията по член 19, параграф 2;
ж)
съставя изчисления на приходите и разходите на Агенцията в съответствие с член 35 и изпълнява бюджета в съответствие с член 36.
4. Изпълнителният директор носи отговорност за своите действия пред административния съвет.
Член 30
Назначаване и освобождаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от административния съвет, на основание на заслуги и съотносим опит, доказан с документи, в областта на общата политика по рибарството и контрола и инспекцията на рибарството, от списък с най-малко двама кандидати, предложени от Комисията след процедура за подбор, вследствие на обявяване на свободната длъжност в Официален вестник на Европейския съюз, и на друго място - на покана за изразяване на интерес.
2. Пълномощието да освобождава изпълнителния директор е поверено на административния съвет. Съветът провежда дебати по тази точка по искане на Комисията или на една трета от своите членове.
3. Административният съвет взема решението по параграфи 1 и 2 с мнозинство от две трети от членовете.
4. Мандатът на изпълнителния директор е пет години. Мандатът може да бъде продължен веднъж за срок от още пет години по предложение на Комисията, което да бъде одобрено с мнозинство от две трети от членовете на административния съвет.
Член 31
Консултативен съвет
1. Консултативният съвет е съставен от представители на регионалните консултативни съвети, предвидени в член 31 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, на основата на назначаване на един представител от всеки регионален консултативен съвет. Представителите могат да бъдат замествани от заместници, назначени по същото време.
2. Членовете на консултативния съвет нямат право да бъдат членове на административния съвет.
Консултативният съвет назначава един от своите членове, който да вземе участие в дебатите на административния съвет без право на глас.
3. По искане на изпълнителния директор консултативният съвет го консултира при изпълнението на задълженията му по настоящия реламент.
4. Консултативният съвет се председателства от изпълнителния директор. Съветът заседава по покана на председателя не по-рядко от веднъж годишно.
5. Агенцията предоставя необходимата логистична подкрепа на административния съвет и му предоставя на разположение услугите на Секретариата при провеждане на заседанията на съвета.
6. Членовете на административния съвет имат право да присъстват на заседанията на консултативния съвет.
Член 32
Прозрачност и комуникация
1. Към документите, държани в Агенцията, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Административният съвет, в срок от шест месеца от датата на първото си заседание, приема практическите разпоредби за изпълнението на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Агенцията може да осъществява комуникация по своя собствена инициатива в областите от обхвата на нейната мисия. Агенцията осигурява, обществеността и всяка друга заинтересована страна бързо да получават обективна, надеждна и лесно разбираема информация относно нейната работа.
4. Административният съвет установява необходимите вътрешни правила за приложението на параграф 3.
5. Приетите решения от Агенцията съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 могат да представляват основание за подаване на жалба пред омбудсмана или да формират предмета на иск пред Съда, съгласно членове 195 и 230 от Договора.
6. Информацията, събрана от Комисията и Агенцията в съответствие с настоящия регламент, е подчинена на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 33
Конфиденциалност
1. Членовете на административния съвет, изпълнителният директор и членовете на персонала на Агенцията, дори и след прекратяване на техните задължения, са подчинени на изискванията за конфиденциалност съгласно член 287 от Договора.
2. Административният съвет постановява вътрешни правила относно практическите разпоредби за приложение на изискванията за конфиденциалност, посочени в параграф 1.
Член 34
Достъп до информация
1. Комисията има пълен достъп до всяка информация, събрана от Агенцията. Агенцията предоставя всяка информация, заедно с оценка на тази информация, на Комисията по нейно искане и във формата, посочена от нея.
2. Държавите-членки, попадащи под действието на някое конкретно действие на Агенцията, имат достъп до информацията, събрана от Агенцията по отношение на такива действия, при съблюдаване на условията, които могат да бъдат наложени съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 35
Бюджет
1. Постъпленията на Агенцията се състоят от:
а)
принос от Общността, включен в общия бюджет на Европейския съюз (раздел Комисия);
б)
такси за предоставени услуги от Агенцията на държавите-членки съгласно член 6;
в)
такси за публикации, обучение и/или всякакви други услуги, предоставени от Агенцията;
2. Разноските на Агенцията включват разходи за персонала, административни, инфраструктурни и оперативни разходи.
3. Изпълнителният директор съставя проектоотчет за оценка на приходите и разходите на Агенцията за следващата финансова година и го изпраща на Административния съвет, заедно с проектоплан за щата.
4. Приходите и разходите са в баланс.
5. Всяка година Административният съвет, въз основа на проектоотчета за оценките на приходите и разходите, изготвя отчет за оценката на приходите и разходите за Агенцията за следващата финансова година.
6. Най-късно до 31 март Административният съвет изпраща този отчет за оценка на приходите и разходите, включващ проектоплана за щата, заедно с временната работна програма, на Комисията.
7. Комисията препраща отчета за оценката на приходите и разходите на Европейския парламент и Съвета („бюджетния орган“), заедно с предварителния проект за общ бюджет на Европейския съюз.
8. Въз основа на отчета за оценка на приходите и разходите, Комисията вписва в предварителния проект за общ бюджет на Европейския съюз оценките, които намери за необходими за целите на плана на щата, и размера на субсидията, която ще бъде начислена от общия бюджет, и го представя на вниманието на бюджетния орган съгласно член 272 от Договора.
9. Бюджетният орган разрешава отпускането на сумите по субсидията в полза на Агенцията. Бюджетният орган приема плана за щата на Агенцията.
10. Бюджетът се приема от Административния съвет. Бюджетът става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. Където е уместно, в него се внасят съответните промени.
11. Административният съвет уведомява бюджетния орган във възможно най-кратък срок за намеренията си да изпълни всеки проект, който може да има чувствително финансово отражение върху финансирането на бюджета, по-специално всякакви проекти, свързани с режима на собственост, като наем или покупка на сгради. Съветът уведомява Комисията за това.
12. В случаите, когато клон на бюджетния орган е обявил намерението си да произнесе становище, клонът изпраща становището си на Административния съвет в срок от шест седмици от датата на уведомяването за проекта.
Член 36
Изпълнение и контрол на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Агенцията.
2. Най-късно до 1 март след края на всяка финансова година, счетоводителят на Агенцията запознава счетоводител на Комисията с временните счетоводни отчети, заедно с доклад за бюджетното и финансово управление за изтеклата финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира временните счетоводни отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 от 25 юни 2002 г. относно приложимия финансов регламент към общия бюджет на Европейските общности (11) („Финансовият регламент“).
3. Най-късно до 31 март след края на всяка финансова година счетоводителят на Комисията изпраща временните счетоводни отчети на Агенцията на Сметната палата, заедно с доклад за бюджетното и финансово управление за изтеклата финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление за изтеклата финансова година се изпраща и на Европейския парламент и на Съвета.
4. При получаването на бележките на Сметната палата за временните счетоводни отчети на Агенцията, съгласно член 129 от Финансовия регламент, изпълнителният директор съставя окончателния годишен счетоводен отчет на Агенцията в рамките на своите задължения и го изпраща на административния съвет за произнасяне на становище.
5. Административният съвет произнася становище по отношение на окончателния годишен счетоводен отчет на Агенцията.
6. Най-късно до 1 юли следващата година изпълнителният директор изпраща окончателния годишен счетоводен отчет, заедно със становището на Административния съвет, на Европейския парламент, на Съвета, на Комисията и на Сметната палата.
7. Окончателният годишен финансов отчет се публикува.
8. В Агенцията се обособява функция по вътрешен одит, който да бъде осъществяван при съблюдаване на съответните международни стандарти.
9. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните бележки най-късно до 30 септември. Той/тя изпраща този отговор и на административния съвет.
10. Изпълнителният директор предоставя на Европейския парламент, по негово искане, всяка необходима информация за гладкото приложение на процедурата за освобождаване от задължения за въпросната финансова година, както е предвидено в член 146, параграф 3 от Финансовия регламент.
11. Преди 30 април на втората финансова година, Европейският парламент, по препоръка от Съвета, освобождава изпълнителния директор на Агенцията от задълженията по отношение на изпълнението на бюджета за въпросната година.
Член 37
Борба с измамите
1. С цел борба с измамите, корупцията и други незаконни дейности, разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1073/1999 се прилагат без ограничения спрямо Агенцията.
2. Агенцията се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. относно вътрешните разследвания, извършвани от OLAF, и издава незабавно подходящите разпоредби за всички членове на персонала си.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията за изпълнение и инструментите, имащи отношение към тях, постановяват изрично, че Сметната палата и OLAF могат при необходимост да извършват проверки на място на получателите на финансиране от Агенцията и на агентите, отговарящи за разпределянето на това финансиране.
Член 38
Финансови разпоредби
Административният съвет, след като получи съгласието на Комисията и становището на Сметната палата, приема финансовите правила на Агенцията. Тези правила не могат да се отклоняват от предмета на Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно рамковия финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно приложимия финансов регламент към общия бюджет на Европейските общности (12), освен ако това се изисква изрично за дейността на Агенцията и с предварителното съгласие на Комисията.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 39
Оценка
1. В срок от пет години от датата на поемането от Агенцията на нейните задължения и на всеки пет години след това, административният съвет изпраща независим външен оценител на изпълнението на настоящия регламент. Комисията предоставя на разположение на Агенцията всяка информация, която Агенцията намери за имаща отношение към извършването на оценката.
2. Всяка оценка преценява въздействието на настоящия регламент, полезността, уместността и ефективността на Агенцията и нейните работни практики, както и степента, в която тя допринася за постигане на високо равнище на съответствие с възприетите правила на общата политика по рибарството. Административният съвет издава конкретни препоръки в съгласие с Комисията, след консултации с участващите страни.
3. Административният съвет получава оценката и издава препоръки на Комисията за промени в настоящия регламент, в Агенцията и нейните работни практики. Комисията изпраща заключенията по оценката, заедно с препоръките, на Европейския парламент и на Съвета и ги прави обществено достояние.
Член 40
Започване на дейностите на Агенцията
Агенцията започва дейностите си до дванадесет месеца от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 41
Изменения
Член 34в от Регламент (ЕИО) № 2847/93 се заменя със следното:
„Член 34в
1. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 36 и съвместно със заинтересованите държави-членки, определя кои риболовни полета, обхващащи територията на две или повече държави-членки, попадат в обхвата на приложение на специфични програми за контрол и инспекция, както и условията, на които се подчиняват тези програми.
Специфичната програма за контрол и инспекция определя риболовните полета, обхващащи територията на две или повече държави-членки, при условията на програмата и условията, регламентиращи такива риболовни полета.
Всяка специфична програма за контрол и инспекция съдържа изложение на нейните цели, общи приоритети и процедури, както и основни точки за дейностите по осъществяване на контрол и инспекция, постигнатите резултати от посочените мерки и необходимата стратегия, осигуряваща дейностите по осъществяване на контрол и инспекция да са възможно най-уеднаквени, ефективни и икономични. Всяка програма посочва заинтересованите държави-членки.
Специфичните програми за контрол и инспекция не могат да имат продължителност повече от три години или всеки друг срок, постановен за тази цел в даден план за възстановяване, приет съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика по рибарството (13) или в план за управление, приет съгласно член 6 от цитирания регламент.
Специфичните програми за контрол и инспекция се приемат от заинтересованите държави-членки на основата на съвместни планове за разполагане, създадени съгласно Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета от 26 април 2005 г. за създаване на Агенция на Общността за контрол на рибарството и за изменение на Регламент (ЕО) № 2847/93 относно установяването на система за контрол, приложима към общата риболовна политика (14).
2. Комисията контролира и оценява изпълнението на всяка специфична програма за контрол и инспекция и се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета съгласно член 27, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на дванадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 26 април 2005 година.
RÈGLEMENT (CE) N o 768/2005 DU CONSEIL
du 26 avril 2005
instituant une agence communautaire de contrôle des pêches et modifiant le règlement (CEE) no 2847/93 instituant un régime de contrôle applicable à la politique commune de la pêche
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 relatif à la conservation et à l’exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche (2) dispose que les États membres assurent la mise en œuvre efficace du contrôle et de l’inspection ainsi que l’exécution des règles de la politique commune de la pêche et coopèrent entre eux et avec les pays tiers à cet effet.
(2)
Pour que ces obligations soient remplies, il est nécessaire que les États membres coordonnent leurs opérations de contrôle et d’inspection sur leur territoire terrestre ainsi que dans les eaux communautaires et dans les eaux internationales, conformément au droit international et, notamment, aux obligations qui incombent à la Communauté dans le cadre des organisations régionales de pêche et en vertu d’accords avec des pays tiers.
(3)
Aucun programme d’inspection ne peut offrir un rapport coût/efficacité satisfaisant s’il ne prévoit pas d’inspections à terre. C’est pourquoi le territoire terrestre devrait être couvert par des plans de déploiement commun.
(4)
Grâce à la coordination opérationnelle des activités de contrôle et d’inspection, cette coopération devrait contribuer à l’exploitation durable des ressources aquatiques vivantes et assurer des conditions égales pour les professionnels de la pêche exploitant ces ressources, ce qui réduira les distorsions de concurrence.
(5)
L’efficacité des activités de contrôle et d’inspection des pêches est jugée essentielle dans le cadre de la lutte contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée.
(6)
Sans préjudice des responsabilités des États membres découlant du règlement (CE) no 2371/2002, un organisme communautaire technique et administratif est nécessaire pour organiser la coopération et la coordination entre les États membres en matière de contrôle et d’inspection des pêches.
(7)
À cette fin, il convient d’instituer, au sein de la structure institutionnelle de la Communauté et compte tenu de la répartition des compétences entre la Commission et les États membres, une agence communautaire de contrôle des pêches (ci-après dénommée «l’agence»).
(8)
Aux fins de la réalisation des objectifs assignés à l’agence, ses tâches doivent être définies.
(9)
En particulier, il est nécessaire que l’agence soit en mesure d’assister, à la demande de la Commission, la Communauté et les États membres dans leurs relations avec les pays tiers et/ou avec les organisations régionales de pêche et de coopérer avec leurs autorités compétentes dans le cadre des obligations internationales de la Communauté.
(10)
En outre, il est nécessaire d’œuvrer en faveur de l’application effective des procédures communautaires d’inspection. L’agence pourrait progressivement devenir une source de référence pour l’assistance technique et scientifique destinée aux activités de contrôle et d’inspection des pêches.
(11)
Pour réaliser les objectifs de la politique commune de la pêche, qui consistent à permettre une exploitation durable des ressources aquatiques vivantes dans le cadre du développement durable, le Conseil adopte des mesures concernant la conservation, la gestion et l’exploitation des ressources aquatiques vivantes.
(12)
Afin de garantir la bonne application de ces mesures, des moyens de contrôle et d’exécution adéquats doivent être déployés par les États membres. Pour faire en sorte que ces moyens soient plus efficaces et performants, il convient que la Commission, conformément à la procédure visée à l’article 30, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2371/2002, et en concertation avec les États membres concernés, adopte des programmes spécifiques de contrôle et d’inspection. Le règlement (CEE) no 2847/93 du Conseil du 12 octobre 1993 instituant un régime de contrôle applicable à la politique commune de la pêche (3) devrait être modifié en conséquence.
(13)
Il convient que l’agence assure la coordination de la coopération opérationnelle entre les États membres conformément à des plans de déploiement commun réglant l’utilisation des moyens de contrôle et d’inspection disponibles dans les États membres, en vue d’assurer la mise en œuvre des programmes de contrôle et d’inspection. Les activités de contrôle et d’inspection des pêches menées par les États membres devraient être conformes à des procédures, à des critères, à des priorités et à des indicateurs de référence communs en matière de contrôle et d’inspection, s’inspirant de ces programmes.
(14)
L’adoption d’un programme de contrôle et d’inspection oblige les États membres à fournir effectivement les ressources nécessaires à sa mise en œuvre. Il importe que les États membres notifient sans tarder à l’agence les moyens de contrôle et d’inspection qu’ils comptent utiliser pour exécuter un tel programme. Les plans de déploiement commun ne peuvent créer aucune autre obligation sur le plan du contrôle, de l’inspection ou de l’exécution, ou concernant la mise à disposition des ressources nécessaires dans ce contexte.
(15)
L’agence ne devrait élaborer un plan de déploiement commun que si le programme de travail le prévoit.
(16)
Le programme de travail devrait être adopté par le conseil d’administration, qui veille à ce qu’un consensus suffisant se dégage, notamment en ce qui concerne l’adéquation entre les tâches que le programme de travail prévoit de confier à l’agence et les ressources mises à la disposition de celle-ci, sur la base des informations que les États membres doivent fournir.
(17)
Le directeur exécutif devrait avoir pour tâche principale de s’assurer, lors de ses consultations avec les membres du conseil d’administration et les États membres, que les ressources mises à la disposition de l’agence par les États membres aux fins de la mise en œuvre du programme de travail soient à la mesure des ambitions contenues dans le programme de travail.
(18)
Le directeur exécutif devrait notamment élaborer des plans précis de déploiement en utilisant les ressources notifiées par les États membres aux fins de la mise en œuvre de chaque programme de contrôle et d’inspection, dans le respect des règles et objectifs énoncés dans le programme spécifique de contrôle et d’inspection sur lequel repose le plan de déploiement commun, ainsi que des autres règles pertinentes, telles que celles concernant les inspecteurs communautaires.
(19)
Dans ce contexte, il importe que le directeur exécutif gère le calendrier de manière à fournir aux États membres un délai suffisant pour formuler leurs commentaires, en s’appuyant sur leurs compétences opérationnelles, tout en respectant le cadre du plan de travail de l’agence et les délais prévus dans le présent règlement. Il importe que le directeur exécutif tienne compte de l’intérêt des États membres concernés à l’égard des pêcheries couvertes par chaque plan. Pour une coordination efficace et rapide des activités communes de contrôle et d’inspection, il faut prévoir une procédure permettant de décider de l’adoption des plans lorsque les États membres concernés ne peuvent parvenir à un accord.
(20)
La procédure d’élaboration et d’adoption de plans de déploiement commun en dehors des eaux communautaires doit être analogue à celle concernant les eaux communautaires. Ces plans doivent se fonder sur un programme international de contrôle et d’inspection mettant en œuvre les obligations internationales qui incombent à la Communauté en matière de contrôle et d’inspection.
(21)
Aux fins de la réalisation des plans de déploiement commun, les États membres concernés devraient mettre en commun et déployer les moyens de contrôle et d’inspection qu’ils ont engagés dans le cadre de ces plans. Il convient également que l’agence détermine si les moyens disponibles sont suffisants et informe les États membres concernés et la Commission, le cas échéant, que les moyens ne sont pas suffisants pour l’exécution des tâches requises au titre du programme de contrôle et d’inspection.
(22)
Si les États membres doivent respecter les obligations qui leur incombent en matière de contrôle et d’inspection, notamment dans le cadre du programme spécifique de contrôle et d’inspection adopté au titre du règlement (CE) no 2371/2002, l’agence ne devrait pas avoir le pouvoir d’imposer des obligations supplémentaires par le biais de plans de déploiement commun ni de sanctionner les États membres.
(23)
Il convient que l’agence évalue régulièrement l’efficacité des plans de déploiement commun.
(24)
Il y a lieu de prévoir la possibilité d’adopter des modalités de mise en œuvre pour l’adoption et l’approbation des plans de déploiement commun. Il peut être utile de faire usage de cette possibilité dès que l’agence aura débuté ses activités et que le directeur exécutif estimera que de telles modalités doivent être établies en droit communautaire.
(25)
L’agence devrait être autorisée, lorsqu’il lui en sera fait la demande, à fournir des services contractuels relatifs aux moyens de contrôle et d’inspection devant être utilisés par les États membres concernés dans le cadre d’un déploiement commun.
(26)
Afin que l’agence s’acquitte de ses tâches, la Commission, les États membres et l’agence devraient échanger toutes les informations utiles concernant le contrôle et l’inspection par le biais d’un réseau d’information.
(27)
Il convient que le statut et la structure de l’agence correspondent au caractère objectif des résultats escomptés et lui permettent d’assumer ses fonctions en coopération étroite avec les États membres et la Commission. Par conséquent, il y a lieu d’accorder à l’agence l’autonomie juridique, financière et administrative, tout en maintenant des liens étroits avec les institutions communautaires et les États membres. À cette fin, il est nécessaire et approprié que l’agence soit un organisme communautaire doté de la personnalité juridique et exerçant les pouvoirs qui lui sont conférés par le présent règlement.
(28)
En ce qui concerne la responsabilité contractuelle de l’agence, qui est régie par la loi applicable aux contrats qu’elle conclut, il convient que la Cour de justice soit compétente pour statuer en vertu des clauses compromissoires contenues dans le contrat correspondant. La Cour de justice devrait également être compétente pour trancher les litiges relatifs à la réparation des dommages résultant de la responsabilité non contractuelle de l’agence, conformément aux principes généraux communs aux droits des États membres.
(29)
Il convient que la Commission et les États membres soient représentés au sein d’un conseil d’administration ayant pour mandat d’assurer le fonctionnement correct et efficace de l’agence.
(30)
Un conseil consultatif devrait être créé pour conseiller le directeur exécutif et assurer une coopération étroite avec les parties intéressées.
(31)
Étant donné que l’agence doit remplir des obligations de la Communauté et, à la demande de la Commission, coopérer avec les pays tiers et les organisations régionales de pêche dans le cadre des obligations internationales qui incombent à la Communauté, le président du conseil d’administration devrait être élu parmi les représentants de la Commission.
(32)
Les modalités de vote au sein du conseil d’administration devraient tenir compte de l’intérêt des États membres et de la Commission pour le bon fonctionnement de l’agence.
(33)
Il convient de prévoir la participation, sans droit de vote, d’un représentant du conseil consultatif aux délibérations du conseil d’administration.
(34)
Il y a lieu de fixer les conditions relatives à la nomination et à la révocation du directeur exécutif de l’agence ainsi que les règles régissant l’exercice de ses fonctions.
(35)
Afin de favoriser un fonctionnement transparent de l’agence, il convient que le règlement (CE) no 1049/2001 du Parlement européen et du Conseil du 30 mai 2001 relatif à l’accès du public aux documents du Parlement européen, du Conseil et de la Commission (4) devrait s’appliquer sans restriction à l’agence.
(36)
Par souci de protection de la vie privée des personnes physiques, le règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (5) devrait s’appliquer au présent règlement.
(37)
Afin de garantir l’autonomie et l’indépendance fonctionnelles de l’agence, il convient de la doter d’un budget autonome, dont les recettes proviennent d’une participation de la Communauté ainsi que de paiements rétribuant les services contractuels rendus par l’agence. La procédure budgétaire communautaire devrait s’appliquer en ce qui concerne la participation de la Communauté et toute autre subvention imputable sur le budget général de l’Union européenne. L’audit des comptes devrait être effectué par la Cour des comptes.
(38)
Afin de lutter contre la fraude, la corruption et autres activités illégales, il convient que les dispositions du règlement (CE) no 1073/1999 du Parlement européen et du Conseil du 25 mai 1999 relatif aux enquêtes effectuées par l’Office européen de lutte antifraude (OLAF) (6) s’appliquent sans restriction à l’agence, qui devrait adhérer à l’accord interinstitutionnel du 25 mai 1999 entre le Parlement européen, le Conseil de l’Union européenne et la Commission des Communautés européennes relatif aux enquêtes internes effectuées par l’OLAF (7).
(39)
Les mesures nécessaires à la mise en œuvre du présent règlement devraient être adoptées conformément à la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l’exercice des compétences d’exécution conférées à la Commission (8),
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJECTIF, CHAMP D’APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Objectif
Le présent règlement institue une agence communautaire de contrôle des pêches («l’agence»), dont l’objectif est d’organiser la coordination opérationnelle des activités de contrôle et d’inspection des pêches menées par les États membres et de les aider à coopérer de manière que soient respectées les règles de la politique commune de la pêche, afin de garantir leur application effective et uniforme.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«contrôle et inspection», toutes les mesures prises par les États membres, conformément, notamment, aux articles 23, 24 et 28 du règlement (CE) no 2371/2002 pour contrôler et inspecter les activités de pêche dans le cadre de la politique commune de la pêche, y compris les activités de surveillance et de suivi menées par exemple grâce aux systèmes de surveillance des navires par satellite ou aux programmes d’observation;
b)
«moyens de contrôle et d’inspection», les navires, avions, véhicules de surveillance et autres ressources matérielles ainsi que les inspecteurs, observateurs et autres ressources humaines auxquels les États membres ont recours pour les besoins du contrôle et de l’inspection;
c)
«plan de déploiement commun», un plan définissant les modalités opérationnelles du déploiement des moyens de contrôle et d’inspection disponibles;
d)
«programme international de contrôle et d’inspection», un programme définissant des objectifs ainsi que des priorités et procédures communes en ce qui concerne les activités de contrôle et d’inspection en vue de mettre en œuvre les obligations internationales de la Communauté en matière de contrôle et d’inspection;
e)
«programme spécifique de contrôle et d’inspection», un programme définissant des objectifs ainsi que des priorités et procédures communes en ce qui concerne les activités de contrôle et d’inspection, établi conformément à l’article 34 quater du règlement (CEE) no 2847/93;
f)
«pêcherie», les activités de pêche ciblées sur certains stocks définis par le Conseil notamment en vertu des articles 5 et 6 du règlement (CE) no 2371/2002;
g)
«inspecteurs communautaires», les inspecteurs figurant sur la liste visée à l’article 28, paragraphe 4, du règlement (CE) no 2371/2002.
CHAPITRE II
MISSION ET TÂCHES DE L’AGENCE
Article 3
Mission
La mission de l’agence consiste à:
a)
coordonner les contrôles et les inspections réalisés par les États membres eu égard aux obligations de la Communauté en matière de contrôle et d’inspection;
b)
coordonner le déploiement des moyens nationaux de contrôle et d’inspection mis en commun par les États membres concernés conformément au présent règlement;
c)
aider les États membres à communiquer à la Commission et aux tierces parties des informations sur les activités de pêche ainsi que sur les activités de contrôle et d’inspection;
d)
dans son domaine de compétence, aider les États membres à s’acquitter des tâches et obligations qui leur incombent en vertu des règles de la politique commune de la pêche;
e)
aider les États membres et la Commission à harmoniser la mise en œuvre de la politique commune de la pêche dans toute la Communauté;
f)
contribuer aux travaux de recherche et de développement menés par les États membres et la Commission en matière de techniques de contrôle et d’inspection;
g)
contribuer à la coordination de la formation des inspecteurs et au partage d’expériences entre les États membres;
h)
coordonner les opérations visant à lutter contre la pêche illégale, non déclarée et non réglementée, conformément aux règles communautaires.
Article 4
Tâches relatives aux obligations internationales de la Communauté en matière de contrôle et d’inspection
1. À la demande de la Commission, l’agence:
a)
prête assistance à la Communauté et aux États membres dans leurs relations avec les pays tiers et avec les organisations régionales internationales de pêche dont la Communauté est membre;
b)
coopère avec les autorités compétentes des organisations internationales de pêche régionale en ce qui concerne les obligations de la Communauté en matière de contrôle et d’inspection, dans le cadre d’arrangements de travail conclus avec ces organismes.
2. L’agence peut, à la demande de la Commission, coopérer en matière de contrôle et d’inspection avec les autorités compétentes des pays tiers, dans le cadre d’accords conclus entre la Communauté et ces pays.
3. Dans son domaine de compétence, l’agence peut s’acquitter, au nom des États membres, de tâches à exécuter en vertu d’accords internationaux de pêche auxquels la Communauté est partie.
Article 5
Tâches relatives à la coordination opérationnelle
1. La coordination opérationnelle assurée par l’agence porte sur l’inspection et le contrôle des activités de pêche, y compris l’importation, le transport et le débarquement des produits de la pêche, jusqu’au point où ces produits sont réceptionnés par le premier acheteur après le débarquement.
2. Aux fins de la coordination opérationnelle, l’agence établit des plans de déploiement commun et organise la coordination opérationnelle des activités de contrôle et d’inspection des États membres conformément au chapitre III.
Article 6
Services contractuels aux États membres
L’agence peut, à leur demande, fournir aux États membres des services contractuels en matière de contrôle et d’inspection dans le cadre des obligations qui leur incombent concernant les activités de pêche dans les eaux communautaires et/ou internationales, notamment en vue de l’affrètement, de l’exploitation et de la dotation en personnel de plateformes de contrôle et d’inspection ainsi que de la mise à disposition d’observateurs pour les besoins d’opérations communes menées par les États membres concernés.
Article 7
Assistance aux États membres
Afin d’aider les États membres à mieux remplir les obligations qui leur incombent en vertu des règles de la politique commune de la pêche, l’agence s’emploie en particulier:
a)
à élaborer un tronc commun de formation destiné aux instructeurs des inspecteurs des pêches des États membres et à prévoir des cours de formation et des séminaires supplémentaires pour ces inspecteurs, ainsi que pour les autres membres du personnel intervenant dans les activités de suivi, de contrôle, et d’inspection;
b)
à la demande des États membres, à assurer la passation de marchés publics conjoints pour l’acquisition de biens et services relatifs aux activités de contrôle et d’inspection menées par les États membres et à préparer et à coordonner la mise en œuvre par les États membres de projets pilotes communs;
c)
à élaborer des procédures opérationnelles communes concernant les activités communes de contrôle et d’inspection menées par deux ou plusieurs États membres;
d)
à définir les critères applicables à l’échange de moyens de contrôle et d’inspection entre les États membres, d’une part, et entre les États membres et les pays tiers, d’autre part, ainsi qu’à la fourniture de ces moyens par les États membres.
CHAPITRE III
COORDINATION OPÉRATIONNELLE
Article 8
Mise en œuvre des obligations de la Communauté en matière de contrôle et d’inspection
À la demande de la Commission, l’agence coordonne les activités de contrôle et d’inspection menées par les États membres, sur la base des programmes internationaux de contrôle et d’inspection, en établissant des plans de déploiement commun.
Article 9
Mise en œuvre des programmes spécifiques de contrôle et d’inspection
L’agence coordonne la mise en œuvre, au moyen de plans de déploiement commun, des programmes spécifiques de contrôle et d’inspection établis conformément à l’article 34 quater du règlement (CEE) no 2847/93.
Article 10
Contenu des plans de déploiement commun
Chaque plan de déploiement commun:
a)
satisfait aux exigences du programme de contrôle et d’inspection correspondant;
b)
met en application les critères, les indicateurs de référence, les priorités et les procédures d’inspection communes définis par la Commission dans les programmes de contrôle et d’inspection;
c)
s’attache à mettre en adéquation les moyens nationaux d’inspection et de contrôle existants, notifiés conformément à l’article 11, paragraphe 2, avec les besoins et à organiser leur déploiement;
d)
organise l’utilisation des ressources humaines et matérielles pour ce qui concerne les périodes et les zones où celles-ci doivent être déployées, et notamment le fonctionnement des équipes d’inspecteurs communautaires provenant de plusieurs États membres;
e)
tient compte des obligations qui incombent aux États membres concernés au titre d’autres plans de déploiement commun, ainsi que de toute contrainte régionale ou locale spécifique;
f)
fixe les conditions dans lesquelles les moyens de contrôle et d’inspection d’un État membre peuvent entrer dans les eaux relevant de la souveraineté et de la juridiction d’un autre État membre.
Article 11
Notification des moyens d’inspection et de contrôle
1. Avant le 15 octobre de chaque année, les États membres notifient à l’agence les moyens de contrôle et d’inspection dont ils disposent pour les besoins des activités de contrôle et d’inspection de l’année suivante.
2. Chaque État membre notifie à l’agence les moyens par lesquels il entend mettre en œuvre le programme international de contrôle et d’inspection ou un programme spécifique de contrôle et d’inspection qui le concerne, au plus tard un mois à compter de la notification aux États membres de la décision établissant un tel programme.
Article 12
Procédure d’adoption des plans de déploiement commun
1. Sur la base des notifications prévues à l’article 11, paragraphe 2, et dans les trois mois suivant la réception de ces notifications, le directeur exécutif de l’agence établit, en consultation avec les États membres concernés, un projet de plan de déploiement commun.
2. Ce projet de plan de déploiement commun précise les moyens de contrôle et d’inspection qui pourraient être mis en commun pour mettre en œuvre le programme de contrôle et d’inspection auquel le plan se rapporte, compte tenu de l’intérêt des États membres concernés à l’égard de la pêcherie en cause.
L’intérêt d’un État membre à l’égard d’une pêcherie est évalué selon les critères énoncés ci-dessous, dont la pondération relative dépend des caractéristiques spécifiques de chaque plan:
a)
l’étendue relative des eaux relevant éventuellement de sa souveraineté ou de sa juridiction, auxquelles s’applique le plan de déploiement commun;
b)
la quantité de poissons débarqués sur son territoire pendant une période de référence donnée, par rapport aux débarquements totaux de poissons provenant de la pêcherie faisant l’objet du plan de déploiement commun;
c)
le nombre relatif de navires de pêche communautaires battant son pavillon (puissance motrice et jauge brute) qui exploite la pêcherie faisant l’objet du plan de déploiement commun, par rapport au nombre total de navires exploitant cette pêcherie;
d)
le volume relatif du quota qui lui a été alloué ou, en l’absence de quota, des captures qu’il a effectuées pendant une période de référence donnée dans cette pêcherie.
3. Lorsqu’au cours de la préparation d’un projet de plan de déploiement commun il apparaît que les moyens de contrôle et d’inspection disponibles ne sont pas suffisants pour satisfaire aux exigences du programme de contrôle et d’inspection correspondant, le directeur exécutif en informe sans retard les États membres concernés et la Commission.
4. Le directeur exécutif notifie le projet de plan de déploiement commun aux États membres concernés et à la Commission. Si les États membres concernés ou la Commission ne soulèvent aucune objection dans les quinze jours ouvrables qui suivent cette notification, le directeur exécutif adopte le plan.
5. Si un ou plusieurs États membres concernés ou la Commission soulèvent une objection, le directeur exécutif saisit la Commission. Celle-ci peut apporter toutes les adaptations nécessaires au plan et l’adopter conformément à la procédure visée à l’article 30, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2371/2002.
6. Chaque plan de développement commun fait l’objet d’une évaluation annuelle effectuée par l’agence en consultation avec les États membres concernés, en vue de prendre en compte, le cas échéant, tous les nouveaux programmes de contrôle et d’inspection auxquels les États membres concernés sont soumis ainsi que les priorités définies par la Commission dans les programmes de contrôle et d’inspection.
Article 13
Mise en œuvre des plans de déploiement commun
1. Les activités communes de contrôle et d’inspection sont menées sur la base des plans de déploiement commun.
2. Les États membres concernés par un plan de déploiement commun:
a)
mettent à disposition tous les moyens de contrôle et d’inspection engagés dans le cadre du plan de déploiement commun;
b)
désignent un point de contact/un coordonnateur national unique, qui se voit conférer une autorité suffisante pour être en mesure de répondre en temps utile aux demandes de l’agence relatives à la mise en œuvre du plan de déploiement commun, et en informent l’agence;
c)
déploient leurs moyens de contrôle et d’inspection mis en commun conformément au plan de déploiement commun et aux exigences énoncées au paragraphe 4;
d)
fournissent à l’agence un accès en ligne aux informations nécessaires à la mise en œuvre du plan de déploiement commun;
e)
coopèrent avec l’agence aux fins de la mise en œuvre du plan de déploiement commun;
f)
veillent à ce que tous les moyens de contrôle et d’inspection affectés à l’exécution d’un plan communautaire de déploiement commun soient utilisés dans le respect des règles de la politique commune de la pêche.
3. Sans préjudice des obligations incombant aux États membres dans le cadre d’un plan de déploiement commun établi au titre de l’article 12, le commandement et la gestion des moyens de contrôle et d’inspection engagés dans le cadre d’un plan de déploiement commun relèvent de la responsabilité des autorités nationales compétentes conformément à la législation nationale.
4. Le directeur exécutif peut fixer des exigences pour la mise en œuvre d’un plan de déploiement commun adopté au titre de l’article 12. Ces exigences restent dans les limites de ce plan.
Article 14
Évaluation des plans de déploiement commun
L’agence procède à une évaluation annuelle de l’efficacité de chaque plan de déploiement commun et à une analyse, sur la base des éléments disponibles, destinée à déterminer l’existence d’un risque de non-conformité des activités de pêche avec les mesures de contrôle applicables. Ces évaluations sont communiquées sans retard au Parlement européen, à la Commission et aux États membres.
Article 15
Pêcheries ne relevant pas de programmes de contrôle et d’inspection
Deux ou plusieurs États membres peuvent demander à l’agence de coordonner le déploiement de leurs moyens de contrôle et d’inspection dans une pêcherie ou une zone ne relevant pas d’un programme de contrôle et d’inspection. L’agence assure cette coordination conformément aux critères et priorités arrêtés en matière de contrôle et d’inspection par les États membres concernés.
Article 16
Réseau d’information
1. La Commission, l’agence et les autorités compétentes des États membres échangent toutes les informations utiles dont ils disposent en ce qui concerne les activités communes de contrôle et d’inspection dans les eaux communautaires et les eaux internationales.
2. Chaque autorité nationale compétente arrête, conformément à la législation communautaire applicable, les mesures nécessaires pour assurer la confidentialité requise des informations qu’elle reçoit en vertu du présent article, en application de l’article 37 du règlement (CEE) no 2847/93.
Article 17
Modalités
Des modalités de mise en œuvre du présent chapitre peuvent être adoptées conformément à la procédure visée à l’article 30, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2371/2002.
Ces modalités peuvent notamment porter sur les procédures d’élaboration et d’adoption des projets de plans de déploiement commun.
CHAPITRE IV
STRUCTURE ET FONCTIONNEMENT INTERNES
Article 18
Statut juridique et siège principal
1. L’agence est un organisme de la Communauté. Elle est dotée de la personnalité juridique.
2. Dans chaque État membre, l’agence jouit de la capacité juridique la plus large reconnue aux personnes morales par les législations nationales. Elle peut, notamment, acquérir ou aliéner des biens mobiliers et immobiliers et ester en justice.
3. L’agence est représentée par son directeur exécutif.
4. Le siège de l’agence est fixé à Vigo, en Espagne.
Article 19
Personnel
1. Le statut des fonctionnaires et le régime applicable aux autres agents des Communautés européennes tels que fixés par le règlement (CEE, Euratom, CECA) no 259/68 (9) et les réglementations adoptées d’un commun accord par les institutions des Communautés européennes aux fins de l’application dudit statut et dudit régime s’appliquent au personnel de l’agence. Le conseil d’administration, en accord avec la Commission, arrête les modalités d’application nécessaires.
2. Sans préjudice de l’article 30, les compétences conférées à l’autorité investie du pouvoir de nomination par le statut ainsi que par le régime applicable aux autres agents sont exercées par l’agence en ce qui concerne son propre personnel.
3. Le personnel de l’agence est constitué de fonctionnaires affectés ou détachés par la Commission à titre temporaire ainsi que d’autres agents recrutés par l’agence en fonction de ses besoins pour s’acquitter de sa mission.
L’agence peut également employer des fonctionnaires détachés par les États membres à titre temporaire.
Article 20
Privilèges et immunités
Le protocole sur les privilèges et immunités des Communautés européennes s’applique à l’agence.
Article 21
Responsabilité
1. La responsabilité contractuelle de l’agence est régie par la législation applicable au contrat en question.
2. La Cour de justice est compétente pour statuer en vertu de toute clause compromissoire contenue dans un contrat conclu par l’agence.
3. En cas de responsabilité non contractuelle, l’agence répare, conformément aux principes généraux communs au droit des États membres, tout dommage causé par ses services ou par ses agents dans l’exercice de leurs fonctions. La Cour de justice est compétente pour connaître de tout litige relatif à la réparation de tels dommages.
4. La responsabilité personnelle des agents envers l’agence est régie par les dispositions du statut ou du régime qui leur sont applicables.
Article 22
Langues
1. Les dispositions prévues par le règlement no 1 du 15 avril 1958 portant fixation du régime linguistique de la Communauté économique européenne (10) s’appliquent à l’agence.
2. Les travaux de traduction requis pour le fonctionnement de l’agence sont effectués par le Centre de traduction des organes de l’Union européenne.
Article 23
Création et attributions du conseil d’administration
1. L’agence a un conseil d’administration.
2. Le conseil d’administration:
a)
nomme et révoque le directeur exécutif conformément à l’article 30;
b)
adopte, avant le 30 avril de chaque année, le rapport général de l’agence relatif à l’année précédente et le transmet au Parlement européen, au Conseil, à la Commission, à la Cour des comptes et aux États membres. Le rapport est rendu public;
c)
adopte, avant le 31 octobre de chaque année, et en tenant compte de l’avis de la Commission et des États membres, le programme de travail de l’agence pour l’année à venir et le transmet au Parlement européen, au Conseil, à la Commission et aux États membres.
Le programme de travail contient les priorités de l’agence. Il donne la priorité aux tâches qui incombent à l’agence en ce qui concerne les programmes de contrôle et de surveillance. Il est adopté sans préjudice de la procédure budgétaire annuelle de la Communauté. Lorsque dans un délai de trente jours à compter de la date d’adoption du programme de travail, la Commission exprime son désaccord sur celui-ci, le conseil d’administration le réexamine et l’adopte en deuxième lecture, éventuellement modifié, dans un délai de deux mois;
d)
adopte le budget définitif de l’agence avant le début de l’exercice financier, en l’adaptant, le cas échéant, en fonction de la participation communautaire et des autres recettes de l’agence;
e)
exerce ses fonctions en rapport avec le budget de l’agence, conformément aux articles 35, 36 et 38;
f)
exerce l’autorité disciplinaire sur le directeur exécutif;
g)
arrête son règlement intérieur, qui peut prévoir la constitution de sous-comités du conseil d’administration si nécessaire;
h)
adopte les procédures nécessaires pour que l’agence puisse s’acquitter de sa mission.
Article 24
Composition du conseil d’administration
1. Le conseil d’administration est composé de représentants des États membres et de six représentants de la Commission. Chaque État membre a le droit de désigner un membre. Les États membres et la Commission désignent, pour chaque membre titulaire, un suppléant qui le représente en cas d’absence.
2. Les membres du conseil d’administration sont nommés sur la base de l’expérience et des connaissances pertinentes qu’ils ont acquises dans le domaine du contrôle et de l’inspection des pêches.
3. Le mandat de chaque membre est de cinq ans à compter de la date de sa nomination. Il est renouvelable.
Article 25
Présidence du conseil d’administration
1. Le conseil d’administration élit un président parmi les représentants de la Commission. Il élit un vice-président parmi ses membres. Le vice-président remplace d’office le président en cas d’absence ou d’empêchement de celui-ci.
2. La durée du mandat du président et du vice-président est de trois ans et expire lorsque ceux-ci perdent leur qualité de membre du conseil d’administration. Ce mandat est renouvelable une fois.
Article 26
Réunions
1. Les réunions du conseil d’administration sont convoquées par son président. L’ordre du jour est fixé par ce dernier, qui tient compte des propositions des membres du conseil d’administration et du directeur exécutif de l’agence.
2. Le directeur exécutif et le représentant désigné par le comité consultatif participent aux délibérations sans droit de vote.
3. Le conseil d’administration se réunit en session ordinaire au moins une fois par an. Il se réunit en outre soit à l’initiative de son président, soit à la demande de la Commission ou d’un tiers des États membres représentés.
4. Lorsque certains points spécifiques de l’ordre du jour sont confidentiels ou qu’il existe un conflit d’intérêts, le conseil d’administration peut décider que ces points sont examinés sans la présence du représentant désigné par le comité consultatif. Les modalités d’application de la présente disposition peuvent être arrêtées dans le règlement intérieur.
5. Le conseil d’administration peut inviter toute personne dont l’avis peut présenter de l’intérêt à assister à ses réunions en qualité d’observateur.
6. Les membres du conseil d’administration peuvent, sous réserve des dispositions de son règlement intérieur, être assistés par des conseillers ou par des experts.
7. Le secrétariat du conseil d’administration est assuré par l’agence.
Article 27
Vote
1. Le conseil d’administration arrête ses décisions à la majorité absolue des suffrages exprimés.
2. Chaque membre dispose d’une voix. En l’absence d’un membre, son suppléant peut exercer son droit de vote.
3. Le règlement intérieur fixe les modalités plus détaillées du vote, notamment les conditions dans lesquelles un membre peut agir au nom d’un autre membre, ainsi que les règles en matière de quorum, le cas échéant.
Article 28
Déclaration d’intérêts
Les membres du conseil d’administration font une déclaration d’intérêts indiquant, soit l’absence de tout intérêt susceptible d’être préjudiciable à leur indépendance, soit tout intérêt direct ou indirect qui pourrait être considéré comme préjudiciable à leur indépendance. Ces déclarations sont faites chaque année par écrit ou chaque fois qu’un conflit d’intérêts pourrait survenir en ce qui concerne les points à l’ordre du jour. Dans ce dernier cas, le membre concerné ne dispose du droit de vote sur aucun de ces points.
Article 29
Fonctions et attributions du directeur exécutif
1. L’agence est gérée par son directeur exécutif. Sans préjudice des compétences respectives de la Commission et du conseil d’administration, le directeur exécutif ne sollicite ni n’accepte aucune instruction d’aucun gouvernement ni d’aucun autre organisme.
2. Le directeur exécutif assure, dans l’exercice de ses fonctions, la mise en œuvre des principes de la politique commune de la pêche.
3. Le directeur exécutif est investi des fonctions et attributions suivantes:
a)
il élabore le projet de programme de travail et le soumet au conseil d’administration après consultation de la Commission et des États membres. Il prend les dispositions nécessaires pour que le programme de travail soit mis en œuvre dans les limites définies par le présent règlement, ses modalités d’application et toute réglementation applicable;
b)
il prend toutes les dispositions nécessaires, notamment l’adoption d’instructions administratives internes et la publication d’avis, pour que l’organisation et le fonctionnement de l’agence soient conformes au présent règlement;
c)
il prend toutes les dispositions nécessaires, notamment l’adoption de décisions concernant les responsabilités de l’agence visées aux chapitres II et III, y compris en ce qui concerne l’affrètement et l’exploitation de moyens de contrôle et d’inspection et l’exploitation d’un réseau d’information;
d)
il donne suite aux demandes de la Commission et aux demandes d’aide des États membres en application des articles 6, 7, et 15;
e)
il met en place un système de suivi efficace afin de pouvoir comparer les résultats de l’agence à ses objectifs opérationnels. Sur cette base, le directeur exécutif élabore chaque année un projet de rapport général et le soumet au conseil d’administration. Il instaure des procédures d’évaluation régulière correspondant aux normes professionnelles reconnues;
f)
il exerce à l’égard du personnel les attributions visées à l’article 19, paragraphe 2;
g)
il établit des états prévisionnels des recettes et des dépenses de l’agence en application de l’article 35 et exécute le budget conformément à l’article 36.
4. Le directeur exécutif répond de ses actes devant le conseil d’administration.
Article 30
Nomination et révocation du directeur exécutif
1. Le directeur exécutif est nommé par le conseil d’administration, pour son mérite et pour son expérience attestée dans le domaine de la politique commune de la pêche et du contrôle et de l’inspection des pêches, sur la base d’une liste d’au moins deux candidats proposée par la Commission au terme d’une procédure de sélection, après publication du poste au Journal officiel de l’Union européenne, et, dans d’autres sources, d’un appel de manifestations d’intérêt.
2. Le conseil d’administration est habilité à révoquer le directeur exécutif. Le conseil délibère sur cette question à la demande de la Commission ou d’un tiers de ses membres.
3. Le conseil d’administration arrête ses décisions en application des paragraphes 1 et 2 à la majorité des deux tiers de ses membres.
4. Le mandat du directeur exécutif est de cinq ans. Il est renouvelable une fois pour une durée de cinq ans sur proposition de la Commission et moyennant approbation du conseil d’administration statuant à la majorité des deux tiers de ses membres.
Article 31
Conseil consultatif
1. Le conseil consultatif est composé de représentants des conseils consultatifs régionaux visés à l’article 31 du règlement (CE) no 2371/2002, chaque conseil consultatif régional désignant un représentant. Les représentants peuvent être remplacés par des suppléants, nommés en même temps qu’eux.
2. Les membres du conseil consultatif ne peuvent être membres du conseil d’administration. Le conseil consultatif désigne un de ses membres pour participer aux délibérations du conseil d’administration sans droit de vote.
3. À la demande du directeur exécutif, le conseil consultatif conseille celui-ci dans l’exercice des fonctions que lui confèrent le présent règlement.
4. Le conseil consultatif est présidé par le directeur exécutif. Il se réunit à l’invitation du président au moins une fois par an.
5. L’agence fournit le soutien logistique nécessaire au conseil consultatif et assure le secrétariat de ses réunions.
6. Les membres du conseil d’administration peuvent assister aux réunions du conseil consultatif.
Article 32
Transparence et communication
1. Le règlement (CE) no 1049/2001 s’applique aux documents détenus par l’agence.
2. Le conseil d’administration adopte, dans les six mois suivant sa première réunion, les modalités pratiques de mise en œuvre du règlement (CE) no 1049/2001.
3. L’agence peut, de sa propre initiative, assurer une communication dans les domaines relevant de sa mission. Elle veille notamment à ce que le public et toute partie intéressée reçoivent rapidement des informations objectives, fiables et faciles à comprendre concernant ses travaux.
4. Le conseil d’administration arrête les règles internes nécessaires à l’application du paragraphe 3.
5. Les décisions prises par l’agence en application de l’article 8 du règlement (CE) no 1049/2001 peuvent donner lieu au dépôt d’une plainte auprès du médiateur ou faire l’objet d’un recours devant la Cour de justice en vertu des articles 195 et 230 du traité.
6. Les informations recueillies conformément au présent règlement par la Commission et par l’agence sont soumises au règlement (CE) no 45/2001.
Article 33
Confidentialité
1. Les membres du conseil d’administration, le directeur exécutif et les membres du personnel de l’agence sont soumis, même après avoir cessé leurs fonctions, aux exigences de confidentialité prévues à l’article 287 du traité.
2. Le conseil d’administration fixe des règles internes concernant les modalités pratiques de mise en œuvre des exigences de confidentialité visées au paragraphe 1.
Article 34
Accès aux informations
1. La Commission jouit d’un plein accès à l’ensemble des informations recueillies par l’agence. L’agence fournit toute information ainsi qu’une évaluation de cette information à la Commission, à sa demande et dans la forme spécifiée par elle.
2. Les États membres concernés par toute opération particulière de l’agence ont accès aux informations recueillies par l’agence à cet effet, sous réserve des conditions qui peuvent être établies conformément à la procédure visée à l’article 30, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2371/2002.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS FINANCIÈRES
Article 35
Budget
1. Les recettes de l’agence proviennent:
a)
d’une participation de la Communauté inscrite au budget général de l’Union européenne (section «Commission»);
b)
de la rémunération des services fournis par l’agence aux États membres conformément à l’article 6;
c)
de la rémunération perçue pour les publications, formations et autres services assurés par l’agence.
2. Les dépenses de l’agence comprennent les frais de personnel et d’administration, d’infrastructure et de fonctionnement.
3. Le directeur exécutif établit un projet d’état prévisionnel des recettes et des dépenses de l’agence pour l’exercice financier suivant et le transmet au conseil d’administration, accompagné d’un projet de tableau des effectifs.
4. Les recettes et les dépenses sont équilibrées.
5. Sur la base d’un projet d’état prévisionnel des recettes et des dépenses, le conseil d’administration établit chaque année, à l’intention de l’agence, un état prévisionnel des recettes et des dépenses pour l’exercice financier suivant.
6. L’état prévisionnel, qui comporte un projet de tableau des effectifs, ainsi que le programme de travail provisoire, est transmis par le conseil d’administration à la Commission au plus tard le 31 mars.
7. L’état prévisionnel est transmis par la Commission au Parlement européen et au Conseil («l’autorité budgétaire»), avec l’avant-projet de budget général de l’Union européenne.
8. Sur la base de cet état prévisionnel, la Commission inscrit à l’avant-projet de budget général de l’Union européenne les prévisions qu’elle juge nécessaires au vu du tableau des effectifs et du montant de la subvention à la charge du budget général, dont elle saisit l’autorité budgétaire conformément à l’article 272 du traité.
9. L’autorité budgétaire autorise les crédits au titre de la subvention destinée à l’agence. Elle adopte le tableau des effectifs de l’agence.
10. Le budget est adopté par le conseil d’administration. Il devient définitif après l’adoption définitive du budget général de l’Union européenne. Le cas échéant, il est adopté en conséquence.
11. Le conseil d’administration notifie, dès que possible, à l’autorité budgétaire son intention d’exécuter tout projet susceptible d’avoir des implications financières importantes pour le financement du budget, en particulier les projets immobiliers, tels que la location ou l’acquisition d’immeubles. Il en informe la Commission.
12. Lorsqu’une branche de l’autorité budgétaire a notifié son intention de rendre un avis, elle le transmet au conseil d’administration dans un délai de six semaines à compter de la notification du projet.
Article 36
Exécution et contrôle du budget
1. Le directeur exécutif exécute le budget de l’agence.
2. Au plus tard le 1er mars suivant la fin de chaque exercice financier, le comptable de l’agence communique les comptes provisoires, accompagnés d’un rapport sur la gestion budgétaire et financière de l’exercice concerné, au comptable de la Commission. Celui-ci procède à la consolidation des comptes provisoires des institutions et des organismes décentralisés conformément à l’article 128 du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (11) («règlement financier»).
3. Au plus tard le 31 mars suivant la fin de chaque exercice financier, le comptable de la Commission transmet à la Cour des comptes les comptes provisoires de l’agence, accompagnés d’un rapport sur la gestion budgétaire et financière de l’exercice concerné. Le rapport sur la gestion budgétaire et financière de l’exercice est également transmis au Parlement européen et au Conseil.
4. Dès réception des observations formulées par la Cour des comptes sur les comptes provisoires de l’agence, en vertu de l’article 129 du règlement financier, le directeur exécutif établit les comptes définitifs de l’agence sous sa propre responsabilité et les transmet pour avis au conseil d’administration.
5. Le conseil d’administration rend un avis sur les comptes définitifs de l’agence.
6. Le 1er juillet de l’année suivante au plus tard, le directeur exécutif adresse les comptes définitifs, accompagnés de l’avis du conseil d’administration, au Parlement européen, au Conseil, à la Commission et à la Cour des comptes.
7. Les comptes définitifs sont publiés.
8. L’agence établit une fonction d’audit interne, qui doit être exécutée conformément aux normes internationales applicables en la matière.
9. Le directeur exécutif adresse à la Cour des comptes une réponse aux observations de celle-ci le 30 septembre au plus tard. Il adresse cette réponse également au conseil d’administration.
10. Le directeur exécutif soumet au Parlement européen, à la demande de celui-ci, toutes les informations nécessaires au bon déroulement de la procédure de décharge pour l’exercice en cause, comme le prévoit l’article 146, paragraphe 3, du règlement financier.
11. Avant le 30 avril de l’exercice N + 2, le Parlement européen, sur recommandation du Conseil, donne décharge au directeur exécutif de l’agence sur l’exécution du budget de l’exercice N.
Article 37
Lutte contre la fraude
1. Afin de lutter contre la fraude, la corruption et autres activités illégales, les dispositions du règlement (CE) no 1073/1999 s’appliquent sans restriction à l’agence.
2. L’agence adhère à l’accord interinstitutionnel du 25 mai 1999 relatif aux enquêtes internes effectuées par l’OLAF et arrête sans délai les dispositions appropriées, qui s’appliquent à l’ensemble de son personnel.
3. Les décisions de financement et les accords et instruments d’application y relatifs prévoient expressément que la Cour des comptes et l’OLAF peuvent, au besoin, effectuer un contrôle sur place auprès des bénéficiaires des crédits de l’agence ainsi qu’auprès des agents chargés de l’attribution de ces crédits.
Article 38
Dispositions financières
Le conseil d’administration adopte, avec l’accord de la Commission et après avis de la Cour des comptes, les règles financières de l’agence. Elles ne peuvent s’écarter du règlement (CE, Euratom) no 2343/2002 de la Commission du 23 décembre 2002 portant règlement financier-cadre des organismes visés à l’article 185 du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (12), sauf si le fonctionnement de l’agence l’exige et avec l’accord préalable de la Commission.
CHAPITRE VI
DISPOSITIONS FINALES
Article 39
Évaluation
1. Dans les cinq ans suivant l’entrée en fonction de l’agence, et tous les cinq ans ensuite, le conseil d’administration commande une évaluation externe indépendante de la mise en œuvre du présent règlement. La Commission tient à la disposition de l’agence toute information que celle-ci juge utile pour entreprendre cette évaluation.
2. Chaque évaluation examine l’impact du présent règlement, l’utilité, la pertinence et l’efficacité de l’agence et de ses méthodes de travail ainsi que la mesure dans laquelle celle-ci contribue à la réalisation d’un niveau élevé de conformité avec les règles de la politique commune de la pêche. Le conseil d’administration établit un mandat spécifique, en accord avec la Commission et après consultation des parties intéressées.
3. Le conseil d’administration reçoit cette évaluation et formule des recommandations, qu’il communique à la Commission, concernant la modification du présent règlement, l’agence et ses méthodes de travail. Les résultats de l’évaluation ainsi que les recommandations sont transmis par la Commission au Parlement européen et au Conseil et sont publiés.
Article 40
Début des activités de l’agence
L’agence débute ses activités dans les douze mois suivant la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
Article 41
Modification
L’article 34 quater du règlement (CEE) no 2847/93 est remplacé par le texte suivant:
«Article 34 quater
1. La Commission, conformément à la procédure prévue à l’article 36 et en concertation avec les États membres concernés, fixe les pêcheries exploitées par deux ou plusieurs États membres qui sont soumises à des programmes spécifiques de contrôle et d’inspection, ainsi que les conditions régissant ces programmes.
Le programme spécifique de contrôle et d’inspection fixe les pêcheries concernant deux États membres ou plus qui seront soumises à ce programme ainsi que les conditions régissant ces pêcheries.
Chaque programme spécifique de contrôle et d’inspection indique ses objectifs, les priorités et procédures communes ainsi que les indicateurs de référence relatifs aux activités de contrôle et d’inspection, les résultats attendus des mesures spécifiées et la stratégie à mettre en œuvre pour faire en sorte que les activités de contrôle et d’inspection soient aussi uniformes, efficaces et économiques que possible. Chaque programme précise quels sont les États membres concernés.
La durée des programmes spécifiques de contrôle et d’inspection ne peut dépasser trois ans ou toute période fixée à cet effet dans un plan de reconstitution adopté en vertu de l’article 5 du règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 relatif à la conservation et à l’exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche (13) ou dans un plan de gestion adopté en vertu de l’article 6 de ce même règlement.
Les programmes spécifiques de contrôle et d’inspection sont mis en œuvre par les États membres concernés sur la base de plans de déploiement commun établis conformément au règlement (CE) no 768/2005 du Conseil du 26 avril 2005 instituant une agence communautaire de contrôle des pêches et modifiant le règlement (CEE) no 2847/93 instituant un régime de contrôle applicable à la politique commune de la pêche (14).
2. La Commission contrôle et évalue la bonne réalisation de chaque programme spécifique de contrôle et d’inspection et fait rapport au Parlement européen et au Conseil conformément à l’article 27, paragraphe 4, du règlement (CE) no 2371/2002.
Article 42
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Luxembourg, le 26 avril 2005.