32004L0008
L 052/50
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/8/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 февруари 2004 година
относно насърчаване на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия във вътрешния енергиен пазар и за изменение на Директива 92/42/ЕИО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (4),
като имат предвид, че:
(1)
Понастоящем в Общността не се използва изцяло потенциалът за използване на комбинираното производство на енергия като мярка за икономия на енергия. Насърчаването на високоефективно комбинирано производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия, е приоритет на Общността, предвид потенциалните ползи от комбинираното производство на енергия по отношение икономия на първична енергия, избягване загуби по мрежата и намаляване на емисии, по-специално на парникови газове. В допълнение, ефективното използване на енергията чрез комбинирано производство може също да допринесе положително за сигурността на енергоснабдяването и до конкурентно положение на Европейския съюз и неговите държави-членки. Поради това е необходимо да се вземат мерки, за да се осигури по-доброто използване на този потенциал в рамките на вътрешния енергиен пазар.
(2)
Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. (5) установява общи правила за производството, предаването, разпределението и снабдяването с електроенергия в рамките на вътрешния пазар на електроенергия. В този смисъл развитието на комбинираното производство на енергия допринася за увеличаване на конкуренцията, също и по отношение на нови участници на пазара.
(3)
Зелената книга, озаглавена „Към европейска стратегия за сигурността на енергоснабдяването“, подчертава, че Европейският съюз е изключително зависим от своите външни източници за енергоснабдяване, които понастоящем покриват 50 % от нуждите и се предвижда да нараснат до 70 % към 2030 г., ако продължат сегашните тенденции. Зависимостта от вноса и нарастващите дялове на вноса увеличават риска от прекъсване или от затруднения в снабдяването. Въпреки това, сигурността на снабдяването не трябва да се разбира само като въпрос на намаляване на зависимостта от вноса и увеличаване на местното производство. Сигурността на снабдяването изисква широк набор от политически инициативи, целящи inter alia разнообразие на източниците и технологиите и усъвършенствани международни отношения. Зелената книга подчертава по-нататък, че сигурността на енергоснабдяването е от основно значение за бъдещото устойчиво развитие. Зелената книга стига до заключението, че предприемането на нови мерки за намаляване търсенето на енергия е от основно значение както за намаляване зависимостта от вноса, така и за ограничаване емисиите на парникови газове. В своята Резолюция от 15 ноември 2001 г. относно Зелената книга (6) Европейският парламент призова за инициативи за насърчаване на преминаването към ефективни централи за производство на енергия, включително за комбинирано производство на топлинна и електрическа енергия.
(4)
Съобщението на Комисията „Устойчива Европа за един по-добър свят - Стратегия на Европейския съюз за устойчиво развитие“, представено на Европейския съвет в Гьотеборг на 15 и 16 юни 2001 г., определи промяната на климата като една от основните бариери пред устойчивото развитие и подчерта нуждата от увеличено използване на чиста енергия и ясно действие за намаляване на търсенето на енергия.
(5)
Увеличеното използване на комбинирано производство на енергия, насочено към спестяване на първична енергия, би могло да съставлява важна част от пакета от мерки, необходими за спазването на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по промяната на климата, както и на всеки следващ пакет, които да отговори на по-нататъшните ангажименти. Комисията в своето Съобщение относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма по промяната на климата определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от мерките, необходими за намаляване на емисиите на парникови газове от енергийния сектор и обяви своето намерение да представи предложение за директива относно насърчаването на комбинирано производство на енергия през 2002 г.
(6)
В своята Резолюция от 25 септември 2002 г. по Съобщението на Комисията относно изпълнението на първата фаза на Европейската програма за промяна на климата (7), Европейският парламент приветства идеята за внасяне на предложение за засилване на мерките на Общността за насърчаване използването на комбинирана топлинна и електроенергия (КТЕ) и призовава към спешно приемане на директива относно насърчаването на КТЕ.
(7)
Значението на комбинираното производство на енергия беше отбелязано също с Резолюция на Съвета от 18 декември 1997 г. (8) и с Резолюцията на Европейския парламент от 15 май 1998 г. (9) относно Стратегия на Общността за насърчаване на комбинираната топлинна и електрическа енергия.
(8)
В своите заключения от 30 май 2000 г. и от 5 декември 2000 г., Съветът одобри Плана за действие на Комисията по енергийната ефективност и определи насърчаването на комбинирано производство на енергия като една от приоритетните области в краткосрочен план. В своята Резолюция от 14 март 2001 г. относно Плана за действие по енергийната ефективност (10), Европейският парламент прикани Комисията да внесе предложения, определящи общи правила за насърчаването на комбинирано производство на енергия, когато това има смисъл за околната среда.
(9)
Директивата 96/91/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно интегрираното предотвратяване и контрол на замърсяването на околната среда (11), Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 23 октомври 2001 г. относно ограничаването на емисиите във въздуха на някои замърсители от големи заводи за изгаряне (12) и Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (13), очертават необходимостта от оценка на възможността за комбинирано производство на енергия в нови инсталации.
(10)
Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 2002 г. относно енергийната ефективност на сградния фонд (14) изисква държавите-членки да осигурят за нови сгради с обща полезна площ над 1 000 m2. преди да започне строителството, да се разгледа и вземе предвид техническата, екологичната и икономическата осъществимост на алтернативни системи, като комбинирано производство на топлинна и електроенергия.
(11)
В настоящата директива високоефективното комбинирано производство на енергия се дефинира от икономиите на енергия, получени от комбинираното производство вместо отделното производство на топлоенергия и електричество. Икономии на енергия от повече от 10 % покриват изискванията на термина „високоефективно комбинирано производство на енергия“. С оглед постигането на максимални икономии на енергия, и за да се избегне загубата на икономии на енергия, трябва да се обърне най-сериозно внимание на работното състояние на агрегатите за комбинирано производство на енергия.
(12)
В контекста на оценяването на икономиите на първична енергия е важно да се отчете положението на държавите-членки, в които преобладаващата част от потреблението на електроенергия се покрива от внос.
(13)
С оглед обезпечаването на прозрачност е важно да се приеме хармонизирана основна дефиниция за комбинирано производство на енергия. Когато инсталациите са оборудвани да генерират отделно производство на електричество или топлоенергия, това производство не трябва да се специфицира като комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(14)
С оглед осигуряване насърчаването на комбинирано производство на енергия в контекста на настоящата директива да се базира на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия, е необходимо да бъдат определени критерии за определяне и оценка на енергийната ефективност на комбинираното производство на енергия, определено съгласно основната дефиниция.
(15)
Основната цел на настоящата директива следва да бъде установяването на хармонизиран метод за изчисляване на електричеството от комбинирано производство на енергия и на необходимите насоки за използването му, като се отчитат методологиите, които понастоящем са в процес на разработване от европейските организации за стандартизация. Този метод трябва да бъде приспособим, за да може да отчита техническия напредък. Прилагането на изчисленията от приложения II и III за агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия биха могли, в съответствие с принципа на пропорционалност, да се основават на стойности, получени от процес на изпитване на образец, които да са сертифицирани от компетентен, независим орган.
(16)
Дефинициите за комбинирано производство на енергия и високоефективно комбинирано производство на енергия, използвани в настоящата директива, не засягат използването на различни дефиниции в националното законодателство за цели, различни от тези, предвидени в настоящата директива. Подходящо е да се заемат в допълнение съответните дефиниции, съдържащи се в Директива 2003/54/ЕО и Директива 2001/77/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 27 септември 2001 г. относно насърчаването на електричеството, произведено от възобновяеми енергийни източници на вътрешния пазар (15).
(17)
Измерването на произведеното количество полезна топлоенергия в момента на производство в централата за комбинирано производство на енергия, подчертава необходимостта да се осигури предимствата от комбинирано произведената полезна топлоенергия да не бъдат загубени вследствие на големи загуби на топлоенергията по разпределителните мрежи.
(18)
Съотношението електроенергия/топлоенергия е техническа характеристика, която е необходимо да се дефинира, за да се изчисли размерът на електричеството от комбинирано производство на енергия.
(19)
За целите на настоящата директива дефиницията за „агрегати за комбинирано производство на енергия“ може да включва също и оборудване, с което се произвежда само електроенергия или само топлинна енергия, като агрегати за допълнително изгаряне или последващо горене. Произведеното от такова оборудване не следва да се счита за комбинирано производство на енергия за издаване на гаранция за произход и за статистически цели.
(20)
Дефиницията за „комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ включва, inter alia, агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия и агрегати за разпределено комбинирано производство на енергия, като агрегати за комбинирано производство на енергия, снабдяващи изолирани области или ограничено жилищно, търговско или индустриално търсене.
(21)
За да се увеличи прозрачността за избора на потребителя между електричество от комбинирано производство на енергия и електричество, произведено на базата на друга технология, е необходимо да се осигури, въз основа на хармонизирани референтни стойности на ефективността, произходът на високоефективното комбинирано производство на енергия да бъде гарантиран. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелстване от националните механизми за подпомагане.
(22)
Важно е всички форми на електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, да могат да бъдат обхванати от гаранции за произход. Важно е гаранциите за произход ясно да се разграничават от заменяеми сертификати.
(23)
С оглед осигуряване навлизането на комбинираното производство на енергия на пазара е подходящо, да се изиска от всички държави-членки да приемат и да публикуват доклад, анализиращ националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия и да включат в доклада отделен анализ за пречките пред комбинираното производство на енергия и на предприетите мерки за осигуряване на надеждността на системата за гарантиране.
(24)
Обществената подкрепа трябва да е в съответствие с разпоредбите на насоките на Общността относно държавната помощ за опазване на околната среда (16), включително относно ненатрупването на помощ. Тези насоки понастоящем дават възможност за някои видове обществена подкрепа, ако може да се покаже, че мерките за насърчаване са изгодни по отношение опазването на околната среда, тъй като ефективността от пренасочване на средства е особено висока, защото мерките ще позволят да се намали консумацията на енергия или, защото производствения процес ще бъде по-малко вреден за околната среда. Такaва подкрепа в някои случаи ще е необходима за по-пълното използване на възможностите за комбинирано производство на енергия, по-специално зa да се отчете необходимостта за приемане на външните разходи.
(25)
Схемите за обществена подкрепа за насърчаване на комбинираното производство на енергия трябва да се концентрират главно върху насърчаването на комбинирано производство на енергия, основаващо се на икономически оправдано търсене на топлина и охлаждане.
(26)
Държавите-членки прилагат на национално ниво различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия, включително инвестиционна помощ, освобождаване от или намаляване на данъци, зелени сертификати и схеми за пряка подкрепа на цените. Едно важно средство за постигане целите на настоящата директива е да се гарантира правилното функциониране на тези механизми докато започне да действа хармонизирана рамка на Общността, за да се поддържа доверието на инвеститорите. Комисията възнамерява да наблюдава положението и да докладва за придобития опит от прилагането на националните схеми за подпомагане.
(27)
За пренасянето и разпределението на електричество от комбинирано производство на енергия се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, тарифите във връзка със закупуването на допълнително електричество, което понякога е необходимо на производителите на комбинирано производство на енергия, трябва да бъдат определени в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии. Особено за агрегати за комбинирано микропроизводство и за комбинирано производство на енергия в малък мащаб, достъпът до системата на мрежата за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия, може да бъде улеснено, при условие че се нотифицира Комисията.
(28)
Най-общо, агрегатите за комбинирано производство на енергия до 400kW, отговарящи на дефинициите по Директива 92/42/ЕО от 21 май 1992 г. относно изискванията за ефективност за нови парни котли с гореща вода, подгрявана с течни или газообразни горива (17), няма вероятност да покрият минималните изисквания за ефективност в нея и поради това следва да бъдат изключени от тази директива.
(29)
Трябва да се вземе предвид специфичната структура на сектора на комбинирано производство на енергия, който включва много малки и средни производители, особено когато се разглеждат административните процедури за получаване на разрешение за изграждане на производствена мощност за комбинирано производство на енергия.
(30)
За целите на настоящата директива да се създаде рамка за насърчаване на комбинираното производство на енергия е важно да се подчертае потребността от стабилна икономическа и административна среда за инвестирането в нови инсталации за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да откликват на тази потребност като предвиждат схеми за насърчаване с период на продължителност от поне четири години и като избягват чести смени в административните процедури и т.н. Държавите-членки следва също да бъдат насърчавани да гарантират, че схемите за обществена подкрепа спазват принципа за постепенно извеждане от употреба.
(31)
Общата ефективност и устойчивост на комбинираното производство на енергия зависи от много фактори, като използваната технология, видовете гориво, кривите на товара, размера на агрегата, а също от качествата на топлоенергията. От практически съображения и въз основа на факта, че произведената топлоенергия за различни цели изисква различни температурни нива на топлоенергията, както и че тези и други разлики влияят върху ефективността на комбинираното производство на енергия, комбинираното производство на енергия може да бъде разделено на класове, като: „промишлено комбинирано производство на енергия“, „отоплително комбинирано производство на енергия“ и „земеделско комбинирано производство на енергия“.
(32)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, предвидени в член 5 от Договора, основните принципи, осигуряващи рамката за насърчаване на комбинираното производство на енергия на вътрешния пазар, следва да се създават на ниво Общност, но подробното прилагане следва да се остави на държавите-членки, така че всяка държава-членка да избере режима, който отговаря най-добре на нейното конкретно положение. Настоящата директива се ограничава до необходимия минимум за постигането на тези цели и не излиза извън рамките на необходимото за това.
(33)
Необходимите мерки за прилагането на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определянето на процедурите за упражняването на изпълнителни правомощия, дадени на Комисията (18),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да увеличи енергийната ефективност и да подобри сигурността на снабдяването посредством създаването на рамка за насърчаване и развитие на високоефективно комбинирано производство на топлинна и електроенергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия и икономии на първична енергия на вътрешния енергиен пазар, като се вземат предвид конкретните национални обстоятелства, особено по отношение климатичните и икономическите условия.
Член 2
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на комбинираното производство на енергия, както е дефинирано в член 3 и технологиите за комбинирано производство на енергия, изброени в приложение I.
Член 3
Дефиниции
По смисъла на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
а)
„комбинирано производство на енергия“ означава комбинираното производство в един процес на термична енергия и електрическа и/или механична енергия;
б)
„полезна топлоенергия“ означава топлоенергия, произведена в процес на комбинирано производство на енергия, за да задоволи икономически оправдано търсене на топлина или охлаждане;
в)
„икономически оправдано търсене“ означава търсенето, което не превишава нуждите от топлина или охлаждане, и което иначе би се задоволило при пазарни условия чрез процес на производство на енергия, различен от комбинирано производство на енергия;
г)
„електричество от комбинирано производство на енергия“ означава електричество, произведено в процес, свързан с производството на полезна топлоенергия и изчислено в съответствие с методологията, изложена в приложение II;
д)
„резервно електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато процесът на комбинирано производство на енергия е прекъснат, включително периоди за поддръжка или при повреда;
е)
„допълващо електричество“ означава електричеството, доставяно посредством електрическата мрежа, когато търсенето на електричество превишава произведеното количество електричество от процеса на комбинирано производство на енергия;
ж)
„обща ефективност“ означава годишният сбор на произведеното електричество и механична енергия и произведеното количество полезна топлоенергия, разделен на използваното количество гориво за произведената топлоенергия, в процес на комбинирано производство на енергия, както и брутното производство на електричество и механична енергия;
з)
„ефективност“ означава ефективност, изчислена на базата на „нетни калорични стойности“ на горивата (наричани също „по-ниски калорични стойности“);
и)
„високоефективно комбинирано производство на енергия“ означава комбинирано производство на енергия, отговарящо на критериите на приложение III;
й)
„референтна стойност на ефективност за самостоятелно производство“ означава ефективност на алтернативните самостоятелни производства на топлинна енергия и електричество, които процесът на комбинирано производство на енергия има за цел да замести;
к)
„съотношение електроенергия/топлоенергия“ означава съотношението между електричеството от комбинирано производство на енергия и полезната топлоенергия, когато се работи при режим на пълно комбинирано производство на енергия, като се използват експлоатационните данни на конкретния агрегат;
л)
„агрегат за комбинирано производство на енергия“ означава агрегат, който може да работи в режим на комбинирано производство на енергия;
м)
„агрегат за комбинирано микропроизводство на енергия“ означава агрегат за комбинирано производство на енергия с максимална мощност под 50 kWе;
н)
„комбинирано производство на енергия в малък мащаб“ означава агрегати за комбинирано производство на енергия с инсталирана мощност под 1 MWe;
о)
„продукция от комбинирано производство на енергия“ означава сборът от електричество и механична енергия и полезна топлоенергия от комбинирано производство на енергия.
В допълнение се прилагат съответните дефиниции от Директива 2003/54/ЕО и от Директива 2001/77/ЕО.
Член 4
Критерии за ефективност на комбинирано производство на енергия
1. С цел определяне ефективността на комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение III, Комисията, в съответствие с цитираните в член 14, параграф 2 процедури, не по-късно от 21 февруари 2006 г., определя хармонизирани референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия. Тези хармонизирани референтни стойности за ефективност представляват матрица от стойности, диференцирани според съответни фактори, включващи година на производство и видове гориво, и трябва да се основават на добре документиран анализ, отчитащ, inter alia, данните от експлоатационната употреба при реалистични условия, трансграничния обмен на електричество, комбинацията от горива и климатичните условия, както и прилаганите технологии за комбинирано производство на енергия в съответствие с принципите на приложение III.
2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 Комисията преразглежда хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, за пръв път на 21 февруари 2011 г., и след това на всеки четири години, за да отчете технологичното развитие и промени в разпределението на енергийните източници.
3. Държавите-членки, изпълняващи настоящата директива преди определянето от Комисията на хармонизираните референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, посочени в параграф 1, приемат свои национални референтни стойности на ефективност за отделно производство на електричество и топлоенергия, които да се използват за изчисляването на икономиите на първична енергия от комбинирано производство на енергия в съответствие с методологията, предвидена в приложение III.
Член 5
Гаранция за произход за електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия
1. На базата на хармонизираните референтни стойности за ефективност на отделно производство на електричество и топлоенергия, цитирани в член 4, параграф 1, държавите-членки, не по-късно от шест месеца след приемането на тези стойности, осигуряват произходът на електричеството, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия да може да се гарантира в съответствие с обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, определени от всяка държава-членка. Те осигуряват тази гаранция за произход на електричеството да позволява на производителите да демонстрират, че електричеството, което продават е произведено от високоефективно комбинирано производство на енергия и същата дa се издава за тази цел в отговор на искане от производителя.
2. Държавите-членки могат да определят един или повече компетентни органи, независими от дейностите по производство и разпределение, които да надзирават издаването на гаранциите за произход, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки или компетентните органи определят подходящите механизми за осигуряване гаранциите за произход да бъдат както точни, така и надеждни, и в доклада, цитиран в член 10, параграф 1 определят предприетите мерки за осигуряване надеждността на системата на гаранции.
4. Схемите за гарантиране на произхода сами по себе си не предполагат право за облагодетелствуване от националният механизъм за насърчаване.
5. Гаранцията за произход:
-
определя по-ниската топлинна стойност на горивния източник, от който е произведено електричеството, определя употребата на топлоенергията, произведена заедно с електричеството и накрая определя датата и мястото на производство,
-
определя количеството на електричество от високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с приложение II, обхванато от гаранцията,
-
определя икономиите на първична енергия, изчислени в съответствие с приложение III на базата на хармонизираните референтни стойности на ефективност, определени от Комисията, както е упоменато в член 4, параграф 1.
Държавите-членки могат да включат допълнителна информация в гаранциите за произход.
6. Такива гаранции за произход, издадени в съответствие с параграф 1, следва взаимно да се признават от държавите-членки, изключително като доказателство за елементите, посочени в параграф 5. Всякакви откази за признаване на гаранция за произход като такова доказателство, по-специално поради причини, свързани с предотвратяването на измами, трябва да се основава на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
В случай на отказ от признаване на гаранция за произход, Комисията може да застави отказалата страна да я признае, по-специално по отношение на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, на които се основава такова признаване.
Член 6
Национални потенциали за високоефективно комбинирано производство на енергия
1. Държавите-членки изготвят анализ на националния потенциал за прилагането на високоефективно комбинирано производство на енергия, включително високоефективно комбинирано микропроизводство на енергия.
2. Анализът:
-
се основава на добре документирани научни данни и отговаря на критериите, изброени в приложение IV,
-
идентифицира целия потенциал за търсене на полезно отопление и охлаждане, подходящо за прилагане на високоефективно комбинирано производство на енергия, както и наличността на горива и други енергийни ресурси, които да се използват при комбинираното производство на енергия,
-
включва отделен анализ на препятствията, които могат да спрат реализирането на националния потенциал за високоефективно комбинирано производство на енергия. В частност, този анализ разглежда препятствията във връзка с цените и разходите за и с достъпа до горивата, препятствията във връзка с проблеми на системата на преносната мрежа, препятствията във връзка с административни процедури, както и препятствията, свързани с липсата на интернационализиране на външните разходи в цените на енергията.
3. Държавите-членки, за първи път не по-късно от 21 февруари 2007 г., а след това на всеки четири години, след искане от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, оценяват напредъка в посока на повишаване дела на високоефективното комбинирано производство на енергия.
Член 7
Схеми на насърчаване
1. Държавите-членки осигуряват насърчаването на комбинираното производство на енергия - съществуващи и бъдещи агрегати - да се основава на търсенето на полезна топлоенергия и на икономиите на първична енергия в светлината на съществуващите възможности за намаляване на търсенето на енергия посредством други икономически приемливи или екологично изгодни мерки, като други мерки за енергийна ефективност.
2. Без да се засягат членове 87 и 88 от Договора, Комисията оценява прилагането на механизмите за насърчаване, използвани от държавите-членки, според които производителят на комбинирано производство на енергия, на базата на подзаконови разпоредби на публичните власти, получава пряка или косвена подкрепа, което би могло да има ефекта на ограничаване на търговията.
Комисията преценява дали тези механизми допринасят за постигането на целите, предвидени в членове 6 и 174, параграф 1 от Договора
3. В доклада, посочен в член 11, Комисията представя добре документиран анализ на придобития опит по прилагането и едновременното съществяване на различните механизми на насърчаване, посочени в параграф 2 от настоящия член. Докладът оценява успеха, включително икономическата ефективност на системата за подпомагане при стимулиране използването на високоефективно комбинирано производство на енергия в съответствие с националните потенциали, цитирани в член 6. Докладът разглежда още до каква степен схемите за подпомагане са допринесли за създаването на стабилни условия за инвестиции в комбинираното производство на енергия.
Член 8
Въпроси във връзка със системата на електропреносната мрежа и тарифите
1. За целите на осигуряването на предаването и разпределението на електричеството, произведено в следствие на високоефективно комбинирано производство на енергия, се прилагат разпоредбите на член 7, параграфи 1, 2 и 5 от Директива 2001/77/ЕО, както и съответните разпоредби на Директива 2003/54/ЕО.
2. Докато производителят на комбинирано производство на енергия е клиент с необходимите качества съгласно националното законодателство по смисъла на член 21, параграф 1 от Директива 2003/54/ЕО, държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да осигурят тарифите за закупуването на резервно или допълващо електричество, да бъдат определени на базата на публикувани тарифи и условия.
3. При условие, че нотифицират Комисията, държавите-членки могат да улесняват достъпа до системата на преносната мрежа за електричество, произведено чрез високоефективно комбинирано производство на енергия от малки агрегати за комбинирано производство на енергия и от агрегати за комбинирано микропроизводство на енергия.
Член 9
Административни процедури
1. Държавите-членки или компетентните органи, определени от държавите-членки оценяват съществуващата законодателна и регулаторна рамка по отношение на процедурите за разрешаване или другите процедури, изложени в член 6 от Директива 2003/54/ЕО, които са приложими за агрегатите за високоефективното комбинирано производство на енергия.
Тази оценка се извършва с оглед на:
а)
насърчаването проектът на агрегата за комбинирано производство на енергия да съответства на икономически оправданото търсене на произведена полезна топлоенергия и да избягва производството на повече топлина от полезната топлоенергия;
б)
редуцирането на регулаторните и нерегулаторните пречки пред увеличаването на комбинираното производство на енергия;
в)
опростяването и ускоряването на процедурите на съответното административно ниво; и
г)
осигуряване правилата да са обективни, прозрачни и недискриминационни, както и пълното отчитане на особеностите на различните технологии за комбинирано производство на енергия.
2. Когато това е подходящо в контекста на националното законодателство, държавите-членки предоставят указание за постигнатия етап конкретно в:
а)
координацията между различните административни органи по отношение на крайните срокове, приемането и обработването на молбите за разрешение;
б)
изготвянето на възможни насоки за посочените в параграф 1 дейности и осъществимостта на процедура за планиране по бърза пътека за производителите на комбинирано производство на енергия; и
в)
определянето на властите, които да действат като арбитър в споровете между службите, които са упълномощени да издават разрешителни и кандидатстващите за разрешителни.
Член 10
Докладване от страна на държавите-членки
1. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. държавите-членки публикуват доклад с резултатите от анализите и оценките, осъществени в съответствие с член 5, параграф 3, член 6, параграф 1, член 9, параграфи 1 и 2.
2. Не по-късно от 21 февруари 2006 г. и след това на всеки четири години, след поискване от Комисията поне шест месеца преди крайната дата, държавите-членки публикуват доклад с резултата от оценката, посочена в член 6, параграф 3.
3. За първи път преди края на 2004 г., за данните за 2003 г. и след това ежегодно, държавите-членки внасят в Комисията статистически данни за националното производство на електричество и топлоенергия от комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение II.
Те внасят също годишни статистически данни за капацитетите и използваните горива за комбинирано производство на енергия. Държавите-членки могат също да внасят статистически данни за икономиите на първична енергия, постигнати чрез прилагането на комбинирано производство на енергия, в съответствие с методологията, показана в приложение III.
Член 11
Докладване от страна на Комисията
1. На базата на внесените доклади в съответствие с член 10, Комисията разглежда прилагането на настоящата директива, и не по-късно от 21 февруари 2008 г. и след това на всеки четири години, внася в Европейския парламент доклад за напредъка по прилагането на настоящата директива.
Докладът в частност:
а)
разглежда напредъка по реализирането на националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6;
б)
оценява степента на въвеждане, на базата на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии с отчитане предимствата на комбинирано производство на енергия, на правила и процедури, определящи рамковите условия за комбинирано производство на енергия на вътрешния енергиен пазар;
в)
оценява придобития опит от прилагането и едновременното съществуване на различни механизми за насърчаване на комбинираното производство на енергия;
г)
преразглежда референтните стойности за ефективност при отделното производство на базата на актуалните технологии.
Ако е уместно, Комисията внася заедно с доклада и допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета.
2. При оценяването на напредъка, цитиран в параграф 1, буква а), Комисията отчита до каква степен националните възможности за високоефективно комбинирано производство на енергия, посочени в член 6, са били или се предвижда да бъдат реализирани, отчитайки за всяка държава-членка мерките, условията, включително климатичните условия, и въздействията на вътрешния енергиен пазар и последиците от други инициативи на Общността като Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 13 октомври 2003 г. относно определянето на схема за търгуване с отпуснати суми за емисия на парникови газове в рамките на Общността, и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (19).
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-специално създаването на план за действие за развитието на високоефективно комбинирано производство на енергия в Общността.
3. При оценяването на обхвата на по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисляване, както се посочва в член 4, параграф 1, Комисията отчита въздействието от едновременното съществуване на изчисляванията, посочени в член 12, приложения II и III върху вътрешния енергиен пазар, като взема предвид също натрупания опит от националните механизми за насърчаване.
Ако е уместно, Комисията внася допълнителни предложения на Европейския парламент и на Съвета, целящи по-нататъшното хармонизиране на методите за изчисление.
Член 12
Алтернативни методи на изчисление
1. До края на 2010 г. и съгласно предварително одобрение от Комисията, държавите-членки могат да ползват други методи, различни от предвидените в приложение II, буква б), за изваждането от докладваните цифри на евентуално електричество, непроизведено в процес на комбинирано производство на енергия. Все пак, за целите, посочени в член 5, параграф 1 и в член 10, параграф 3, количеството на електричеството от комбинирано производство на енергия се определя в съответствие с приложение II.
2. Държавите-членки могат да изчисляват икономиите на първична енергия от производството на топлоенергия и електричество и механична енергия съгласно приложение III, буква в), без да използват приложение II, за да изключват непроизведената чрез комбинирано производство на енергия част от топлоенергията и електричеството от същия процес. Такова производство може да се разглежда като високоефективно комбинирано производство на енергия, при условие че то удовлетворява критериите за ефективност в приложение III, буква a) и, за агрегати за комбинирано производство на енергия с електрически капацитет над 25 MW, общата ефективност е над 70 %. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
3. До края на 2010 г. държавите-членки могат, използвайки алтернативни методологии, да определят едно комбинирано производство на енергия като високоефективно без да удостоверяват, че продукцията от комбинираното производство на енергия отговаря на критериите в приложение III, буква a), ако на национално ниво е доказано, че продукцията от комбинираното производство на енергия, определено по такава алтернативна методология за изчисляване като цяло отговаря на критериите в приложение III, буква a). Ако за такава продукция се издава гаранция за произход, посочената в гаранцията ефективност на продукцията на комбинирано производство на енергия не превишава праговите стойности на критериите в приложение III, буква a), освен ако изчисленията съгласно приложение III не покажат друго. Въпреки това, спецификацията на количеството енергия от комбинирано производство на енергия, произведено при такова производство, се определя в съответствие с приложение II за издаването на гаранция за произход и за статистически цели.
Член 13
Преразглеждане
1. Праговите стойности, използвани за изчисляването на електричеството от комбинирано производство на енергия, цитирано в приложение II, буква a) се привеждат в съответствие с техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
2. Праговите стойности, използвани за изчисляването на ефективността на комбинираното производство на енергия и икономиите на първична енергия, цитирано в приложение III, буква a) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
3. Насоките за определянето на съотношението електроенергия/топлоенергия, цитирано в приложение II, буква г) се адаптират към техническия напредък в съответствие с процедурата, цитирана в член 14, параграф 2.
Член 14
Процедури на Комитета
1. Комисията се подпомага от Комитет.
2. Когато се правят позовавания на настоящият параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО във връзка с член 8 от него.
Предвиденият период в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се фиксира на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 21 февруари 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат такива мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на публикуване се определят от държавите-членки.
Член 16
Изменение на Директива 92/42/ЕИО
Към член 3, параграф 1 от Директива 92/42/ЕИО се добавя следното тире:
„-
агрегати за комбинирано производство на енергия, определени в Директива 2004/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно насърчаването на комбинираното производство на енергия, основаващо се на търсенето на полезна топлоенергия на вътрешния енергиен пазар (20).
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 11 февруари 2004 година.
Directive 2004/8/CE du Parlement européen et du Conseil
du 11 février 2004
concernant la promotion de la cogénération sur la base de la demande de chaleur utile dans le marché intérieur de l'énergie et modifiant la directive 92/42/CEE
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 175, paragraphe 1,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social européen(2),
vu l'avis du Comité des régions(3),
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité(4),
considérant ce qui suit:
(1) Le potentiel de cogénération en vue d'économiser l'énergie est actuellement sous-utilisé dans la Communauté. La promotion de la cogénération à haut rendement sur la base de la demande de chaleur utile constitue une priorité communautaire, étant donné les bénéfices potentiels de la cogénération en termes d'économies d'énergie primaire, de prévention de pertes de réseaux et de réduction des émissions, en particulier de gaz à effet de serre. En outre, l'utilisation efficace de l'énergie par la cogénération peut également contribuer de manière positive à la sécurité d'approvisionnement énergétique et à la position concurrentielle de l'Union européenne et de ses États membres. Il est donc nécessaire de prendre des mesures afin que ce potentiel soit mieux exploité dans le cadre du marché intérieur de l'énergie.
(2) La directive 2003/54/CE du Parlement européen et du Conseil(5) établit des règles communes pour la production, la transmission, la distribution et la fourniture d'électricité dans le marché intérieur de l'électricité. Dans ce contexte, le développement de la cogénération contribue à renforcer la concurrence, et ce également pour les nouveaux acteurs économiques.
(3) Le livre vert sur la sécurité de l'approvisionnement énergétique souligne que l'Union européenne est extrêmement dépendante de ses approvisionnements énergétiques externes, qui représentent actuellement 50 % de ces besoins, et devraient en couvrir 70 % d'ici à 2030 si les tendances actuelles se maintiennent. La dépendance envers les importations et les taux d'importation croissants augmentent les risques d'interruption ou de difficultés d'approvisionnement. Cependant, la sécurité d'approvisionnement ne devrait pas être conçue comme se ramenant à réduire la dépendance envers les importations et à accroître la production nationale. La sécurité d'approvisionnement passe par un large éventail d'initiatives politiques visant notamment la diversification des sources et des technologies et l'amélioration des relations internationales. Le livre vert souligne, en outre, que la sécurité d'approvisionnement énergétique est essentielle pour le développement durable. Le livre vert conclut que l'adoption de nouvelles mesures visant à réduire la demande énergétique est essentielle non seulement afin de réduire la dépendance envers les importations, mais aussi afin de limiter les émissions de gaz à effet de serre. Dans sa résolution du 15 novembre 2001 sur le livre vert(6), le Parlement européen demande des mesures d'incitation en faveur du passage à l'utilisation d'installations de production d'énergie efficaces, incluant la production combinée de chaleur et d'électricité.
(4) La communication de la Commission intitulée "Développement durable en Europe pour un monde meilleur: stratégie de l'Union européenne en faveur du développement durable", présentée lors du Conseil européen de Göteborg les 15 et 16 juin 2001 citait le changement climatique parmi les principaux obstacles au développement durable, et soulignait la nécessité d'une utilisation accrue des énergies propres et d'une action claire visant la réduction de la demande énergétique.
(5) L'utilisation accrue de la cogénération, axée sur la réalisation d'économies d'énergie primaire, pourrait constituer un des éléments du paquet de mesures nécessaires pour respecter le protocole de Kyoto annexé à la convention-cadre des Nations unies sur le changement climatique, ainsi que d'éventuels trains de mesures liées à des engagements supplémentaires. La Commission, dans sa communication sur la mise en oeuvre de la première phase du programme européen sur le changement climatique, indique la promotion de la cogénération parmi les mesures nécessaires pour réduire les émissions de gaz à effet de serre du secteur de l'énergie, et annonce son intention de présenter en 2002 une proposition de directive concernant la promotion de la cogénération.
(6) Dans sa résolution du 25 septembre 2002 sur la communication de la Commission sur la mise en oeuvre de la première étape du programme européen sur le changement climatique(7), le Parlement européen se félicite de l'idée de présenter une proposition visant à renforcer les mesures communautaires pour promouvoir la production combinée de chaleur et d'électricité et demande l'adoption rapide d'une directive sur la promotion de la production combinée de chaleur et d'électricité.
(7) L'importance de la cogénération a également été reconnue par la résolution du Conseil du 18 décembre 1997(8) et par la résolution du Parlement européen du 15 mai 1998(9) sur la stratégie communautaire pour promouvoir la production combinée de chaleur et d'électricité.
(8) Le Conseil, dans ses conclusions du 30 mai et du 5 décembre 2000, a approuvé le plan d'action de la Commission sur l'efficacité énergétique et a inscrit la promotion de la cogénération parmi les priorités à court terme. Le Parlement européen, dans sa résolution du 14 mars 2001 relative au plan d'action sur l'efficacité énergétique(10), a invité la Commission à soumettre des propositions établissant des règles communes pour la promotion de la cogénération, lorsque cela se justifie du point de vue environnemental.
(9) La directive 96/61/CE du Conseil du 24 septembre 1996 relative à la prévention et à la réduction intégrées de la pollution(11), la directive 2001/80/CE du Parlement européen et du Conseil du 23 octobre 2001 relative à la limitation des émissions de certains polluants dans l'atmosphère en provenance des grandes installations de combustion(12) et la directive 2000/76/CE du Parlement européen et du Conseil du 4 décembre 2000 sur l'incinération des déchets(13) soulignent la nécessité d'évaluer les potentiels de cogénération dans de nouvelles installations.
(10) Dans la directive 2002/91/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 2002 sur la performance énergétique des bâtiments(14), il est fait obligation aux États membres de veiller à ce que, pour les bâtiments neufs d'une superficie utile totale supérieure à 1000 m2, d'autres systèmes fassent l'objet d'une étude de faisabilité technique, environnementale et économique, comme la production combinée de chaleur et d'électricité, et qu'il en soit tenu compte avant le début de la construction.
(11) La cogénération à haut rendement est définie dans la présente directive par les économies d'énergie obtenues avec la production combinée de chaleur et d'électricité, par rapport à une production séparée. Des économies supérieures à 10 % constituent le seuil d'entrée dans la catégorie de la "cogénération à haut rendement". Afin de maximiser les économies d'énergie et d'éviter qu'elles ne soient perdues, il faut prêter la plus grande attention aux conditions de fonctionnement des unités de cogénération.
(12) Dans le contexte de l'évaluation des économies d'énergie primaire, il importe de prendre en considération la situation des États membres dans lesquels la consommation d'électricité est, pour l'essentiel, couverte par les importations.
(13) Il importe, pour des raisons de transparence, d'adopter une définition de base harmonisée de la cogénération. Lorsque des installations de cogénération sont équipées pour la production séparée d'électricité ou de chaleur, cette production ne devrait pas être considérée comme une cogénération pour l'octroi d'une garantie d'origine et à des fins statistiques.
(14) Afin de garantir que la promotion de la cogénération dans le cadre de la présente directive soit basée sur la demande de chaleur utile et des économies d'énergie primaire, il est nécessaire de fixer des critères pour la détermination et l'évaluation de l'efficacité énergétique de la production par cogénération relevant de la définition de base.
(15) L'objectif général de la présente directive devrait être d'établir une méthode de calcul harmonisée de l'électricité issue de la cogénération et les orientations nécessaires pour sa mise en oeuvre, compte tenu de méthodologies telles que celles en cours d'élaboration par les organismes européens de normalisation. Cette méthode devrait être adaptable afin de tenir compte des progrès techniques. L'application des calculs prévus aux annexes II et III aux unités de microcogénération pourrait reposer, conformément au principe de proportionnalité, sur des valeurs obtenues par des essais de type certifiés par un organisme compétent et indépendant.
(16) Les définitions de la cogénération et de la cogénération à haut rendement utilisées dans la présente directive ne préjugent pas de l'utilisation de définitions différentes dans la législation nationale, à des fins autres que celles fixées dans la présente directive. Il est approprié de reprendre également les définitions pertinentes utilisées dans la directive 2003/54/CE et dans la directive 2001/77/CE du Parlement européen et du Conseil du 27 septembre 2001 relative à la promotion de l'électricité produite à partir de sources d'énergie renouvelables sur le marché intérieur de l'électricité(15).
(17) La mesure de la production de chaleur utile au point de production de la centrale de cogénération fait ressortir la nécessité de garantir que les avantages de la chaleur utile issue de la cogénération ne disparaissent pas dans des déperditions importantes de chaleur dans les réseaux de distribution.
(18) Le rapport électricité/chaleur est une caractéristique technique qu'il est nécessaire de définir afin de calculer la quantité d'électricité issue de la cogénération.
(19) Aux fins de la présente directive, la définition des "unités de cogénération" peut également inclure des équipements qui peuvent produire uniquement de l'énergie électrique ou uniquement de l'énergie thermique, tels que les chambres de combustion auxiliaires et les chambres de postcombustion. La production de ces équipements ne devrait pas être considérée comme de la cogénération pour la délivrance d'une garantie d'origine et à des fins statistiques.
(20) La définition de "la petite cogénération" comprend, entre autres, la microcogénération et les unités de cogénération fonctionnant en réseau distribué telles que les unités de cogénération approvisionnant des régions isolées ou subvenant à des besoins commerciaux, industriels ou domestiques limités.
(21) Afin d'accroître la transparence pour le choix du consommateur entre l'électricité provenant de la cogénération et l'électricité issue d'autres techniques, il est nécessaire de faire en sorte que l'origine de la cogénération à haut rendement puisse être garantie sur la base de valeurs harmonisées de rendement de référence. Le système de la garantie d'origine n'implique pas en soi le droit de bénéficier des mécanismes d'aide nationaux.
(22) Il importe que toutes les formes d'électricité produite par cogénération à haut rendement puissent être couvertes par des garanties d'origine. Il importe de distinguer clairement les garanties d'origine des certificats échangeables.
(23) Afin d'assurer une pénétration accrue du marché par la cogénération à moyen terme, il est approprié que tous les États membres adoptent et publient un rapport analysant le potentiel national de cogénération à haut rendement, et comportant également une étude séparée des entraves à la cogénération ainsi que des mesures prises pour assurer la fiabilité du système de garantie.
(24) L'aide publique devrait être compatible avec les dispositions de l'encadrement communautaire des aides d'État pour la protection de l'environnement(16), y compris en ce qui concerne le non-cumul des aides. Ces dispositions autorisent actuellement certains types d'aide publique, s'il peut être démontré que les mesures de soutien sont bénéfiques en termes de protection de l'environnement du fait que le rendement est particulièrement élevé, car alors les mesures permettront de réduire la consommation d'énergie, ou bien parce que le processus de production sera moins nuisible à l'environnement. Ces aides seront parfois nécessaires pour exploiter davantage le potentiel de cogénération, en particulier en tenant compte de la nécessité d'internaliser les coûts externes.
(25) Les régimes d'aide publique pour la promotion de la cogénération devraient se concentrer principalement sur la cogénération fondée sur une demande de chaleur et de froid économiquement justifiable.
(26) Les États membres mettent en oeuvre différents mécanismes de soutien de la cogénération au niveau national, notamment des aides à l'investissement, des exonérations ou des réductions fiscales, des certificats verts et des régimes de soutien direct des prix. Un moyen important pour atteindre l'objectif de la présente directive est de garantir le bon fonctionnement de ces mécanismes, jusqu'à ce qu'un cadre communautaire harmonisé soit mis en oeuvre, de façon à conserver la confiance des investisseurs. La Commission a l'intention de surveiller la situation et de faire rapport sur l'expérience acquise dans l'application des régimes nationaux d'aide.
(27) Pour la transmission et la distribution d'électricité issue de la cogénération à haut rendement, les dispositions de l'article 7, paragraphes 1, 2 et 5, de la directive 2001/77/CE ainsi que les dispositions pertinentes de la directive 2003/54/CE devraient s'appliquer. Jusqu'à ce que le cogénérateur soit, aux termes de la législation nationale, un client éligible au sens de l'article 21, paragraphe 1, de la directive 2003/54/CE, les prix d'achat de l'électricité d'appoint dont ont parfois besoin les cogénérateurs devraient être fixés selon des critères objectifs, transparents et non discriminatoires. Dans le cas des petites unités de cogénération et des unités de microcogénération en particulier, l'accès au réseau de l'électricité produite par cogénération à haut rendement peut être facilité, sous réserve d'une notification à la Commission.
(28) D'une manière générale, les unités de cogénération jusqu'à 400 kW relevant des définitions de la directive 92/42/CEE du Conseil du 21 mai 1992 concernant les exigences de rendement pour les nouvelles chaudières à eau chaude alimentées en combustibles liquides ou gazeux(17) ne paraissent guère en mesure de répondre aux exigences minimales de rendement de ladite directive et devraient, par conséquent, en être exclues.
(29) La structure spécifique du secteur de la cogénération, qui comporte de nombreux petits et moyens producteurs, devrait être prise en compte, en particulier lors du réexamen des procédures administratives pour l'obtention d'un permis de construire pour une installation de cogénération.
(30) En relation avec l'objectif de la présente directive consistant à créer un cadre pour la promotion de la cogénération, il importe de souligner la nécessité d'un environnement économique et administratif stable pour les investissements dans de nouvelles installations de cogénération. Les États membres devraient être encouragés à y pourvoir en concevant des régimes d'aide pour une durée d'au moins quatre ans, et en évitant de modifier trop souvent les procédures administratives et autres. Ils devraient, en outre, être encouragés à veiller à ce que les régimes d'aide publique respectent le principe de leur suppression progressive.
(31) L'efficacité et la viabilité globales de la cogénération sont fonction de nombreux facteurs tels que la technologie utilisée, les types de combustible, les courbes de charge, la taille de l'unité ainsi que les caractéristiques de la chaleur. Pour des raisons pratiques et compte tenu du fait que différentes températures sont requises pour la chaleur produite en fonction des utilisations, et que le rendement de la cogénération varie selon cette température et selon d'autres facteurs, on pourrait distinguer les types de cogénération tels que "cogénération industrielle", "cogénération de chauffage" et "cogénération agricole".
(32) Conformément aux principes de subsidiarité et de proportionnalité fixés à l'article 5 du traité, il convient d'établir au niveau communautaire les principes généraux constituant un cadre pour la promotion de la cogénération sur le marché intérieur de l'énergie, mais de laisser aux États membres le choix des modalités de mise en oeuvre, ce qui permet à chaque État membre de choisir le régime qui convient le mieux à sa situation particulière. La présente directive se limite au minimum requis pour atteindre ces objectifs, sans aller au-delà de ce qui est nécessaire à cet effet.
(33) Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre de la présente directive en conformité avec la décision 1999/468/CE du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(18),
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Objet
L'objet de la présente directive est d'accroître l'efficacité énergétique et d'améliorer la sécurité d'approvisionnement en créant un cadre pour la promotion et le développement de la cogénération à haut rendement de chaleur et d'électricité fondée sur la demande de chaleur utile et d'économies d'énergie primaire dans le marché intérieur de l'énergie, compte tenu des particularités nationales, notamment en ce qui concerne les conditions climatiques et économiques.
Article 2
Champ d'application
La présente directive s'applique à la cogénération telle que définie à l'article 3 et aux technologies de cogénération énumérées à l'annexe I.
Article 3
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
a) "cogénération", la production simultanée, dans un seul processus, d'énergie thermique et électrique et/ou mécanique;
b) "chaleur utile", la chaleur produite dans un processus de cogénération en vue de satisfaire une demande économiquement justifiable de production de chaleur ou de froid;
c) "demande économiquement justifiable", la demande qui ne dépasse pas les besoins en chaleur ou en froid et qui, autrement, serait satisfaite aux conditions du marché par des processus de production d'énergie autres que la cogénération;
d) "électricité issue de la cogénération", l'électricité produite dans le cadre d'un processus lié à la production de chaleur utile et calculée conformément à la méthode indiquée à l'annexe II;
e) "électricité de secours", l'électricité fournie par l'intermédiaire du réseau électrique dans les cas où le processus de cogénération est perturbé, y compris les périodes de maintenance, ou hors d'usage;
f) "électricité d'appoint", l'électricité fournie par l'intermédiaire du réseau électrique dans les cas où la demande d'électricité est supérieure à la production électrique du processus de cogénération;
g) "rendement global", la somme annuelle de la production d'électricité et d'énergie mécanique et de la production de chaleur utile divisée par la consommation de combustible aux fins de la production de chaleur dans un processus de cogénération et de la production brute d'électricité et d'énergie mécanique;
h) "rendement", le rendement calculé sur la base du "pouvoir calorifique net" des combustibles (également dénommé "pouvoir calorifique inférieur");
i) "cogénération à haut rendement", la cogénération satisfaisant aux critères décrits à l'annexe III;
j) "valeur de rendement de référence pour la production séparée", le rendement des productions séparées de chaleur et d'électricité que le processus de cogénération est destiné à remplacer;
k) "rapport électricité/chaleur", le rapport entre l'électricité issue de la cogénération et la chaleur utile lors d'un fonctionnement uniquement en mode de cogénération utilisant des données opérationnelles d'une unité spécifique;
l) "unité de cogénération", une unité pouvant fonctionner en mode de cogénération;
m) "unité de microcogénération", une unité de cogénération d'une capacité maximale inférieure à 50 kWe;
n) "petite cogénération", la production assurée par des unités de cogénération d'une puissance installée inférieure à 1 MWe;
o) "production par cogénération", la somme de l'électricité et de l'énergie mécanique et de la chaleur utile issues de la cogénération.
Les définitions des directives 2003/54/CE et 2001/77/CE s'appliquent également.
Article 4
Critères de rendement de la cogénération
1. Aux fins de déterminer le rendement de la cogénération conformément à l'annexe III, la Commission définit, conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2, et au plus tard le 21 février 2006, des valeurs harmonisées de rendement de référence pour la production séparée d'électricité et de chaleur. Ces valeurs consistent en une grille de valeurs différenciées selon les facteurs considérés, y compris l'année de construction et les types de combustible, et doivent être fondées sur une analyse bien documentée tenant compte notamment des données résultant d'un fonctionnement opérationnel dans des conditions réalistes, des échanges transfrontaliers d'électricité, de la combinaison de combustibles et des conditions climatiques ainsi que des technologies appliquées de cogénération, conformément aux principes énoncés à l'annexe III.
2. Conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2, la Commission réexamine les valeurs harmonisées de rendement de référence pour la production séparée d'électricité et de chaleur visées au paragraphe 1, pour la première fois le 21 février 2011 et par la suite tous les quatre ans, afin de tenir compte des progrès technologiques et de l'évolution de la distribution des sources d'énergie.
3. Les États membres qui mettent en oeuvre la présente directive avant que la Commission définisse les valeurs harmonisées de rendement de référence pour la production séparée d'électricité et de chaleur visées au paragraphe 1 devraient adopter, jusqu'à la date visée au paragraphe 1, des valeurs nationales de rendement de référence pour la production séparée de chaleur et d'électricité qui seront utilisées pour le calcul des économies d'énergie primaire réalisées avec la production par cogénération, conformément à la méthode établie à l'annexe III.
Article 5
Garantie d'origine de l'électricité issue de la cogénération à haut rendement
1. Sur la base des valeurs harmonisées de rendement de référence visées à l'article 4, paragraphe 1, les États membres, au plus tard six mois après l'adoption de ces valeurs, veillent à ce que l'origine de l'électricité issue de la cogénération à haut rendement puisse être garantie selon des critères objectifs, transparents et non discriminatoires fixés par chaque État membre. Ils veillent à ce que cette garantie d'origine de l'électricité permette aux producteurs d'apporter la preuve que l'électricité qu'ils vendent est bien issue de la cogénération à haut rendement, et qu'elle est fournie à cet effet à la demande du producteur.
2. Les États membres peuvent désigner un ou plusieurs organismes compétents, indépendants des activités de production et de distribution, chargés de superviser les questions liées à la garantie d'origine visée au paragraphe 1.
3. Les États membres ou les organismes compétents mettent en place des mécanismes appropriés afin que la garantie d'origine soit correcte et fiable, et mettent en lumière, dans le rapport visé à l'article 10, paragraphe 1, les mesures prises pour assurer la fiabilité du système de garantie.
4. Les régimes prévus pour la garantie d'origine n'entraînent pas par nature le droit de bénéficier des mécanismes de soutien nationaux.
5. La garantie d'origine:
- spécifie le pouvoir calorifique inférieur du combustible à partir duquel l'électricité est produite, l'utilisation de la chaleur produite conjointement à l'électricité, et enfin les dates et lieux de la production,
- spécifie la quantité d'électricité issue de la cogénération à haut rendement, conformément à l'annexe II, couverte par la garantie,
- précise les économies d'énergie primaire calculées conformément à l'annexe III sur la base des valeurs harmonisées de rendement de référence définies par la Commission conformément à l'article 4, paragraphe 1.
Les États membres peuvent inclure des informations complémentaires dans la garantie d'origine.
6. De telles garanties d'origine, délivrées conformément au paragraphe 1, devraient être mutuellement reconnues par les États membres, exclusivement comme preuve des éléments visés au paragraphe 5. Tout refus de reconnaître une garantie d'origine comme preuve, en particulier pour des raisons liées à la prévention des fraudes, doit être fondé sur des critères objectifs, transparents et non discriminatoires.
En cas de refus de reconnaître une garantie d'origine, la Commission peut contraindre la partie qui refuse de reconnaître le certificat à reconnaître ce dernier, en particulier eu égard aux critères objectifs, transparents et non discriminatoires sur lesquels est fondée cette reconnaissance.
Article 6
Potentiels nationaux de cogénération à haut rendement
1. Les États membres effectuent une analyse du potentiel national pour l'application de la cogénération à haut rendement, y compris la microcogénération à haut rendement.
2. L'analyse:
- est basée sur des données scientifiques solides et est conforme aux critères énumérés à l'annexe IV,
- recense tous les potentiels pour les demandes de chaleur et de froid utiles, indiqués pour l'application de la cogénération à haut rendement, ainsi que la disponibilité des combustibles et autres ressources énergétiques utilisés dans la cogénération,
- inclut une analyse séparée des obstacles susceptibles d'empêcher la réalisation du potentiel national de cogénération à haut rendement. Cette analyse examine en particulier les obstacles liés aux prix, aux coûts et à l'accès aux combustibles, ceux liés au réseau électrique, aux procédures administratives, et enfin ceux liés à l'absence d'internalisation des coûts externes dans les prix de l'énergie.
3. Pour la première fois au plus tard le 21 février 2007 et par la suite tous les quatre ans, les États membres évaluent, à la demande de la Commission au moins six mois avant l'échéance, les progrès réalisés dans l'accroissement de la part de la cogénération à haut rendement.
Article 7
Régimes de soutien
1. Les États membres veillent à ce que le soutien à la cogénération - unités existantes et futures - soit basé sur la demande de chaleur utile et les économies d'énergie primaire, à la lumière des opportunités qui s'offrent pour la réduction de la demande énergétique dans le cadre d'autres mesures économiquement réalisables ou bénéfiques pour l'environnement, telles que d'autres mesures d'efficacité énergétique.
2. Sans préjudice des articles 87 et 88 du traité, la Commission évalue l'application des mécanismes de soutien mis en oeuvre dans les États membres et permettant à un cogénérateur, conformément à des règlements édictés par les pouvoirs publics, de bénéficier d'une aide directe ou indirecte, et qui pourraient avoir pour effet de restreindre les échanges.
La Commission examine si ces mécanismes contribuent à atteindre les objectifs définis à l'article 6 et à l'article 174, paragraphe 1, du traité.
3. La Commission, dans le rapport visé à l'article 11, présente une analyse bien documentée sur l'expérience acquise dans l'application et la coexistence des différents mécanismes de soutien visés au paragraphe 2 du présent article. Le rapport évalue le succès, notamment la rentabilité, des systèmes de soutien aux fins de la promotion de l'utilisation de la cogénération à haut rendement en conformité avec les potentiels nationaux visés à l'article 6. Le rapport examine également la contribution des régimes de soutien à la création de conditions stables pour les investissements dans la cogénération.
Article 8
Questions liées au réseau électrique et à la tarification
1. Afin d'assurer le transport et la distribution de l'électricité issue de la cogénération à haut rendement, les dispositions de l'article 7, paragraphes 1, 2 et 5, de la directive 2001/77/CE, ainsi que les dispositions pertinentes de la directive 2003/54/CE, s'appliquent.
2. Jusqu'à ce que le cogénérateur soit, aux termes de la législation nationale, un client éligible au sens de l'article 21, paragraphe 1, de la directive 2003/54/CE, les États membres devraient prendre les mesures nécessaires pour que les prix appliqués à l'achat d'électricité de secours ou d'appoint se fondent sur des tarifs et conditions publiés.
3. Sous réserve de notification à la Commission, les États membres peuvent particulièrement faciliter l'accès au réseau de l'électricité produite par cogénération à haut rendement à partir de petites unités de cogénération et d'unités de microcogénération.
Article 9
Procédures administratives
1. Les États membres ou les organismes compétents désignés par les États membres évaluent le cadre législatif et réglementaire existant en ce qui concerne les procédures d'autorisation ou les autres procédures prévues à l'article 6 de la directive 2003/54/CE et qui sont applicables aux unités de cogénération à haut rendement.
Cette évaluation est effectuée en vue:
a) d'encourager la conception d'unités de cogénération répondant à des demandes économiquement justifiables de chaleur utile et d'éviter la production de chaleur excédentaire par rapport à la chaleur utile;
b) de réduire les entraves réglementaires et non réglementaires au développement de la cogénération;
c) de rationaliser et d'accélérer les procédures au niveau administratif approprié, et
d) de veiller à ce que les règles soient objectives, transparentes et non discriminatoires, et de tenir compte des particularités des diverses technologies de cogénération.
2. Les États membres, lorsque cela est approprié dans le contexte de la législation nationale, donnent une indication de l'état d'avancement précisément atteint dans:
a) la coordination entre les différents organismes administratifs en ce qui concerne les délais, la réception et le traitement des demandes d'autorisation;
b) l'élaboration d'orientations éventuelles pour les activités visées au paragraphe 1, et la faisabilité d'une procédure de planification accélérée pour les cogénérateurs, et
c) la désignation d'autorités d'arbitrage pour les litiges entre les autorités responsables de la délivrance des autorisations et les demandeurs d'autorisation.
Article 10
Rapports des États membres
1. Les États membres publient, au plus tard le 21 février 2006, un rapport contenant les résultats de l'analyse et des évaluations réalisées conformément à l'article 5, paragraphe 3, l'article 6, paragraphe 1, et l'article 9, paragraphes 1 et 2.
2. Les États membres publient, au plus tard le 21 février 2007 et par la suite tous les quatre ans, à la demande de la Commission, au moins six mois avant l'échéance, un rapport contenant les résultats de l'évaluation visée à l'article 6, paragraphe 3.
3. Les États membres transmettent à la Commission, pour la première fois avant la fin décembre 2004, les données concernant l'année 2003 et, par la suite, tous les ans, des statistiques relatives à la production nationale d'électricité et de chaleur par cogénération, conformément à la méthode prévue à l'annexe II.
Ils transmettent également tous les ans des statistiques relatives aux capacités de cogénération, et aux combustibles utilisés pour la cogénération. Les États membres peuvent aussi transmettre des statistiques relatives aux économies d'énergie primaire réalisées grâce à la cogénération, suivant la méthode exposée à l'annexe III.
Article 11
Rapports de la Commission
1. Sur la base des rapports soumis en application de l'article 10, la Commission examine l'application de la présente directive et soumet au Parlement européen et au Conseil, au plus tard le 21 février 2008 et par la suite tous les quatre ans, un rapport sur l'état d'avancement de la mise en oeuvre de la présente directive.
Le rapport, en particulier:
a) évalue les progrès accomplis dans la réalisation des potentiels nationaux de cogénération à haut rendement visés à l'article 6;
b) apprécie la mesure dans laquelle les règles et procédures définissant les conditions-cadres pour la cogénération dans le marché intérieur de l'énergie sont établies sur la base de critères objectifs, transparents et non discriminatoires tenant dûment compte des avantages de la cogénération;
c) examine l'expérience acquise dans l'application et la coexistence de différents mécanismes de soutien de la cogénération;
d) réexamine les valeurs de rendement de référence pour la production séparée sur la base des technologies actuelles.
Le cas échéant, la Commission accompagne le rapport de nouvelles propositions adressées au Parlement européen et au Conseil.
2. Lors de l'évaluation des progrès prévue au paragraphe 1, point a), la Commission examine dans quelle mesure les potentiels nationaux de cogénération à haut rendement visés à l'article 6 sont atteints ou devraient l'être compte tenu des mesures de l'État membre, de ses particularités, y compris ses conditions climatiques, et de l'impact du marché intérieur de l'énergie et des conséquences d'autres initiatives communautaires telles que la directive 2003/87/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 octobre 2003 établissant un système d'échange de quotas d'émission de gaz à effet de serre dans la Communauté et modifiant la directive 96/61/CE du Conseil(19).
Le cas échéant, la Commission présente au Parlement européen et au Conseil d'autres propositions visant notamment à l'établissement d'un plan d'action pour le développement d'une cogénération à haut rendement au sein de la Communauté.
3. Lors de l'évaluation des possibilités d'harmonisation plus poussée des méthodes de calcul visée à l'article 4, paragraphe 1, la Commission examine l'impact, sur le marché intérieur de l'énergie, de la coexistence d'autres méthodes de calcul, conformément à l'article 12 et aux annexes II et III, en tenant également compte de l'expérience acquise grâce aux mécanismes de soutien nationaux.
Le cas échéant, la Commission présente au Parlement européen et au Conseil d'autres propositions visant à une harmonisation plus poussée des méthodes de calcul.
Article 12
Autres méthodes de calcul
1. Jusqu'à la fin de 2010 et sous réserve de l'approbation préalable de la Commission, les États membres peuvent utiliser d'autres méthodes que celle prévue à l'annexe II, point b), pour retrancher des chiffres rapportés l'éventuelle production électrique qui ne relève pas d'un processus de cogénération. Toutefois, aux fins visées à l'article 5, paragraphe 1, et à l'article 10, paragraphe 3, la quantité d'électricité issue de la cogénération est déterminée conformément à l'annexe II.
2. Les États membres peuvent calculer les économies d'énergie primaire découlant de la production de chaleur, d'électricité et d'énergie mécanique conformément à l'annexe III, point c), sans qu'il soit fait usage de l'annexe II dans le but d'exclure les volumes de chaleur et d'électricité de ce processus qui ne sont pas issus de la cogénération. Une telle production peut être considérée comme de la cogénération à haut rendement pour autant qu'elle satisfasse aux critères de rendement établis à l'annexe III, point a), et, pour les unités de cogénération dont la capacité électrique est supérieure à 25 MW, que le rendement global soit supérieur à 70 %. Toutefois, la spécification de la quantité d'électricité issue de la cogénération dans le contexte de cette production, pour la délivrance d'une garantie d'origine et à des fins statistiques, est déterminée conformément à l'annexe II.
3. Jusqu'à la fin de 2010, les États membres peuvent déterminer, en suivant une autre méthode, qu'une cogénération est une cogénération à haut rendement sans vérifier que la production par cogénération satisfait aux critères établis à l'annexe III, point a), s'il est prouvé, à l'échelon national, que la production par cogénération identifiée au moyen d'une autre méthode de calcul satisfait, en moyenne, aux critères établis à l'annexe III, point a). Si une garantie d'origine est délivrée pour cette production, le rendement de la production par cogénération spécifiée dans la garantie ne dépasse pas les valeurs seuils prévues par les critères établis à l'annexe III, point a), à moins que les calculs effectués conformément à l'annexe III ne démontrent le contraire. Toutefois, la spécification de la quantité d'électricité issue de la cogénération dans le contexte de cette production, pour la délivrance d'une garantie d'origine et à des fins statistiques, est déterminée conformément à l'annexe II.
Article 13
Réexamen
1. Les valeurs seuils utilisées pour le calcul de l'électricité issue de la cogénération indiquées dans l'annexe II, point a), sont adaptées en fonction des progrès techniques selon la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
2. Les valeurs seuils utilisées pour le calcul du rendement de la production par cogénération et des économies d'énergie primaire indiquées dans l'annexe III, point a), sont adaptées en fonction des progrès techniques selon la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
3. Les orientations pour la détermination du rapport électricité/chaleur visé à l'annexe II, point d), sont adaptées aux progrès techniques conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
Article 14
Procédure de comité
1. La Commission est assistée par un comité.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent, dans le respect des dispositions de l'article 8 de celle-ci.
La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur.
Article 15
Transposition
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 21 février 2006. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les États membres arrêtent les modalités de cette référence.
Article 16
Modification de la directive 92/42/CEE
À l'article 3, paragraphe 1, de la directive 92/42/CEE, le tiret suivant est ajouté:
"- les unités de cogénération telles qu'elles sont définies dans la directive 2004/8/CE du Parlement européen et du Conseil du 11 février 2004 concernant la promotion de la cogénération sur la base de la demande de chaleur utile dans le marché intérieur de l'énergie(20)."
Article 17
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 18
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 11 février 2004.