32001L0019
L 206/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/19/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 май 2001 година
за изменение на Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно общата система за признаване на професионални квалификации и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ЕИО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно се професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 40, член 47, параграф 1, член 47, параграф 2, първо и трето изречение, и член 55 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
действайки в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора (3), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 15 януари 2001 г.,
като имат предвид, че:
(1)
На 16 февруари 1996 г. Комисията даде на Европейския парламент и на Съвета доклада си за състоянието по прилагане на общата система за признаването на дипломи за висше образование, създадена в съответствие с член 13 на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (4). В този доклад Комисията е поела задължение да проучи възможността за включване в тази директива на задължението да се взима предвид при разглеждането на молби за признаване придобитият опит след получаването на въпросната квалификация възможността за включване на понятието „регулирано образование и обучение“. Комисията поема също и задължение да проучи начините, чрез които ролята на Координационната група, създадена въз основа на член 9, параграф 2 на Директива 89/48/ЕИО може да бъде развита с цел да се осигури по-уеднаквено прилагане и тълкуване на директивата.
(2)
Понятието за регулирано образование и обучение, въведено с Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (5) (двете директиви са наричани по-долу „Директиви относно общата система“), следва да бъде разширено и по отношение на първоначалната обща система и трябва да се основава на същите принципи, като към него се прилагат същите правила; следва всяка държава-членка сама да избере начините за определяне на професиите, обхванати от регулираното образование и обучение.
(3)
Директивите относно общата система дават възможност на приемащата държава-членка да изисква при определени условия от молителя да предприеме компенсаторни мерки, по-специално, когато съществуват значителни различия между полученото теоретично и/или практическо образование и обучение и това, обхванато от квалификацията, която се изисква в приемащата държава-членка; съгласно членове 39 и 43 от Договора така, както ги тълкува Съдът на Европейските общности (6), приемащата държава-членка трябва да прецени дали професионалният опит е достатъчен, за да се установи притежаването на познания, които липсват; от съображения за яснота и правна сигурност по отношение на гражданите, желаещи да практикуват своята професия в друга държава-членка, е желателно да бъде включено в директивите относно общата система задължението приемащата държава-членка да проучи дали придобитият от молителя професионален опит след получаването на квалификацията/ите обхваща предметите, посочени по-горе.
(4)
Процедурата на съгласуване, предвидена от директивите относно общата система, следва да бъде подобрена и опростена, като се даде възможност на Координационната група да приеме и да публикува становища по въпросите, отнасящи се до практическото прилагане на общата система, които са ѝ поставени от Комисията.
(5)
В своето Съобщение до Европейския парламент и до Съвета относно инициативата SLIM, Комисията пое ангажимента да представи предложения, целящи да се опрости актуализирането на списъците на квалификации, за които е възможно да бъдат автоматично признати. Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. за улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация (7), предвижда проста процедура в случая на квалификация на общопрактикуващи лекари; опитът е показал, че процедурата предоставя достатъчна правна сигурност; желателно е тя да се разпростре и по отношение на квалификациите, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от фармацевти и от лекари, така както е посочено съответно в Директиви 77/452/ЕИО (8), 77/453/ЕИО (9), 78/686/ЕИО (10), 78/687/ЕИО (11), 78/1026/ЕИО (12), 78/1027/ЕИО (13), 80/154/ЕИО (14), 80/155/ЕИО (15), 85/432/ЕИО (16), 85/433/ЕИО (17) и 93/16/ЕИО на Съвета (наричани по-долу „секторни директиви“).
(6)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейските общности, държавите-членки не са длъжни да признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които не потвърждават обучение, получено в една от държавите-членки на Общността (18). Въпреки това, държавите-членки трябва да взимат предвид професионалния опит, придобит от съответното лице в друга държава-членка (19). При тези обстоятелства, трябва да се уточни в секторните директиви, че признаването от една държава-членка на диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, присъдени на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт или на лекар при завършването на образование и обучение в трета страна и при професионален опит, придобит от съответното лице в дадена държава-членка, представляват елементи на Общността, които другите държави-членки следва да разгледат.
(7)
Периодът, в рамките на който държавите-членки трябва да вземат решение относно молбите за признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, получена от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари в трета страна следва да бъде уточнен.
(8)
Като се има предвид бързината, с която се развиват техниката и научният прогрес, обучението през целия живот придобива особено значение в областта на медицината. Държавите-членки са тези, които трябва да решат как да гарантират, чрез подходящо непрекъснато обучение след завършването на учебния цикъл, че лекарите ще се информират за развитието на медицината. Настоящата система за взаимно признаване на професионалната квалификация остава непроменена.
(9)
Молителят трябва да има право на обжалване съгласно националното законодателство, ако молбата му е отхвърлена или ако не е взето решение в рамките на уточнения период. Държавите-членки трябва да посочат основанията си за такива решения, взети с оглед признаването на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари; когато дадена държава-членка реши да признае диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, тя трябва да бъде свободна да избира дали да посочи или не основанията си.
(10)
От съображения за справедливост следва да бъдат взети преходни мерки по отношение на определени практикуващи стоматолози в Италия, които притежават дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по медицина, присъдени в Италия при завършването на обучение по медицина, започнало след крайния срок, определен в член 19 на Директива 78/686/ЕИО.
(11)
Член 15 на Директива 85/384/ЕИО (20) предвижда отклонение по време на един преходен период, който вече е изтекъл, поради това следва тази разпоредба да се заличи.
(12)
Трябва да има ясно разграничение в член 24 на Директива 85/384/ЕИО между формалностите, които следва да бъдат изпълнени в случая на установяване, и онези, които следва да бъдат изпълнени в случая на предоставяне на услуги, за да може по този начин да се направи по-ефективно упражняването на свободното предоставяне на услуги от архитекти.
(13)
По съображения за равно третиране следва да се предвидят преходни мерки по отношение на определени притежатели на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по фармация, присъдени в Италия при завършването на обучение, което не съответства напълно на Директива 85/432/ЕИО.
(14)
Желателно е да се разшири приложното поле на взаимното признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация с цел да се улесни реалното упражняване на правото на установяване между Гърция и другите държави-членки. Следователно отклонението, предвидено в член 3 на Директива 85/433/ЕИО, следва да се заличи.
(15)
В доклада си относно специалното обучение по обща медицина, предвидено в раздел IV на Директива 93/16/ЕИО, Комисията препоръчва да се уеднаквят изискванията, приложими по отношение на задочното обучение по обща медицина, с онези, които се прилагат по отношение на другите медицински специалисти.
(16)
Директивите относно общата система и секторните директиви следва да бъдат изменени и допълнени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ 1
ИЗМЕНЕНИЯ НА ДИРЕКТИВИТЕ ОТНОСНО ОБЩАТА СИСТЕМА
Член 1
Директива 89/48/ЕИО се изменя, както следва:
1)
член 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), второ тире се заменя със следния текст:
„-
които показват, че титулярът е завършил успешно курс на образование след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, че той е завършил успешно професионалното обучение, което се изисква в допълнение към курса на образование след средното образование, и“;
б)
добавя се следната буква:
„г)
регулирано образование и обучение: всяко образование и обучение, което:
-
е пряко насочено към упражняването на определена професия, и
-
включва курс на образование и обучение след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, професионалното обучение, професионалния стаж или професионалната практика, които се изискват в допълнение към курса на образование и обучение след средното образование; структурата и равнището на професионалното обучение, на професионалния стаж или на професионалната практика трябва да бъдат определени чрез законовите, подзаконовите или административните разпоредби на съответната държава-членка или да бъдат контролирани или одобрени от органа, определен за тази цел.“;
2)
в член 3, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Все пак, двете години професионален опит, посочени в първа алинея, не могат да бъдат изисквани, когато квалификацията или квалификациите, притежавани от молителя и посочени в настоящата точка, са присъдени за завършването на регулирано образование и обучение.“;
3)
в член 4, параграф 1, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, упомената в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 6:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка счита удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава-членка приема удостоверенията, издадени от застрахователни компании на други държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконовите разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 9, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“.
Член 2
Директива 92/51/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 4, параграф 1, буква б), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
2)
в член 5 следният параграф се добавя след първи параграф:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика между дипломата и удостоверението.“;
3)
в член 7, буква а), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 10:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка смята удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп до или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава приема удостоверенията, издадени от застрахователните компании на другите държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконови разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 13, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“;
6)
следният параграф се добавя в член 15:
„8. Измененията, направени в списъците на курсове на образование и обучение, изложени в приложения В и Г въз основа на процедурата, определена по-горе, се прилагат незабавно от датата, фиксирана от Комисията.“
РАЗДЕЛ 2
ИЗМЕНЕНИЯ НА СЕКТОРНИТЕ ДИРЕКТИВИ
Раздел 2.1
Медицински сестри общ профил
Член 3
Директива 77/452/ЕИО се изменя, както следва:
1)
(отнася се само за гръцкия вариант);
2)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
3)
член 3 се заличава;
4)
Позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
(отнася се само за гръцкия вариант);
6)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации за обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
7)
приложението, включено в приложение I към настоящата директива, се добавя.
Член 4
В член 1, параграф 1 на Директива 77/453/ЕИО, думите „както е уточнено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „както е уточнено в приложението към Директива 77/452/ЕИО.“
Раздел 2.2
Практикуващи стоматолози
Член 5
Директива 78/686/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава III се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана стоматология.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, която има законови, подзаконови или административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация на практикуващи стоматолози, специализирани в ортодонтия и орална хирургия, издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки в съответствие с членове 2 и 3 на Директива 78/687/ЕИО и които са изброени в приложение Б, като им придава на своята територия същото действие като на дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които е издала тя самата.“;
5)
член 5 се заличава;
6)
член 6 се изменя, както следва:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежават;“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация и вземат предвид професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежава, го уведомяват за изисквания период на допълнително обучение и за областите, които то следва да обхваща.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка издава решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят представи молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
7)
в член 19 съществуващите две алинеи стават параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Държавите-членки признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по медицина, издадени в Италия на лица, които са започнали университетското си обучение по медицина между 28 януари 1980 г. и 31 декември 1984 г. и придружени от удостоверение, издадено от компетентните италиански власти, удостоверяващо:
-
че съответните лица са преминали успешно специалния изпит за правоспособност, организиран от компетентните италиански власти, за да проверят дали те притежават равнище на знания и умения, съпоставимо с това на лицата, притежаващи квалификацията, фигурираща за Италия в приложение А,
-
че са били ефективно, законно и главно заети в Италия с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението,
-
и че им е разрешено да упражняват или ефективно, законно и главно да са заети с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, при същите условия като притежателите на квалификация, фигурираща за Италия в приложение А на настоящата директива.
Изискването за полагане на изпит за правоспособност, посочен в първа алинея, се отменя в случая на лица, които успешно са завършили поне три години на обучение, които компетентните власти са удостоверили като равностойни на обучението, посочено в член 1 на Директива 78/687/ЕИО.“;
8)
позоваванията на членове 3 и 5 се считат за позовавания съответно на приложения А и Б;
9)
следните членове се добавят:
„Член 23а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучаване и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 23б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 23в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалният опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 23г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
10)
приложения А и Б, включени в приложение II към настоящата директива, се добавят.
Член 6
В член 1, параграф 1 на Директива 78/687/ЕИО думите „посочено в член 3 на същата директива“ се заменят с „посочено в приложение А към тази директива“.
Раздел 2.3
Ветеринарни хирурзи
Член 7
Директива 78/1026/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „в член 3“ се заменят с „в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
4)
следните членове се добавят:
„Член 17а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 17б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 17в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 17г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
5)
приложението, включено в приложение III към настоящата директива, се добавя.
Член 8
В член 1, параграф 1 на Директива 78/1027/ЕИО думите „посочено в член 3 на Директива 78/1026/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 78/1026/ЕИО“.
Раздел 2.4
Акушерки
Член 9
Директива 80/154/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2, параграф 1, думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
2)
в член 2, параграф 1, четвърто и пето тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“;
3)
член 3 се заличава;
4)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 19а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 19б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 19в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 19г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение IV към настоящата директива, се добавя.
Член 10
Директива 80/155/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1, параграф 1, думите „посочено в член 3“ се заменят с „посочено в приложението“;
2.
В член 1, параграф 2, второ тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“.
Раздел 2.5
Архитекти
Член 11
Директива 85/384/ЕИО се изменя, както следва:
1)
следните членове се добавят:
„Член 6
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 6а
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
2)
член 15 се заличава.
3)
в член 24, параграф 1, думите „съгласно членове 17 и 18“ се заменят със „съгласно членове 17 и 18 в случая на установяване и съгласно член 22 в случая на предоставяне на услуги“.
Раздел 2.6
Фармацевти
Член 12
В член 2 на Директива 85/432/ЕИО се добавя следната точка:
„6.
Като преходна мярка и чрез дерогация от параграфи 3 и 5 Италия, чиито законови, подзаконови и административни разпоредби са предвиждали обучение, което не е било изцяло приведено в съответствие с изискванията за обучение, посочени в настоящия член в срока, предвиден в член 5, може да продължи да прилага тези разпоредби по отношение на лица, които са започнали обучението си по фармация преди 1 ноември 1993 г. и са го завършили преди 1 ноември 2003 г.
На всяка приемаща държава-членка е разрешено да изисква от притежателите на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация, издадени в Италия при завършването на обучение, започнало преди 1 ноември 1993 г. и завършило преди 1 ноември 2003 г, да представят заедно с техните квалификации удостоверение, уточняващо, че поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението, те са били заети с една от дейностите, посочени в член 1, параграф 2, доколкото такава дейност е регламентирана в Италия.“
Член 13
Директива 85/433/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1 думите „посочено в член 4“ се заменят с „посочено в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
член 4 се заличава;
4)
позоваванията на член 4 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива, и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на неуспех да се вземе решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение V към настоящата директива, се добавя.
Раздел 2.7
Лекари
Член 14
Директива 93/16/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава II се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана медицина.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, в която съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по специализирана медицина, издадени на граждани на държави-членки от другите държави-членки в съответствие с членове 24, 25, 26 и 29 и които са изброени в приложения Б и В, като придава на такива квалификации на своята територия същата стойност като на онези, които държавата-членка сама издава.“;
5)
член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
Дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, посочени в член 4, са онези, които, издадени от компетентните власти или органи и изброени в приложение Б, съответстват за целите на въпросното специализирано обучение на квалификациите, изброени в приложение В, що се отнася до онези държави-членки, където такова обучение съществува.“;
6)
заглавието на глава III и членове 6 и 7 се заличават;
7)
в член 8:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също техния професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина.“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация и като вземат предвид неговия професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина, го уведомяват за периода на изискваното допълнително обучение и за областите, които да бъдат обхванати от него.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка произнася решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
8)
в член 9 се добавя следният параграф:
„2а. Държавите-членки признават документите за официална квалификация по специализирана медицина, издадени в Испания на лекари, които са завършили специализирано обучение преди 1 януари 1995 г., което не съответства на формалните изисквания за обучение, предвидени в членове от 24 до 27, ако документите са придружени от удостоверение, издадено от компетентните испански власти, удостоверяващо факта, че съответното лице е издържало успешно изпит за специфична професионална правоспособност, организиран в контекста на специалните регламентиращи мерки, съдържащи се в Кралски указ 1497/99, с цел да се провери дали съответното лице има равнище на познания и правоспособност, сравнимо с това на лекарите, притежаващи квалификация на лекар-специалист, които в случая на Испания са посочени в член 5, параграф 3, и в член 7, параграф 2.“;
9)
следният параграф се добавя в член 23:
„6. Продължаващото обучение гарантира в съответствие с договореностите, присъщи за всяка държава-членка, че лицата, които са завършили образованието си, могат да следят развитието на медицината.“;
10)
в член 24, параграф 1, буква а) се заменя със следния текст:
„а)
това предполага успешното завършване на шест учебни години в рамките на курса на обучение, посочен в член 23, през които са били придобити подходящи познания по обща медицина;“;
11)
членове 26 и 27 се заменят със следния текст:
„Член 26
Държавите-членки, в които съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, следят минималното времетраене на специализираните курсове на обучение да не бъде по-кратко от продължителността на курса, посочена в приложение В по отношение на всеки курс на обучение. Такава минимална продължителност на курса се променя съгласно процедурата, предвидена в член 44а, параграф 3.“;
12)
член 30 се заменя със следния текст:
„Член 30
Всяка държава-членка, която освобождава от пълното обучение, посочено в член 23, в рамките на своята територия, въвежда специално обучение по обща медицина, отговарящо поне на строгите изисквания като онези, предвидени в членове 31 и 32, така че първите дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, издадени при завършването на курса, да са издадени не по-късно от 1 януари 2006 г.“;
13)
член 31, параграф 1, буква б) се заменя със следния текст:
„б)
то е дълготраен редовен курс от поне три години и се контролира от компетентните власти или органи.“;
14)
член 31, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато курсът на обучение, посочен в член 23, включва практическо обучение, проведено в акредитирана болница или клиника, разполагаща с подходящо оборудване и обслужване по обща медицина, или в акредитирана практика по обща медицина, или в акредитиран център за първична медицинска помощ, продължителността на това обучение за максимум една година може да бъде включена в периода, предвиден в параграф 1, буква б). Тази възможност съществува само в държавите-членки, в които на 1 януари 2001 г. продължителността на специализираното обучение по обща медицина е две години.
Ако Комисията установи, когато настоящият параграф се приложи, че възникват големи трудности за дадена държава-членка по отношение на равнището на обучение, посочено в параграф 1, буква б), тя взима предвид становището на Комитета на висшите служители за обществено здравеопазване, учреден с Решение 75/365/ЕИО на Съвета (21) и уведомява Европейския парламент и Съвета за това. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, при необходимост, предложения, пряко насочени към по-добро съгласуване на продължителността на специализираното обучение по обща медицина.
15)
в член 34, параграф 1, второ тире, „60 %“ се заменят с „50 %“;
16)
позоваванията на членове 3, 6, 7 и 27 се считат като позовавания съответно на приложение А, на член 4, на член 5 и на член 26;
17)
следните членове се добавят:
„Член 42а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 42б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, които съответстват на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 42в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз, в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 42г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
18)
член 44а се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „в процедурите“ се заменят с думите „в процедурата“;
б)
параграф 2 се заличава;
19)
приложения A, Б и В, включени в приложение VI към настоящата директива, се добавят.
РАЗДЕЛ 3
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Не по-късно от 1 януари 2008 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на член 1, точки 1 и 2 в държавите-членки.
След като предприеме всички необходими изслушвания, Комисията представя заключенията си във връзка с всички промени в съществуващата уредба в член 1, точки 1 и 2. Ако е необходимо, Комисията представя също и предложения за усъвършенстване на съществуващата уредба.
Член 16
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 май 2001 година.
Directive 2001/19/CE du Parlement européen et du Conseil
du 14 mai 2001
modifiant les directives 89/48/CEE et 92/51/CEE du Conseil concernant le système général de reconnaissance des qualifications professionnelles, et les directives 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE et 93/16/CEE du Conseil concernant les professions d'infirmier responsable des soins généraux, de praticien de l'art dentaire, de vétérinaire, de sage-femme, d'architecte, de pharmacien et de médecin
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 40, son article 47, paragraphe 1 et paragraphe 2, première et troisième phrases, et son article 55,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social(2),
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité(3), au vu du projet commun approuvé le 15 janvier 2001 par le comité de conciliation,
considérant ce qui suit:
(1) Le 16 février 1996, la Commission a donné au Parlement européen et au Conseil son rapport sur l'état d'application du système général de reconnaissance des diplômes de l'enseignement supérieur, établi selon l'article 13 de la directive 89/48/CEE du Conseil du 21 décembre 1988 relative à un système général de reconnaissance des diplômes d'enseignement supérieur qui sanctionnent des formations professionnelles d'une durée minimale de trois ans(4). Dans ce rapport, la Commission s'est engagée à examiner la possibilité d'incorporer à ladite directive l'obligation de prendre en considération, lors de l'examen de la demande de reconnaissance, l'expérience acquise après l'obtention du diplôme et la possibilité d'introduire le concept de formation réglementée. La Commission s'est également engagée à examiner les modalités selon lesquelles le rôle du groupe de coordination institué à l'article 9, paragraphe 2, de la directive 89/48/CEE pourrait être développé afin d'assurer une application et une interprétation plus uniformes de ladite directive.
(2) Il convient d'étendre au système général initial le concept de formation réglementée, introduit par la directive 92/51/CEE du Conseil du 18 juin 1992 relative à un deuxième système général de reconnaissance des formations professionnelles, qui complète la directive 89/48/CEE(5) (les deux directives sont ci-après dénommées "directives relatives au système général"), et de le fonder sur les mêmes principes en le dotant des même règles. Il devrait appartenir à chaque État membre de choisir les moyens de définir les professions faisant l'objet d'une formation réglementée.
(3) Les directives relatives au système général permettent à l'État membre d'accueil d'exiger, sous certaines conditions, des mesures de compensation de la part du demandeur, notamment lorsque la formation qu'il a reçue porte sur des matières théoriques et/ou pratiques substantiellement différentes de celles couvertes par le diplôme requis dans l'État membre d'accueil. En vertu des articles 39 et 43 du traité, tels qu'ils ont été interprétés par la Cour de justice des Communautés européennes(6), il incombe à l'État membre d'accueil de juger si une expérience professionnelle peut valoir aux fins d'établir la possession des connaissances manquantes. Pour des raisons de clarté et de sécurité juridique à l'égard des citoyens désireux d'exercer leur profession dans un autre État membre, il est souhaitable d'intégrer dans les directives relatives au système général l'obligation qu'a l'État membre d'accueil d'examiner si l'expérience professionnelle acquise par le demandeur après l'obtention du ou des titres dont il fait état couvre les matières susmentionnées.
(4) Il convient d'améliorer et de simplifier la procédure de coordination prévue par les directives relatives au système général en permettant au groupe de coordination d'émettre et de publier des avis sur les questions relatives à l'application pratique du système général qui lui sont soumises par la Commission.
(5) Dans sa Communication au Parlement européen et au Conseil sur l'initiative SLIM, la Commission s'est engagée, à présenter des propositions visant à simplifier la mise à jour des listes des diplômes susceptibles de bénéficier de la reconnaissance automatique. La directive 93/16/CEE du Conseil du 5 avril 1993 visant à faciliter la libre circulation des médecins et la reconnaissance mutuelle de leurs diplômes, certificats et autres titres(7) prévoit une procédure simple pour les titres des médecins généralistes. L'expérience ayant montré que cette procédure présentait une sécurité juridique suffisante, il est souhaitable de l'étendre aux diplômes, certificats et autres titres d'infirmier responsable de soins généraux, de praticien de l'art dentaire, de vétérinaire, de sage-femme, de pharmacien ou de médecin visés respectivement aux directives 77/452/CEE(8), 77/453/CEE(9), 78/686/CEE(10), 78/687/CEE(11), 78/1026/CEE(12), 78/1027/CEE(13), 80/154/CEE(14) 80/155/CEE(15), 85/432/CEE(16), 85/433/CEE(17) et 93/16/CEE du Conseil, ci-après dénommées "directives sectorielles".
(6) Conformément à la jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes, les États membres ne sont pas tenus de reconnaître les diplômes, certificats et autres titres qui ne sanctionnent pas une formation acquise dans l'un des États membres de la Communauté(18). Toutefois, les États membres devraient tenir compte de l'expérience professionnelle acquise par l'intéressé dans un autre État membre(19). Dans ces conditions, il convient de préciser dans les directives sectorielles que la reconnaissance par un État membre d'un diplôme, certificat ou autre titre sanctionnant une formation d'infirmier responsable des soins généraux, de praticien de l'art dentaire, de vétérinaire, de sage-femme, d'architecte, de pharmacien ou de médecin acquise dans un pays tiers et l'expérience professionnelle acquise par l'intéressé dans un État membre constituent des éléments communautaires que les autres États membres devraient examiner.
(7) Il convient d'indiquer le délai dans lequel doivent être rendues les décisions des États membres statuant sur des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats ou autres titres d'infirmier responsable des soins généraux, de praticien de l'art dentaire, de vétérinaire, de sage-femme, d'architecte, de pharmacien ou de médecin obtenus dans un pays tiers.
(8) Compte tenu de la rapidité de l'évolution de la technique et du progrès scientifique, l'apprentissage tout au long de la vie revêt une importance particulière dans le domaine médical. Il appartient aux États membres d'arrêter les modalités selon lesquelles, grâce à une formation continue appropriée après achèvement du cycle d'études, les médecins se tiendront informés des progrès de la médecine. Le système actuel de reconnaissance mutuelle des qualifications professionnelles reste inchangé.
(9) Une décision négative ou l'absence de décision dans le délai imparti doit être susceptible d'un recours en droit interne. Les États membres doivent motiver de telles décisions en matière de reconnaissance de diplômes, certificats ou autres titres d'infirmier responsable des soins généraux, de praticien de l'art dentaire, de vétérinaire, de sage-femme, d'architecte, de pharmacien ou de médecin. Si un État membre décide de reconnaître un diplôme, un certificat ou un autre titre, il devrait être libre de motiver ou non sa décision.
(10) Il convient de prévoir, pour des raisons d'équité, des mesures transitoires au profit de certains professionnels exerçant l'art dentaire en Italie, qui sont porteurs de diplômes, certificats et autres titres de médecin délivrés en Italie mais sanctionnant des formations de médecin commencées après la date limite établie à l'article 19 de la directive 78/686/CEE.
(11) L'article 15 de la directive 85/384/CEE(20) prévoit une dérogation pendant une période transitoire qui a expiré. Il convient de supprimer cette disposition.
(12) Il convient d'établir à l'article 24 de la directive 85/384/CEE une distinction claire entre les formalités requises en cas d'établissement et celles requises en cas de prestation de services, pour ainsi rendre plus effective la libre prestation de services en tant qu'architecte.
(13) Il convient de prévoir, pour des raisons d'égalité de traitement, des mesures transitoires au profit de certains porteurs de diplômes, certificats et autres titres en pharmacie délivrés par l'Italie et sanctionnant des formations non entièrement conformes à la directive 85/432/CEE.
(14) Il est souhaitable d'étendre les effets de la reconnaissance mutuelle des diplômes, certificats et autres titres en pharmacie de manière à faciliter l'exercice effectif du droit d'établissement entre la Grèce et les autres États membres. Il convient donc de supprimer la dérogation prévue à l'article 3 de la directive 85/433/CEE.
(15) Dans son Rapport sur la formation spécifique en médecine générale prévue au titre IV de la directive 93/16/CEE, la Commission a recommandé d'aligner les exigences applicables à la formation à temps partiel en médecine générale sur les exigences applicables à la formation à temps partiel dans les spécialisations médicales.
(16) Il convient donc de modifier les directives relatives au système général et les directives sectorielles,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
SECTION 1
MODIFICATIONS DES DIRECTIVES "SYSTÈME GÉNÉRAL"
Article premier
La directive 89/48/CEE est modifiée comme suit:
1) L'article 1er est modifié comme suit:
a) au point a), le deuxième tiret est remplacé par le texte suivant: "- dont il résulte que le titulaire a suivi avec succès un cycle d'études postsecondaires d'une durée minimale de trois ans, ou d'une durée équivalente à temps partiel, effectué dans une université ou un établissement d'enseignement supérieur ou dans un autre établissement d'un niveau équivalent de formation et, le cas échéant, qu'il a suivi avec succès la formation professionnelle requise en plus du cycle d'études postsecondaires, et";
b) le point suivant est inséré: "d bis) par formation réglementée, toute formation:
- qui est directement orientée sur l'exercice d'une profession déterminée
et
- qui consiste en un cycle d'études postsecondaires d'une durée minimale de trois ans, ou d'une durée équivalente à temps partiel, effectué dans une université ou un établissement d'enseignement supérieur ou dans un autre établissement d'un niveau équivalent de formation, et, éventuellement, en une formation professionnelle, un stage professionnel ou une pratique professionnelle exigés en plus du cycle d'études postsecondaires; la structure et le niveau de la formation professionnelle, du stage professionnel ou de la pratique professionnelle doivent être déterminés par les dispositions législatives, réglementaires ou administratives de l'État membre en question ou faire l'objet d'un contrôle ou d'un agrément par l'autorité désignée à cet effet;".
2) À l'article 3, point b), l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa: "Toutefois, les deux ans d'expérience professionnelle visés au premier alinéa ne peuvent pas être exigés lorsque le ou les titres de formation détenus par le demandeur, et visés au présent point, sanctionnent une formation réglementée."
3) À l'article 4, paragraphe 1, point b), l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa: "Si l'État membre d'accueil envisage d'exiger du demandeur qu'il accomplisse un stage d'adaptation ou passe une épreuve d'aptitude, il doit d'abord vérifier si les connaissances acquises par le demandeur au cours de son expérience professionnelle sont de nature à couvrir, en tout ou en partie, la différence substantielle visée au premier alinéa."
4) À l'article 6, les paragraphes suivants sont ajoutés: "5. Lorsque, pour l'accès à une profession réglementée ou son exercice dans l'État membre d'accueil, la capacité financière doit être prouvée, cet État membre considère les attestations délivrées par les banques de l'État membre d'origine ou de provenance comme équivalentes à celles délivrées sur son propre territoire.
6. Lorsque l'autorité compétente de l'État membre d'accueil exige des ressortissants de cet État membre, pour l'accès à une profession réglementée ou son exercice, la preuve qu'ils sont couverts par une assurance contre les conséquences pécuniaires de leur responsabilité professionnelle, cet État membre accepte les attestations délivrées par les organismes d'assurance des autres États membres comme équivalentes à celles délivrées sur son propre territoire. Ces attestations doivent préciser que l'assureur s'est conformé aux prescriptions légales et réglementaires en vigueur dans l'État membre d'accueil en ce qui concerne les modalités et l'étendue de la garantie. Ces attestations ne doivent pas, lors de leur production, remonter à plus de trois mois."
5) À l'article 9, paragraphe 2, deuxième alinéa, le premier tiret est remplacé par le texte suivant: "- de faciliter la mise en oeuvre de la présente directive, notamment en adoptant et publiant des avis sur les questions qui lui sont soumises par la Commission,".
Article 2
La directive 92/51/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 4, paragraphe 1, point b), l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa: "Si l'État membre d'accueil envisage d'exiger du demandeur qu'il accomplisse un stage d'adaptation ou passe une épreuve d'aptitude, il doit d'abord vérifier si les connaissances acquises par le demandeur au cours de son expérience professionnelle sont de nature à couvrir, en tout ou en partie, la différence substantielle visée au premier alinéa."
2) À l'article 5, l'alinéa suivant est inséré après le deuxième alinéa: "Si l'État membre d'accueil envisage d'exiger du demandeur qu'il accomplisse un stage d'adaptation ou passe une épreuve d'aptitude, il doit d'abord vérifier si les connaissances acquises par le demandeur au cours de son expérience professionnelle sont de nature à couvrir, en tout ou en partie, la différence substantielle entre le diplôme et le certificat."
3) À l'article 7, point a), l'alinéa suivant est inséré après le premier alinéa: "Si l'État membre d'accueil envisage d'exiger du demandeur qu'il accomplisse un stage d'adaptation ou passe une épreuve d'aptitude, il doit d'abord vérifier si les connaissances acquises par le demandeur au cours de son expérience professionnelle sont de nature à couvrir, en tout ou en partie, la différence substantielle visée au premier alinéa."
4) À l'article 10, les paragraphes suivants sont ajoutés: "5. Lorsque, pour l'accès à une profession réglementée ou son exercice dans l'État membre d'accueil, la capacité financière doit être prouvée, cet État membre considère les attestations délivrées par les banques de l'État membre d'origine ou de provenance comme équivalentes aux attestations délivrées sur son propre territoire.
6. Lorsque l'autorité compétente de l'État membre d'accueil exige des ressortissants de cet État membre pour l'accès à une profession réglementée ou son exercice la preuve qu'ils sont couverts par une assurance contre les conséquences pécuniaires de leur responsabilité professionnelle, cet État membre accepte les attestations délivrées par les organismes d'assurance des autres États membres comme équivalentes aux attestations délivrées sur son propre territoire. Ces attestations devront préciser que l'assureur s'est conformé aux prescriptions légales et réglementaires en vigueur dans l'État membre d'accueil en ce qui concerne les modalités et l'étendue de la garantie. Ces attestations ne doivent pas, lors de leur production, remonter à plus de trois mois."
5) À l'article 13, paragraphe 2, deuxième alinéa, le premier tiret est remplacé par le texte suivant: "- de faciliter la mise en oeuvre de la présente directive, notamment en adoptant et en publiant des avis sur les questions qui lui sont soumises par la Commission,".
6) À l'article 15, le paragraphe suivant est ajouté: "8. Les modifications apportées aux listes des cycles de formation figurant aux annexes C et D sur la base de la procédure définie ci-dessus sont immédiatement applicables à la date fixée par la Commission."
SECTION 2
MODIFICATIONS DES DIRECTIVES SECTORIELLES
Section 2.1
Infirmiers responsables des soins généraux
Article 3
La directive 77/452/CEE est modifiée comme suit:
1) (ne concerne que la version grecque).
2) À l'article 2, les mots "énumérés à l'article 3" sont remplacés par les mots "énumérés à l'annexe".
3) L'article 3 est supprimé.
4) Les références faites à l'article 3 doivent s'entendre comme faites à l'annexe.
5) (ne concerne que la version grecque).
6) Les articles suivants sont insérés: "Article 18 bis
Les États membres notifient à la Commission les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils adoptent en matière de délivrance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive. La Commission procède à une communication appropriée au Journal officiel des Communautés européennes, en indiquant les dénominations adoptées par les États membres pour les diplômes, certificats et autres titres de formation et, le cas échéant, pour le titre professionnel correspondant.
Article 18 ter
Chaque État membre reconnaît comme preuve suffisante, pour les ressortissants des États membres dont les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive ne répondent pas aux dénominations figurant pour cet État membre dans la présente directive, les diplômes, certificats et autres titres délivrés par ces États membres et accompagnés d'un certificat délivré par leurs autorités ou organismes compétents. Ce certificat atteste que ces diplômes, certificats et autres titres sanctionnent une formation conforme aux dispositions de la présente directive et sont assimilés par l'État membre qui les a délivrés à ceux dont les dénominations figurent dans la présente directive.
Article 18 quater
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive que l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 18 quinquies
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées, lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
7) L'annexe figurant à l'annexe I de la présente directive est ajoutée.
Article 4
À l'article 1er, paragraphe 1, de la directive 77/453/CEE, les mots "visés à l'article 3 de la directive 77/452/CEE" sont remplacés par les mots "visés à l'annexe de la directive 77/452/CEE".
Section 2.2
Praticiens de l'art dentaire
Article 5
La directive 78/686/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 2, les mots "énumérés à l'article 3" sont remplacés par les mots "énumérés à l'annexe A".
2) L'article 3 est supprimé.
3) L'intitulé du chapitre III est remplacé par le texte suivant: "Diplômes, certificats et autres titres de praticien de l'art dentaire spécialiste".
4) L'article 4 est remplacé par le texte suivant: "Article 4
Chaque État membre qui connaît des dispositions législatives, réglementaires et administratives en la matière reconnaît les diplômes, certificats et autres titres de praticien de l'art dentaire spécialiste en orthodontie et en chirurgie buccale délivrés aux ressortissants des États membres par les autres États membres conformément aux articles 2 et 3 de la directive 78/687/CEE et énumérés à l'annexe B, en leur donnant le même effet sur son territoire qu'aux diplômes, certificats et autres titres qu'il délivre."
5) L'article 5 est supprimé.
6) L'article 6 est modifié comme suit:
a) au paragraphe 2, l'alinéa suivant est ajouté: "Il tient également compte de leur expérience professionnelle, formation complémentaire et formation continue en art dentaire éventuelle.";
b) le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant: "3. Les autorités ou organismes compétents de l'État membre d'accueil, ayant évalué le contenu et la durée de la formation de l'intéressé sur la base des diplômes, certificats ou autres titres présentés, et tenant compte de son expérience professionnelle, formation complémentaire et formation continue en art dentaire éventuelle, l'informent de la durée de la formation complémentaire requise ainsi que des domaines englobés par celle-ci.";
c) le paragraphe suivant est ajouté: "4. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de quatre mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé."
7) À l'article 19, les deux alinéas existants deviennent le paragraphe 1 et le paragraphe suivant est ajouté: "2. Les États membres reconnaissent les diplômes, certificats et autres titres de médecin délivrés en Italie à des personnes ayant commencé leur formation universitaire de médecin après le 28 janvier 1980 et au plus tard à la date du 31 décembre 1984, accompagnés d'une attestation délivrée par les autorités italiennes compétentes, certifiant:
- que ces personnes ont passé avec succès l'épreuve d'aptitude spécifique organisée par les autorités italiennes compétentes afin de vérifier qu'elles possèdent un niveau de connaissances et compétences comparable à celui des personnes détentrices du diplôme figurant pour l'Italie à l'annexe A,
- qu'elles se sont consacrées, en Italie, effectivement, licitement et à titre principal aux activités visées à l'article 5 de la directive 78/687/CEE pendant au moins trois années consécutives au cours des cinq années précédant la délivrance de l'attestation, et
- qu'elles sont autorisées à exercer ou exercent effectivement, licitement et à titre principal et dans les mêmes conditions que les titulaires du diplôme, certificat ou autre titre figurant pour l'Italie à l'annexe A de la présente directive, les activités visées à l'article 5 de la directive 78/687/CEE.
Sont dispensées de l'épreuve d'aptitude visée au premier alinéa les personnes ayant suivi avec succès au moins trois années d'études attestées par les autorités compétentes comme étant équivalentes à la formation visée à l'article 1er de la directive 78/687/CEE."
8) Les références faites aux articles 3 et 5 doivent s'entendre comme faites respectivement aux annexes A et B.
9) Les articles suivants sont insérés: "Article 23 bis
Les États membres notifient à la Commission les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils adoptent en matière de délivrance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive. La Commission procède à une communication appropriée au Journal officiel des Communautés européennes, en indiquant les dénominations adoptées par les États membres pour les diplômes, certificats et autres titres de formation et, le cas échéant, pour le titre professionnel correspondant.
Article 23 ter
Chaque État membre reconnaît comme preuve suffisante, pour les ressortissants des États membres dont les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive ne répondent pas aux dénominations figurant pour cet État membre dans la présente directive, les diplômes, certificats et autres titres délivrés par ces États membres et accompagnés d'un certificat délivré par leurs autorités ou organismes compétents. Ce certificat atteste que ces diplômes, certificats et autres titres sanctionnent une formation conforme aux dispositions de la présente directive et sont assimilés par l'État membre qui les a délivrés à ceux dont les dénominations figurent dans la présente directive.
Article 23 quater
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive que l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 23 quinquies
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
10) Les annexes A et B figurant à l'annexe II de la présente directive sont ajoutées.
Article 6
À l'article 1er, paragraphe 1, de la directive 78/687/CEE, les mots "visé à l'article 3 de la même directive" sont remplacés par les mots "visé à l'annexe A de cette directive".
Section 2.3
Vétérinaires
Article 7
La directive 78/1026/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 2, les mots "à l'article 3" sont remplacés par les mots "à l'annexe".
2) L'article 3 est supprimé.
3) Les références faites à l'article 3 doivent s'entendre comme faites à l'annexe.
4) Les articles suivants sont insérés: "Article 17 bis
Les États membres notifient à la Commission les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils adoptent en matière de délivrance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive. La Commission procède à une communication appropriée au Journal officiel des Communautés européennes, en indiquant les dénominations adoptées par les États membres pour les diplômes, certificats et autres titres de formation et, le cas échéant, pour le titre professionnel correspondant.
Article 17 ter
Chaque État membre reconnaît comme preuve suffisante, pour les ressortissants des États membres dont les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive ne répondent pas aux dénominations figurant pour cet État membre dans la présente directive, les diplômes, certificats et autres titres délivrés par ces États membres et accompagnés d'un certificat délivré par leurs autorités ou organismes compétents. Ce certificat atteste que ces diplômes, certificats et autres titres sanctionnent une formation conforme aux dispositions de la présente directive et sont assimilés par l'État membre qui les a délivrés à ceux dont les dénominations figurent dans la présente directive.
Article 17 quater
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive que l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 17 quinquies
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
5) L'annexe figurant à l'annexe III de la présente directive est ajoutée.
Article 8
À l'article 1er, paragraphe 1, de la directive 78/1027/CEE, les mots "visé à l'article 3 de la directive 78/1026/CEE" sont remplacés par les mots "visé à l'annexe de la directive 78/1026/CEE".
Section 2.4
Sages-femmes
Article 9
La directive 80/154/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 2, paragraphe 1, les mots "énumérés à l'article 3 ci-après" sont remplacés par les mots "énumérés à l'annexe".
2) À l'article 2, paragraphe 1, quatrième et cinquième tirets, les mots "visé à l'article 3 de la directive 77/452/CEE" sont remplacés par les mots "visé à l'annexe de la directive 77/452/CEE".
3) L'article 3 est supprimé.
4) Les références faites à l'article 3 doivent s'entendre comme faites à l'annexe.
5) Les articles suivants sont insérés: "Article 19 bis
Les États membres notifient à la Commission les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils adoptent en matière de délivrance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive. La Commission procède à une communication appropriée au Journal officiel des Communautés européennes, en indiquant les dénominations adoptées par les États membres pour les diplômes, certificats et autres titres de formation et, le cas échéant, pour le titre professionnel correspondant.
Article 19 ter
Chaque État membre reconnaît comme preuve suffisante, pour les ressortissants des États membres dont les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive ne répondent pas aux dénominations figurant pour cet État membre dans la présente directive, les diplômes, certificats et autres titres délivrés par ces États membres et accompagnés d'un certificat délivré par leurs autorités ou organismes compétents. Ce certificat atteste que ces diplômes, certificats et autres titres sanctionnent une formation conforme aux dispositions de la présente directive et sont assimilés par l'État membre qui les a délivrés à ceux dont les dénominations figurent dans la présente directive.
Article 19 quater
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive que l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 19 quinquies
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
6) L'annexe figurant à l'annexe IV de la présente directive est ajoutée.
Article 10
La directive 80/155/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 1er, paragraphe 1, les mots "visé à l'article 3" sont remplacés par les mots "visé à l'annexe".
2) À l'article 1er, paragraphe 2, deuxième tiret, les mots "visé à l'article 3 de la directive 77/452/CEE" sont remplacés par les mots "visé à l'annexe de la directive 77/452/CEE".
Section 2.5
Architectes
Article 11
La directive 85/384/CEE est modifiée comme suit:
1) Les articles suivants sont insérés: "Article 6
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 6 bis
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
2) L'article 15 est supprimé.
3) À l'article 24, paragraphe 1, les mots "conformément aux articles 17 et 18" sont remplacés par les mots "conformément aux articles 17 et 18 en cas d'établissement et conformément à l'article 22 en cas de prestation de service".
Section 2.6
Pharmaciens
Article 12
À l'article 2 de la directive 85/432/CEE, le point suivant est ajouté: "6) À titre transitoire et par dérogation aux points 3 et 5, l'Italie, dont les dispositions législatives, réglementaires et administratives prévoyaient une formation qui n'a pas été rendue entièrement conforme aux conditions de formation figurant au présent article dans le délai prévu à l'article 5, peut maintenir l'application de ces dispositions aux personnes qui ont commencé leur formation en pharmacie avant le 1er novembre 1993 et l'ont achevée avant le 1er novembre 2003.
Chaque État membre d'accueil est autorisé à exiger des détenteurs de diplômes, certificats et autres titres en pharmacie délivrés par l'Italie et sanctionnant des formations commencées avant le 1er novembre 1993 et achevées avant le 1er novembre 2003, que leurs diplômes, certificats et autres titres soient accompagnés d'une attestation certifiant qu'ils se sont consacrés effectivement et licitement, pendant au moins trois années consécutives au cours des cinq années précédant la délivrance de l'attestation, à l'une des activités visées à l'article 1er, paragraphe 2, pour autant que cette activité soit réglementée en Italie."
Article 13
La directive 85/433/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 1er, les mots "visés à l'article 4" sont remplacés par les mots "visés à l'annexe".
2) L'article 3 est supprimé.
3) L'article 4 est supprimé.
4) Les références faites à l'article 4 doivent s'entendre comme faites à l'annexe.
5) Les articles suivants sont insérés: "Article 18 bis
Les États membres notifient à la Commission les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils adoptent en matière de délivrance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive. La Commission procède à une communication appropriée au Journal officiel des Communautés européennes, en indiquant les dénominations adoptées par les États membres pour les diplômes, certificats et autres titres de formation et, le cas échéant, pour le titre professionnel correspondant.
Article 18 ter
Chaque État membre reconnaît comme preuve suffisante, pour les ressortissants des États membres dont les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive ne répondent pas aux dénominations figurant pour cet État membre dans la présente directive, les diplômes, certificats et autres titres délivrés par ces États membres et accompagnés d'un certificat délivré par leurs autorités ou organismes compétents. Ce certificat atteste que ces diplômes, certificats et autres titres sanctionnent une formation conforme aux dispositions de la présente directive et sont assimilés par l'État membre qui les a délivrés à ceux dont les dénominations figurent dans la présente directive.
Article 18 quater
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive que l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 18 quinquies
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
6) L'annexe figurant à l'annexe V de la présente directive est ajoutée.
Section 2.7
Médecins
Article 14
La directive 93/16/CEE est modifiée comme suit:
1) À l'article 2, les mots "énumérés à l'article 3" sont remplacés par les mots "énumérés à l'annexe A".
2) L'article 3 est supprimé.
3) L'intitulé du chapitre II est remplacé par le texte suivant: "Diplômes, certificats et autres titres de médecin spécialiste".
4) L'article 4 est remplacé par le texte suivant: "Article 4
Chaque État membre qui connaît des dispositions législatives, réglementaires et administratives en la matière reconnaît les diplômes, certificats et autres titres de médecin spécialiste délivrés aux ressortissants des États membres par les autres États membres conformément aux dispositions des articles 24, 25, 26 et 29 et énumérés aux annexes B et C, en leur donnant le même effet sur son territoire qu'aux diplômes, certificats et autres titres qu'il délivre."
5) L'article 5 est remplacé par le texte suivant: "Article 5
Les diplômes, certificats et autres titres visés à l'article 4 sont ceux qui, délivrés par les autorités ou les organismes compétents indiquées à l'annexe B, correspondent, pour la formation spécialisée en cause, aux dénominations mentionnées, en ce qui concerne les États membres où elle existe, à l'annexe C."
6) L'intitulé du chapitre III et les articles 6 et 7 sont supprimés.
7) À l'article 8:
a) au paragraphe 2, l'alinéa suivant est ajouté: "Il tient également compte de leur expérience professionnelle, formation complémentaire et formation médicale continue.";
b) le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant: "3. Les autorités ou organismes compétents de l'État membre d'accueil, ayant évalué le contenu et la durée de la formation de l'intéressé sur la base des diplômes, certificats ou autres titres présentés, et tenant compte de son expérience professionnelle, formation complémentaire et formation médicale continue, l'informent de la durée de la formation complémentaire requise ainsi que des domaines englobés par celle-ci.";
c) le paragraphe suivant est ajouté: "4. La décision de l'État membre doit être prononcée dans un délai de quatre mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé."
8) À l'article 9, le paragraphe suivant est ajouté: "2 bis. Les États membres reconnaissent le titre de médecin spécialiste délivré en Espagne aux médecins qui ont achevé une formation spécialisée avant le 1er janvier 1995 ne répondant pas aux exigences minimales de formation prévues aux articles 24 à 27, si ce titre est accompagné d'un certificat délivré par les autorités espagnoles compétentes et attestant que l'intéressé a passé avec succès l'épreuve de compétence professionnelle spécifique organisée dans le cadre des mesures exceptionnelles de régularisation figurant dans le décret royal 1497/99 dans le but de vérifier que l'intéressé possède un niveau de connaissances et de compétences comparable à celui des médecins possédant des titres de médecin spécialiste définis, pour l'Espagne, à l'article 5, paragraphe 3, et à l'article 7, paragraphe 2."
9) À l'article 23, le paragraphe suivant est ajouté: "6. La formation continue assure, selon les modalités propres à chaque État membre, que les personnes qui ont achevé leurs études peuvent suivre les progrès de la médecine."
10) À l'article 24, paragraphe 1, le point a) est remplacé par le texte suivant: "a) elle suppose l'accomplissement et la validation de six années d'études dans le cadre du cycle de formation visé à l'article 23 au cours desquelles ont été acquises des connaissances appropriées en médecine générale;".
11) Les articles 26 et 27 sont remplacés par le texte suivant: "Article 26
Les États membres dans lesquels il existe des dispositions législatives, réglementaires et administratives en la matière veillent à ce que les durées minimales des formations spécialisées ne soient pas inférieures aux durées mentionnées en regard de chacune desdites formations à l'annexe C. Ces durées minimales sont modifiées selon la procédure prévue à l'article 44 bis, paragraphe 3."
12) L'article 30 est remplacé par le texte suivant: "Article 30
Chaque État membre qui dispense sur son territoire le cycle complet de formation visé à l'article 23 instaure une formation spécifique en médecine générale répondant au moins aux conditions prévues aux articles 31 et 32, de telle sorte que les premiers diplômes, certificats ou autres titres la sanctionnant soient délivrés au plus tard le 1er janvier 2006."
13) À l'article 31, paragraphe 1, le point b) est remplacé par le texte suivant: "b) elle a une durée d'au moins trois ans à plein temps et s'effectue sous le contrôle des autorités ou organismes compétents."
14) À l'article 31, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant: "2. Lorsque le cycle de formation visé à l'article 23 comporte une formation pratique dispensée en milieu hospitalier agréé disposant de l'équipement et des services appropriés en médecine générale ou dans le cadre d'une pratique de médecine générale agréée ou d'un centre agréé dans lequel les médecins dispensent des soins primaires, la durée de cette formation pratique peut être incluse dans la durée prévue au paragraphe 1, point b), dans la limite d'une année. Cette faculté n'est ouverte que pour les États membres dans lesquels la durée de la formation spécifique en médecine générale est de deux ans au 1er janvier 2001.
Au cas où, dans l'application du présent paragraphe, la Commission constaterait que des difficultés majeures se présentent pour un État membre par rapport au niveau de formation indiqué au paragraphe 1, point b), elle prend l'avis du comité de hauts fonctionnaires de la santé publique institué par la décision 75/365/CEE du Conseil(21) et en informe le Parlement européen et le Conseil. La Commission soumet au Parlement européen et au Conseil, le cas échéant, des propositions dans le sens d'une plus grande coordination de la durée de la formation spécifique en médecine générale."
15) À l'article 34, paragraphe 1, deuxième tiret, le taux de "60 %" est remplacé par "50 %".
16) Les références faites aux articles 3, 6, 7 et 27 supprimés s'entendent comme faites respectivement à l'annexe A, à l'article 4, à l'article 5 et à l'article 26.
17) Les articles suivants sont insérés: "Article 42 bis
Les États membres notifient à la Commission les dispositions législatives, réglementaires et administratives qu'ils adoptent en matière de délivrance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive. La Commission procède à une communication appropriée au Journal officiel des Communautés européennes, en indiquant les dénominations adoptées par les États membres pour les diplômes, certificats et autres titres de formation et, le cas échéant, pour le titre professionnel correspondant.
Article 42 ter
Chaque État membre reconnaît comme preuve suffisante, pour les ressortissants des États membres dont les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive ne répondent pas aux dénominations figurant pour cet État membre dans la présente directive, les diplômes, certificats et autres titres délivrés par ces États membres et accompagnés d'un certificat délivré par leurs autorités ou organismes compétents. Ce certificat atteste que ces diplômes, certificats et autres titres sanctionnent une formation conforme aux dispositions de la présente directive et sont assimilés par l'État membre qui les a délivrés à ceux dont les dénominations figurent dans la présente directive.
Article 42 quater
Les États membres examinent les diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive que l'intéressé a acquis en dehors de l'Union européenne lorsque ces diplômes, certificats ou autres titres ont été reconnus dans un État membre, ainsi que la formation et/ou l'expérience professionnelle acquises dans un État membre. La décision de l'État membre doit être remise dans un délai de trois mois à compter de la présentation du dossier complet de l'intéressé.
Article 42 quinquies
Les décisions prises par les États membres en ce qui concerne des demandes de reconnaissance de diplômes, certificats et autres titres dans le domaine couvert par la présente directive doivent être dûment motivées lorsque les demandes sont rejetées.
Ces décisions doivent être susceptibles de recours juridictionnel en droit interne. Un tel recours est également ouvert au demandeur en cas d'absence de décision dans le délai imparti."
18) L'article 44 bis est modifié comme suit:
a) au paragraphe 1, les mots "aux procédures" sont remplacés par les mots "à la procédure";
b) le paragraphe 2 est supprimé.
19) Les annexes A, B et C figurant à l'annexe VI de la présente directive sont ajoutées.
SECTION 3
DISPOSITIONS FINALES
Article 15
Au plus tard le 1er janvier 2008, la Commission fait rapport au Parlement européen et au Conseil sur l'application de l'article 1er, points 1 et 2, dans les États membres.
Après avoir procédé à toutes les auditions nécessaires, la Commission transmet ses conclusions quant à d'éventuelles modifications du système visé à l'article 1er, points 1 et 2. Le cas échéant, la Commission présente également des propositions visant à améliorer le système existant.
Article 16
1. Les États membres prennent les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive avant le 1er janvier 2003. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, elles contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 17
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 18
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 14 mai 2001.