32005L0048
L 219/29
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/48/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 23 август 2005 година
за изменение на Директиви 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от някои пестициди във и върху зърнените култури и някои продукти от животински и растителен произход
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 86/363/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход (2), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (3), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (4), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следните съществуващи активни вещества са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО: ипродион с Директива 2003/31/ЕО на Комисията (5); пропиконазол с Директива 2003/70/ЕО на Комисията (6) и молинат с Директива 2003/81/ЕО на Комисията (7).
(2)
Следните нови активни вещества са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО: мезотрион с Директива 2003/68/ЕО на Комисията (8) и силтиофам, пикоксистробин, флуфенацет, йодосулфурон-метил-натрий и фостиазад с Директива 2003/84/ЕО на Комисията (9).
(3)
Включването в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на въпросните активни вещества бе извършено въз основа на оценката на представената информация относно предлаганите начини на употреба. Свързаната с това информация бе представена от някои държави-членки в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от същата директива. Представената информация бе анализирана и е достатъчна за определянето на някои максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ).
(4)
В случаите, при които не съществува определена от Общността МДГОВ или временна МДГОВ, държавите-членки са задължени да приемат национални временни МДГОВ в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО преди разрешаването за употреба на продуктите за растителна защита, съдържащи въпросните активни вещества.
(5)
МДГОВ на Общността и препоръчваните от Codex Alimentarius концентрации се определят и подлагат на оценка посредством сходни процедури. За ипродион и пропиконазол в Codex Alimentarius съществуват ограничен брой МДГОВ. В Директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО вече са предвидени МДГОВ на Общността за: ипродион (Директива 93/58/ЕИО на Съвета (10) и пропиконазол (Директива 94/30/ЕО на Съвета (11). Те бяха взети предвид в настоящата директива. МДГОВ от Codex Alimentarius, чието прекратяване ще бъде препоръчано в близко бъдеще, не бяха взети под внимание. Всички МДГОВ, които се основават на тези от Codex Alimentarius, бяха оценени с оглед рисковете за потребителите. При използване на токсикологичните крайни точки на основата на представените на Комисията изследвания не се установи никакъв риск.
(6)
По отношение включването на въпросните активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО съответните технически и научни оценки бяха завършени под формата на аналитични доклади на Комисията. Докладите за оценка за гореспоменатите вещества бяха завършени към датите, предвидени в директивите на Комисията, цитирани в мотиви 1 и 2. Тези доклади определят допустимата дневна доза (ДДД) и, ако е необходимо, острата референциална доза (ОРД) на въпросните вещества. Експозицията на потребителите на хранителните продукти, третирани с въпросните активни вещества, бе оценена в съответствие с възприетите от Общността процедури. Бяха взети предвид и публикуваните от Световната здравна организация указания (12), както и становището на Научния комитет за растенията (13), по отношение на използваната методология. В заключение бе установено, че предлаганите МДГОВ не могат да доведат до надхвърляне на въпросните ДДД и ОРД.
(7)
За да се осигури необходимата защита на потребителите от излагане на въздействието на остатъчните количества вследствие непозволената употреба на продукти за растителна защита, е необходимо да се приемат временни МДГОВ за съответните съчетания от продукти и пестициди в долната граница на аналитичното установяване.
(8)
Определянето на подобни временни МДГОВ на равнището на Общността не възпрепятства държавите-членки да възприемат нови временни МДГОВ за въпросните вещества в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към нея. Смята се, че период от 4 години е достатъчен, за да се позволи разработването на по-нататъшни употреби на въпросните активни вещества. След изтичането на този период временните МДГОВ става окончателно.
(9)
Следователно е необходимо да се модифицират МДГОВ в приложенията към Директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО, за да се постигне необходимото наблюдение и контрол върху забраната на използването на тези вещества, както и защитата на потребителите. Целесъобразно е да се модифицират МДГОВ, които вече са дефинирани в приложенията към въпросните директиви, както и да бъдат определени за пръв път несъществуващите до този момент МДГОВ.
(10)
Директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат изменени в съответствие с гореизложеното.
(11)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕО се изменя, както следва:
1.
В част А от приложение II се добавят максимално допустими граници на остатъчни вещества от мезотрион, силтиофам, пикоксистробин, флуфенацет, йодосулфурон-метил-натрий, фостиазад и молинат, както са определени в приложение I към настоящата директива.
2.
В част А от приложение II максимално допустими граници на остатъчни вещества от пропиконазол и ипродион се заместват от включените в приложение II към настоящата директива.
Член 2
Директива 86/363/ЕИО се изменя по следния начин:
1.
В част А от приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пикоксистробин, както са определени в приложение III към настоящата директива.
2.
В част Б от приложение II максимално допустими граници на остатъчни вещества от пропиконазол се заменят с включените в приложение IV към настоящата директива.
Член 3
Директива 90/642/ЕИО се изменя по следния начин:
1.
В приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от мезотрион, силтиофам, пикоксистробин, флуфенацет, йодосулфурон-метил-натрий, фостиазад и молинат, както са определени в приложение V към настоящата директива.
2.
В приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропиконазол и ипродион се заменят с включените в приложение VI към настоящата директива.
Член 4
1. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 24 февруари 2006 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите, както и таблица на съответствието между разпоредбите на настоящата директива и приетите национални разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби, считано от 24 февруари 2007 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 август 2005 година.
DIRECTIVE 2005/48/CE DE LA COMMISSION
du 23 août 2005
modifiant les directives 86/362/CEE, 86/363/CEE et 90/642/CEE du Conseil en ce qui concerne les teneurs maximales pour les résidus de certains pesticides sur et dans les céréales et certains produits d’origine animale et végétale
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la directive 86/362/CEE du Conseil du 24 juillet 1986 concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les fruits et légumes (1), et notamment son article 10,
vu la directive 86/363/CEE du Conseil du 24 juillet 1986 concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les fruits et légumes (2), et notamment son article 10,
vu la directive 90/642/CEE du Conseil du 27 novembre 1990 concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur ou dans certains produits d’origine végétale, y compris les fruits et légumes (3), et notamment son article 7,
vu la directive 91/414/CEE du Conseil du 15 juillet 1991 concernant la mise sur le marché des produits phytopharmaceutiques (4), et notamment son article 4, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
Les substances actives suivantes ont été inscrites à l’annexe I de la directive 91/414/CEE: iprodione par la directive 2003/31/CE de la Commission (5), propiconazole par la directive 2003/70/CE de la Commission (6) et molinate par la directive 2003/81/CE de la Commission (7).
(2)
Les nouvelles substances actives suivantes ont été inscrites à l’annexe I de la directive 91/414/CEE: mésotrione par la directive 2003/68/CE de la Commission (8) et silthiofam, picoxystrobine, flufénacet, iodosulfuron-méthyl-sodium et fosthiasate par la directive 2003/84/CE de la Commission (9).
(3)
Les substances actives concernées ont été inscrites à l’annexe I de la directive 91/414/CEE sur la base de l’évaluation des informations fournies en ce qui concerne l’utilisation proposée. Des informations concernant cette utilisation ont été soumises par certains États membres conformément à l’article 4, paragraphe 1, point f), de ladite directive. Les informations disponibles ont été examinées et sont suffisantes pour fixer certaines teneurs maximales en résidus (TMR).
(4)
Lorsqu’il n’existe pas de TMR communautaire ou provisoire, les États membres établissent, conformément à l’article 4, paragraphe 1, point f), de la directive 91/414/CEE, une TMR nationale provisoire, avant que l’autorisation ne puisse être accordée aux produits phytopharmaceutiques contenant ces substances actives.
(5)
Les TMR communautaires et les teneurs recommandées par le Codex alimentarius sont fixées et évaluées selon des procédures similaires. Un nombre limité de TMR a été fixé par le Codex pour l’iprodione et le propiconazole. Il existe déjà des TMR communautaires fixées dans les directives 86/362/CEE, 86/363/CEE et 90/642/CEE pour l’iprodione (directive 93/58/CEE du Conseil) (10) et le propiconazole (directive 94/30/CE du Conseil) (11). Elles ont été prises en considération dans la présente directive. Les TMR du Codex dont le retrait sera recommandé dans un avenir proche n’ont pas été prises en considération. Les TMR basées sur les TMR du Codex ont été évaluées au regard des risques pour les consommateurs. Aucun risque n’a été établi dans le cadre des paramètres toxicologiques fondés sur les études dont dispose la Commission.
(6)
Aux fins de l’inscription des substances actives concernées à l’annexe I de la directive 91/414/CEE, leur évaluation technique et scientifique a été achevée sous la forme de rapports d’examen de la Commission. Les dates d’achèvement des rapports de synthèse pour les substances actives considérées figurent dans les directives de la Commission citées aux considérants 1 et 2. Lesdits rapports fixent la dose journalière admissible (DJA) et, le cas échéant, la dose de référence aiguë (DAR) pour les substances concernées. L’exposition des consommateurs de denrées alimentaires traitées avec les substances actives concernées a été estimée et évaluée conformément aux procédures et aux pratiques en usage dans la Communauté européenne, compte tenu des directives publiées par l’Organisation mondiale de la santé (12) et de l’avis du comité scientifique des plantes (13) sur la méthodologie employée. Il a été calculé que les TMR proposées sur cette base n’entraînent pas de dépassement de la dose journalière admissible ou de la dose aiguë de référence.
(7)
Afin de garantir une protection adéquate du consommateur contre une exposition à des résidus résultant d’utilisations non autorisées de produits phytosanitaires, il convient de fixer des TMR provisoires pour les combinaisons produit/pesticide concernées à un niveau correspondant au seuil de détection.
(8)
L’établissement à l’échelon communautaire de TMR provisoires n’empêche pas les États membres de fixer des TMR provisoires pour les substances concernées, conformément à l’article 4, paragraphe 1, point f), de la directive 91/414/CEE et à l’annexe VI de ladite directive. Une période de quatre ans est jugée suffisante pour permettre le développement d’autres utilisations de la substance active concernée. Au terme de cette période, il convient que les TMR provisoires deviennent définitives.
(9)
Il convient donc de modifier les TMR fixées dans les annexes des directives 86/362/CEE, 86/363/CEE et 90/642/CEE, afin de permettre une surveillance et un contrôle adéquats de l’interdiction de leur utilisation et de protéger le consommateur. Lorsque les TMR ont déjà été déterminées dans les annexes desdites directives, il y a lieu de les modifier. Lorsque les TMR n’ont pas encore été déterminées, il y a lieu de les fixer pour la première fois.
(10)
Il convient donc de modifier les directives 86/362/CEE, 86/363/CEE et 90/642/CEE en conséquence.
(11)
Les mesures prévues par la présente directive sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La directive 86/362/CEE est modifiée comme suit:
1)
À l’annexe II, partie A, les teneurs maximales pour les résidus sont ajoutées pour le mésotrione, le silthiofam, la picoxystrobine, le flufénacet, l’iodosulfuron-méthyl-sodium, le fosthiasate et le molinate conformément à l’annexe I de la présente directive.
2)
À l’annexe II, partie A, les teneurs maximales pour les résidus en ce qui concerne le propiconazole et l’iprodione sont remplacées par celles figurant à l’annexe II de la présente directive.
Article 2
La directive 86/363/CEE est modifiée comme suit:
1)
À l’annexe II, partie A, les teneurs maximales pour les résidus sont ajoutées pour la picoxystrobine conformément à l’annexe III de la présente directive.
2)
À l’annexe II, partie B, les teneurs maximales pour les résidus en ce qui concerne le propiconazole sont remplacées par celles figurant à l’annexe IV de la présente directive.
Article 3
La directive 90/642/CEE est modifiée comme suit:
1)
À l’annexe II, les teneurs maximales pour les résidus sont ajoutées pour le mésotrione, le silthiofam, la picoxystrobine, le flufénacet, l’iodosulfuron-méthyl-sodium, le fosthiasate et le molinate conformément à l’annexe V de la présente directive.
2)
À l’annexe II, les teneurs maximales pour les résidus en ce qui concerne le propiconazole et l’iprodione sont remplacées par celles figurant à l’annexe VI de la présente directive.
Article 4
1. Les États membres adoptent et publient au plus tard le 24 février 2006 les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions ainsi qu’un tableau de correspondance entre ces dispositions et la présente directive.
Ils appliquent ces dispositions à partir du 24 février 2007.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, elles contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont à arrêter par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 5
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 6
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 23 août 2005.