РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 октомври 2007 година
за разрешаване на Франция да прилага намалена акцизна ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан в нейните отвъдморски департаменти, и за отмяна на Решение 2002/166/ЕО
(2007/659/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 299, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 299, параграф 2 от Договора, разпоредбите на този договор се прилагат за френските отвъдморски департаменти, Азорските острови, Мадейра и Канарските острови. Като има предвид обаче структурното икономическо и социално положение на френските отвъдморски департаменти, Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, което е усложнено поради тяхната отдалеченост, островен характер, малка площ, трудните релеф и климат, икономическата им зависимост от ограничен брой продукти - фактори, чиято дълготрайност и съчетаване се отразяват тежко на развитието им, Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията и след консултация с Европейския парламент, приема специфични мерки, насочени по-специално към определянето на условията за прилагане на Договора спрямо посочените региони, включително и на общите политики. Съветът, при приемането на тези мерки, взема предвид области, като например данъчната политика. Като приема тези мерки, той взема предвид особеностите и ограниченията на най-отдалечените региони, без да уврежда целостта и съгласуваността на правния ред на Общността, включително на вътрешния пазар и общите политики.
(2)
Въз основа на тези разпоредби от Договора Съветът прие, по отношение на френските отвъдморски департаменти, Решение 2002/166/ЕО от 18 февруари 2002 г. за разрешаване на Франция да разшири прилагането на намалена акцизна ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан във френските отвъдморски департаменти (2). В сравнение с данъчните ставки, прилагани върху сходни продукти, непроизхождащи от френските отвъдморски департаменти, намалената ставка може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка върху алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година относно сближаването на акцизните ставки на алкохола и алкохолните напитки (3), но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола. Решението на Съвета е със срок на приложение до 31 декември 2009 г., като най-късно през юни 2006 г. следва да се изготви междинен доклад.
(3)
На 27 декември 2005 г. френското правителство представи междинен доклад, в който посочи, че запазването на данъчните разпоредби, приложими към „традиционния“ ром, предлаган на пазара на континентална Франция, е от решаващо значение. Освен това, като се има предвид развитието на пазара на ром в Общността, облагодетелстващо основно продукти с произход от трети страни и като се отчита икономическото и социално значение на сектора и структурния характер на условията за производство, които намаляват продуктивността на сектора в отвъдморските департаменти и затрудняват запазването на присъствието на продукцията на пазара на Общността, Франция отправи искане да бъде разширен количествения и времеви обхват на данъчните разпоредби, прилагани към „традиционния“ ром на континенталния пазар.
(4)
Поддържането на сектора на захарната тръстика, захарта и рома в отвъдморските департаменти е от решаващо значение за осигуряване на тяхното икономическо и социално равновесие. В трите най-засегнати департамента - Реюнион, Гваделупа и Мартиника, този сектор генерира годишен оборот от над 250 000 000 EUR и осигурява приблизително 40 000 работни места, 22 000 от които са преки работни места. Трябва да се отбележи също така положителното въздействие на отглеждането на захарна тръстика върху опазването на околната среда в отвъдморските департаменти. Заедно със сектора на производство на банани, секторът на захарната тръстика е единствената значима износна дейност в тези региони, чийто износ представлява не повече от 7 % от вноса. Ето защо е необходимо и оправдано за Франция да поддържа, чрез дерогация от член 90 от Договора, намалена акцизна ставка върху „традиционния“ ром, произвеждан в отвъдморските департаменти, за да не се застраши развитието им.
(5)
Преразглеждането на общата организация на пазарите в сектора на захарта през февруари 2006 г. допринася отчасти за осигуряване на бъдещето на сектора. Затова са предвидени мерки, които целят да подпомогнат сектора в рамките на системите POSEI (Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета от 30 януари 2006 г. за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените райони на Съюза (4)), едновременно под формата на общностни и национални помощи, които да повишат конкурентоспособността на сектора на захарната тръстика, захарта и рома в отвъдморските департаменти. Тези мерки обаче все още не са способни да компенсират постепенното намаляване на митническите преференции и да запазят пазарния дял на рома от отвъдморските департаменти.
(6)
Предвид ограничения местен пазар, дестилационните фабрики на отвъдморските департаменти не могат да запазят дейността си, освен ако не се ползват с достатъчен достъп до пазара на континентална Франция, който представлява основна крайна цел за тяхното производство на ром (повече от 50 % от общия обем).
(7)
Невъзможността да бъдат конкурентоспособни в рамките на общностния пазар, дължаща се основно на високите пазарни цени, произтича от по-високата себестойност на продукцията от 2001 г. насам. След тази дата производствените разходи, както и разходите за труд в отвъдморските департаменти се увеличиха значително. Освен това, ромът от отвъдморските департаменти трябва да отговаря на регулаторните стандарти на Общността, което изисква значителни непроизводствени инвестиции. От 2001 г. насам направените инвестиции в отвъдморските департаменти надхвърлят 45 500 000 EUR, като повече от половината от тази сума, около 47 % от общия обем, бе предназначена за опазването на околната среда. Въпреки че тези инвестиции са частично подпомогнати от структурните фондове, това не се отнася за последващите оперативни разходи, които оскъпяват производствената себестойност на рома с приблизително 10-15 % в зависимост от дестилационната фабрика.
(8)
Съвкупността от тези разходи, които са нараснали значително от 2001 г. насам, поставя предприятията от отвъдморските департаменти в тежко финансово положение. Единственият начин да се осигури дългосрочно развитие на сектора е да се компенсират тези разходи с увеличаване обема на производство.
(9)
От 2002 г. насам общият обем на доставките към общностния пазар е намалял с 12 % от 176 791 хектолитра чист алкохол на 155 559 хектолитра чист алкохол. Секторът на рома от отвъдморските департаменти се е запазил единствено благодарение на пазара на континентална Франция, където той се ползва от специфичен режим на облагане, който му позволява частично да компенсира високата си производствена себестойност. Тъй като конкурентоспособността на „традиционния“ ром от отвъдморските департаменти на пазара на континентална Франция трябва да бъде подкрепена, с цел да се запази дейността на сектора на захарната тръстика, захарта и рома в тези департаменти, следва да бъде преразгледано количеството „традиционен“ ром с произход от отвъдморските департаменти, което може да се ползва от намалена акцизна ставка при пускане на пазара.
(10)
Данъчното облекчение, разрешено с настоящото решение, не се простира отвъд необходимото за предоставяне на възможност на производителите на „традиционен“ ром да посрещнат повишените производствени разходи.
(11)
За да се гарантира, че настоящото решение няма да накърни целостта на вътрешния пазар, количеството ром с произход от отвъдморските департаменти, което може да се ползва от тази мярка, не може, както преди, да надвишава търговските потоци, регистрирани през последните години за различните източници на снабдяване на пазара.
(12)
Предвид необходимостта от създаване на усещане за правна сигурност за икономическите субекти от сектора на захарната тръстика, захарта и рома, като се отчита срокът на амортизация на съоръженията и сградите и от съображения за съгласуваност с други общностни правила, отнасящи се до този сектор, дерогацията следва да се предостави до края на 2012 г.
(13)
Предоставянето на такъв срок обаче трябва да бъде подчинено на условието за представяне на междинен доклад, който да позволи на Комисията да прецени дали причините за предоставяне на фискалната дерогация са все още валидни и, при необходимост, да прецени дали въпросният срок и количества следва да се преразгледат в светлината на развитието на пазара на ром в Общността.
(14)
Решение 2002/166/ЕО следва да бъде заменено.
(15)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 87 и 88 от Договора,
РЕШИ:
Член 1
Чрез дерогация от член 90 от Договора, на Франция се разрешава да удължи прилагането в своята континентална част спрямо „традиционния“ ром, произвеждан в нейните отвъдморски департаменти, на акцизна ставка, по-ниска от пълната ставка върху алкохола, определена според член 3 от Директива 92/84/ЕИО.
Член 2
Дерогацията по член 1 се отнася изключително за рома, така както е описан в член 1, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕИО) № 1576/89 на Съвета от 29 май 1989 г. относно установяване на общи правила за определянето, описанието и представянето на спиртните напитки (5), и произведен в отвъдморските департаменти от захарна тръстика, отгледана на мястото на производство и имаща съдържание на летливи вещества, различни от етилов и метилов алкохол, равно или по-голямо от 225 грама за хектолитър чист алкохол и алкохолно съдържание, равно или по-високо от 40 об. % алкохол.
Член 3
1. Намалената акцизна ставка, приложима към продукта, описан в член 2, се ограничава до годишна квота от 108 000 хектолитра чист алкохол.
2. Намалената ставка може да бъде по-ниска от минималната акцизна ставка върху алкохола, определена с Директива 92/84/ЕИО, но не може да бъде по-ниска с повече от 50 % от стандартната национална акцизна ставка върху алкохола.
Член 4
Най-късно до 30 юни 2010 г. Франция представя на Комисията доклад, който да ѝ позволи да прецени дали причините за разрешаване прилагането на по-ниска ставка са все още валидни и, при необходимост, нуждата от преразглеждане на квотата в светлината на развитието на пазара.
Член 5
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2012 г.
Член 6
1. Решение 2002/166/ЕО на Съвета от 18 февруари 2002 г. се отменя.
2. Позоваванията на отмененото решение се тълкуват като позовавания на настоящото решение.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Люксембург на 9 октомври 2007 година.
DÉCISION DU CONSEIL
de 9 octobre 2007
autorisant la France à appliquer un taux d’accise réduit sur le rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer et abrogeant la décision 2002/166/CE
(2007/659/CE)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 299, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
En application de l’article 299, paragraphe 2, du traité, les dispositions du traité sont applicables aux départements français d’outre-mer, aux Açores, à Madère et aux îles Canaries. Toutefois, compte tenu de la situation économique et sociale structurelle des départements français d’outre-mer, des Açores, de Madère et des îles Canaries, qui est aggravée par leur éloignement, l’insularité, leur faible superficie, le relief et le climat difficiles, leur dépendance économique vis-à-vis d’un petit nombre de produits, facteurs dont la permanence et la combinaison nuisent fortement à leur développement, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission et après consultation du Parlement européen, arrête des mesures spécifiques visant, en particulier, à fixer les conditions d’application du traité à ces régions, y compris les politiques communes. Le Conseil, en arrêtant ces mesures, tient compte des domaines tels que la politique fiscale. En arrêtant ces mesures, le Conseil doit tenir compte des caractéristiques et des contraintes particulières des régions ultrapériphériques sans nuire à l’intégrité et à la cohérence de l’ordre juridique communautaire, y compris le marché intérieur et les politiques communes.
(2)
Sur la base de cette disposition du traité, le Conseil a adopté, s’agissant des départements français d’outre-mer, la décision 2002/166/CE du 18 février 2002 autorisant la France à proroger l’application d’un taux d’accise réduit sur le rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer (2). Par rapport aux taux appliqués aux produits similaires ne provenant pas des départements français d’outre-mer, le taux réduit peut être inférieur au taux minimal de l’accise sur l’alcool fixé par la directive 92/84/CEE du Conseil du 19 octobre 1992 concernant le rapprochement des taux d’accises sur l’alcool et les boissons alcoolisées (3), mais ne peut être inférieur de plus de 50 % au taux d’accise national normal sur l’alcool. La décision du Conseil est applicable jusqu’au 31 décembre 2009, un rapport intermédiaire à mi-parcours devant être établi, au plus tard, en juin 2006.
(3)
Les autorités françaises ont présenté, le 27 décembre 2005, un rapport intermédiaire indiquant qu’il est indispensable de maintenir le dispositif fiscal applicable au rhum traditionnel commercialisé sur le marché métropolitain. En outre, au vu de l’évolution du marché communautaire du rhum, dont bénéficient essentiellement les produits originaires de pays tiers, et compte tenu de l’importance économique et sociale de la filière et du caractère structurel des conditions de production qui affaiblissent la productivité de la filière dans les départements d’outre-mer et qui rendent difficile le maintien de sa production sur le marché communautaire, la France a demandé que le dispositif fiscal applicable au rhum traditionnel commercialisé sur le marché métropolitain soit étendu en volume et en durée.
(4)
Le maintien dans les départements d’outre-mer de la filière canne-sucre-rhum est indispensable pour assurer l’équilibre économique et social de ceux-ci. En effet, dans les trois départements les plus concernés, la Réunion, la Guadeloupe et la Martinique, cette filière dégage un volume annuel de chiffres d’affaires d’environ 250 millions EUR et assure environ 40 000 emplois, dont 22 000 emplois directs. Il convient aussi de noter l’impact positif qu’a la culture de la canne pour la préservation de l’environnement dans les départements d’outre-mer. Avec la banane, cette filière est la seule activité exportatrice significative dans des régions dont le taux de couverture des échanges ne dépasse pas 7 %. Dès lors, le maintien par la France, par dérogation à l’article 90 du traité, d’un taux d’accise réduit sur le rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer est nécessaire et justifié en vue de ne pas mettre en péril leur développement.
(5)
La révision de l’organisation commune des marchés dans le secteur du sucre intervenue en février 2006 contribue pour partie à la pérennisation de la filière. Ainsi, il est prévu de mettre en œuvre des mesures de soutien dans le cadre des systèmes POSEI [règlement (CE) no 247/2006 du Conseil du 30 janvier 2006 portant mesures spécifiques dans le domaine de l’agriculture en faveur des régions ultrapériphériques de l’Union (4)], sous la forme d’aides communautaires et nationales, afin d’améliorer la compétitivité de la filière canne-sucre-rhum des départements d’outre-mer. Cependant, ces mesures ne permettent toujours pas de compenser le démantèlement progressif des protections douanières et de préserver les parts de marché des départements d’outre-mer pour le rhum.
(6)
Eu égard à l’étroitesse du marché local, les distilleries des départements d’outre-mer ne peuvent maintenir leurs activités que si elles bénéficient d’un accès suffisant au marché de la France métropolitaine, qui constitue le débouché essentiel de leur production de rhum (plus de 50 % du total).
(7)
Le déficit concurrentiel sur le marché communautaire, dû essentiellement à des prix de marché plus élevés, trouve son origine dans l’augmentation du prix de revient, depuis 2001. Depuis cette date, les coûts de production comme les coûts de la main-d’œuvre ont fortement augmenté dans les départements d’outre-mer. De surcroît, les rhums des départements d’outre-mer doivent respecter les normes réglementaires communautaires, ce qui nécessite des investissements non productifs importants. Depuis 2001, les investissements réalisés dans les départements d’outre-mer ont dépassé 45,5 millions EUR, plus de la moitié de cette somme étant affectée à la préservation de l’environnement, représentant 47 % du total. Or, si ces investissements bénéficient pour partie des Fonds structurels, tel n’est pas le cas des charges d’exploitation qu’ils engendrent, qui viennent grever le prix de revient du rhum d’environ 10 à 15 % selon les distilleries.
(8)
L’ensemble de ces coûts, qui a beaucoup augmenté depuis 2001, met les entreprises des départements d’outre-mer dans une situation financière difficile. La seule solution pour assurer la pérennité de la filière est d’amortir ces charges sur des volumes de production plus importants.
(9)
Depuis 2002, le volume total expédié vers le marché communautaire a diminué de 12 %, passant de 176 791 à 155 559 hectolitres d’alcool pur. C’est donc au seul marché métropolitain, où le rhum des départements d’outre-mer fait l’objet d’un régime fiscal spécifique qui lui permet de compenser partiellement son prix de revient élevé, que la filière rhum des départements d’outre-mer doit sa survie. Étant donné qu’il convient de soutenir la compétitivité du rhum traditionnel des départements d’outre-mer sur le marché métropolitain afin de préserver l’activité de la filière canne-sucre-rhum de ces départements, il y a lieu de revoir les quantités de rhum traditionnel originaire des départements d’outre-mer pouvant bénéficier d’un taux d’accise réduit lors de leur mise à la consommation sur ce marché.
(10)
L’avantage fiscal autorisé par la présente décision ne va pas au-delà de ce qui est nécessaire aux producteurs de rhum traditionnel pour faire face à leur coût de production élevé.
(11)
Afin de veiller à ce que la présente décision ne nuise pas à l’intégrité du marché intérieur, les quantités de rhum originaire des départements d’outre-mer pouvant bénéficier de cette mesure ne peuvent, comme précédemment, être supérieures aux flux commerciaux enregistrés ces dernières années pour les différentes sources d’approvisionnement.
(12)
Compte tenu de la nécessité de créer un climat de sécurité juridique pour les acteurs économiques de la filière canne-sucre-rhum et au vu des durées d’amortissement des équipements et des bâtiments, ainsi que par souci de cohérence avec d’autres dispositions communautaires en faveur de cette filière, il convient d’accorder une dérogation jusqu’à la fin de 2012.
(13)
Il y a lieu, toutefois, d’assortir l’octroi d’une telle durée de l’obligation d’établir un rapport intermédiaire permettant à la Commission d’évaluer la persistance des raisons ayant justifié l’octroi de la dérogation fiscale et, le cas échéant, d’examiner la nécessité de revoir la durée ou les quantités concernées en fonction de l’évolution du marché communautaire du rhum.
(14)
Il convient de remplacer la décision 2002/166/CE.
(15)
La présente décision est sans préjudice de l’éventuelle application des articles 87 et 88 du traité,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation à l’article 90 du traité, la France est autorisée à proroger l’application, sur son territoire métropolitain, au rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer, d’un taux d’accise inférieur au taux plein sur l’alcool fixé à l’article 3 de la directive 92/84/CEE.
Article 2
La dérogation visée à l’article 1er est limitée au rhum tel que défini à l’article 1er, paragraphe 4, point a), du règlement (CEE) no 1576/89 du Conseil du 29 mai 1989 établissant les règles générales relatives à la définition, à la désignation et à la présentation des boissons spiritueuses (5), et produit dans les départements d’outre-mer à partir de canne à sucre récoltée sur le lieu de fabrication, ayant une teneur en substances volatiles autres que les alcools éthylique et méthylique égale ou supérieure à 225 grammes par hectolitre d’alcool pur et un titre alcoométrique acquis égal ou supérieur à 40 % vol.
Article 3
1. Le taux d’accise réduit applicable au produit visé à l’article 2 est limité à un contingent annuel de 108 000 hectolitres d’alcool pur.
2. Le taux réduit peut être inférieur au taux minimal de l’accise sur l’alcool fixé par la directive 92/84/CEE, mais ne peut être inférieur de plus de 50 % au taux d’accise national normal sur l’alcool.
Article 4
Au plus tard le 30 juin 2010, la France transmettra à la Commission un rapport permettant à celle-ci d’évaluer la persistance des raisons ayant justifié l’octroi du taux réduit et, le cas échéant, la nécessité d’ajuster le contingent compte tenu de l’évolution du marché.
Article 5
La présente décision est applicable du 1er janvier 2007 jusqu’au 31 décembre 2012.
Article 6
1. La décision 2002/166/CE est abrogée.
2. Les références faites à la décision abrogée s’entendent comme faites à la présente décision.
Article 7
La République française est destinataire de la présente décision.
Fait à Luxembourg, le 9 octobre 2007.