ДИРЕКТИВА 2007/42/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2007 година
относно материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни
(Текст от значение за ЕИП)
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1935/2004 на Европейският парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 г. относно материалите и предметите, предназначени за контакт с храни, и за отмяна на Директиви 80/590/ЕИО и 89/109/ЕИО (1), и по-специално член 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 93/10/ЕИО на Комисията от 15 март 1993 г. относно материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни (2), е била неколкократно и съществено изменяна (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Предвидените от настоящата директива мерки на Общността са не само необходими, но и належащи за постигане на целите на вътрешния пазар; като има предвид, че отделните държави-членки не могат сами да постигнат тези цели; като има предвид, освен това, че тяхното постигане на ниво Общността е вече предвидено в Регламент (ЕО) № 1935/2004.
(3)
Подходящият инструмент, за да се постигне целта, посочена в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1935/2004 при филми от регенерирана целулоза, е специална директива по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 1935/2004.
(4)
Изкуствените обвивки от регенерирана целулоза трябва да бъдат предмет на специални разпоредби.
(5)
Методът за определяне на отсъствието на миграция на багрилни вещества трябва да се установи на по-късен етап.
(6)
До изготвянето на критерии за чистота и методи на анализ изискванията на националните законодателства трябва да останат в сила.
(7)
Съставянето на списък с одобрени вещества, придружен от гранични стойности за количествата, които трябва да се използват, по принцип е достатъчен в конкретния случай, за да се постигнат определените в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1935/2004 цели.
(8)
Обаче бис(2-хидроксиетил)етер (= диетиленгликол) и етандиол (= моноетиленгликол) могат изцяло да мигрират в определени храни и, следователно, за да се избегне тази възможност, като предпазна мярка е по-подходящо да се определи категорично максималното разрешено количество на тези вещества в храните, които са били в контакт с филм от регенерирана целулоза.
(9)
За да се защити здравето на потребителя, директният контакт между храните и напечатаните повърхности на филма от регенерирана целулоза трябва да се избягва.
(10)
Писмената декларация, предвидена в член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1935/2004, трябва да се прилага при професионална употреба на филма от регенерирана целулоза за материали и предмети, предназначени за контакт с храни, освен тези, които по своето естество са предназначени за такава цел.
(11)
Правилата, които следва да се прилагат по отношение на филмите от регенерирана целулоза, следва да са съобразени със специфичните свойства на слоя, влизащ в контакт с храни. Съответно изискванията към филмите от регенерирана целулоза, покрити с пластмасови покрития, следва да се различават от тези, предвидени за филмите от регенерирана целулоза, които са без покритие или са покрити с покрития, изработени от производни на целулозата.
(12)
При производството на всички типове филми от регенерирана целулоза, включително филмите от регенерирана целулоза, покрити с пластмаси, следва да се използват само разрешени вещества.
(13)
При филмите от регенерирана целулоза, покрити с покрития, състоящи се от пластмаси, слоят, влизащ в контакт с хранителните продукти, се състои от материал, подобен на материалите и предметите от пластмаса, предназначени за влизане в контакт с храни. Във връзка с това е уместно правилата, предвидени в Директива 2002/72/ЕО на Комисията от 6 август 2002 г. относно материалите и предметите от пластмаси, предназначени за контакт с храни (4), следва да се прилагат и за такива филми.
(14)
В интерес на съгласуваността на общностното законодателство, проверката на съответствието на филми от регенерирана целулоза с пластмасово покритие с границите на миграция, определени с Директива 2002/72/ЕО, следва да се извършва съгласно правилата, установени с Директива 82/711/ЕИО на Съвета от 18 октомври 1982 г. за определяне на основните правила, необходими при изпитването на миграцията на съставки на пластмасови материали и предмети, предназначени за контакт с храни (5) и с Директива 85/572/ЕИО на Съвета от 19 декември 1985 г. за определяне на списък със симуланти, които да се употребяват при изпитването на миграцията на съставки на пластмасови материали и предмети, предназначени да влизат в контакт с храни (6).
(15)
Мерките, определени от настоящата директива, отговарят на становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
(16)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение III, част Б,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива е специална директива по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 1935/2004.
2. Настоящата директива се прилага за филм от регенерирана целулоза по смисъла на описанието, дадено в приложение I, който е предназначен да влиза в контакт с храни или който, по силата на предназначението му, в действителност влиза в такъв контакт и който или:
а)
съставлява сам по себе си готов продукт; или
б)
съставлява част от готов продукт, който съдържа други материали.
3. Настоящата директива не се прилага за изкуствени обвивки от регенерирана целулоза.
Член 2
Филмите от регенерирана целулоза, посочени в член 1, параграф 2, следва да принадлежат към един от следните типове:
а)
филм от регенерирана целулоза без покритие;
б)
покрит филм от регенерирана целулоза с покритие, получено от целулоза; или
в)
покрит филм от регенерирана целулоза с покритие, състоящо се от пластмаси.
Член 3
1. Филмите от регенерирана целулоза, упоменати в член 2, букви а) и б), се произвеждат, като се използват само веществата или групите вещества, изброени в приложение II, при спазване на ограниченията, определени в него.
2. Чрез дерогация от параграф 1 могат да се употребяват вещества, различни от изброените в приложение II, когато тези вещества се използват като багрилни вещества (оцветители и пигменти) или като лепила, при условие че няма следи от миграция на веществата във или върху храните, които могат да бъдат открити посредством установен метод.
Член 4
1. Филмите от регенерирана целулоза, посочени в буква в) на член 2, се произвеждат, като преди покриването се използват само веществата или групите вещества, изброени в списъка в първата част от приложение II, като се спазват ограниченията, определени в него.
2. Покритието, което следва да се използва при покриването на филмите от регенерирана целулоза, посочени в параграф 1, се произвежда, като преди покриването се използват само веществата или групите вещества, изброени в приложения II-VI към Директива 2002/72/ЕО, при спазване на ограниченията, определени в тях.
3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, материалите и предметите, направени от филма от регенерирана целулоза, посочен в член 2, буква в),, следва да съответстват на членове 2, 7 и 8 от Директива 2002/72/ЕО.
Член 5
Напечатаните повърхности на филм от регенерирана целулоза не влизат в контакт с храните.
Член 6
1. На етапите на пускане на пазара, различни от тези на търговията на дребно, материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни, се придружават от писмена декларация в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1935/2004.
2. Параграф 1 не се отнася до материали и предмети, изработени от филм от регенерирана целулоза, които по своята същност явно са предназначени за контакт с храни.
3. Когато са посочени специални условия за употреба, материалът или предметът, изработен от филм от регенерирана целулоза, се етикетира по указания начин.
Член 7
Директива 93/10/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение III, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение III, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 8
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2007 година.
DIRECTIVE 2007/42/CE DE LA COMMISSION
du 29 juin 2007
relative aux matériaux et aux objets en pellicule de cellulose régénérée, destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(version codifiée)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1935/2004 du Parlement européen et du Conseil du 27 octobre 2004 concernant les matériaux et objets destinés à entrer en contact avec des denrées alimentaires et abrogeant les directives 80/590/CEE et 89/109/CEE (1), et notamment son article 5,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 93/10/CEE de la Commission du 15 mars 1993 relative aux matériaux et aux objets en pellicule de cellulose régénérée, destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (2) a été modifiée à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). Il convient, dans un souci de clarté et de rationalité, de procéder à la codification de ladite directive.
(2)
Les mesures communautaires prévues par la présente directive sont non seulement nécessaires mais aussi indispensables à la réalisation des objectifs du marché intérieur. Ces objectifs ne peuvent être atteints séparément par les États membres. Par ailleurs, leur réalisation au niveau communautaire est déjà prévue par le règlement (CE) no 1935/2004.
(3)
Pour atteindre l’objectif prévu à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004, dans le cas des pellicules de cellulose régénérée, l’instrument approprié était une directive spécifique au sens de l’article 5 dudit règlement.
(4)
Les boyaux synthétiques de cellulose régénérée doivent faire l’objet de dispositions particulières.
(5)
La méthode de détermination de l’absence de migration des matières colorantes doit être établie ultérieurement.
(6)
En attendant l’élaboration de critères de pureté et de méthodes d’analyse, les dispositions nationales doivent rester applicables.
(7)
L’établissement d’une liste de substances autorisées, assortie des quantités à ne pas dépasser, est en principe suffisant en l’occurrence pour atteindre l’objectif fixé à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004.
(8)
Toutefois, le bis (2-hydroxyéthyl)éther (= diéthylèneglycol) et l’éthanediol (= monoéthylèneglycol) peuvent migrer dans des proportions importantes vers certaines denrées alimentaires et, en vue d’éviter cette possibilité, il est préférable, à titre préventif, d’arrêter définitivement la quantité maximale autorisée de ces substances dans les denrées alimentaires qui ont été en contact avec une pellicule de cellulose régénérée.
(9)
Il est opportun, pour la défense de la santé du consommateur, d’éviter que les parties imprimées des pellicules de cellulose régénérée entrent en contact direct avec les denrées alimentaires.
(10)
La déclaration écrite visée à l’article 16, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004 doit être fournie en cas d’utilisation professionnelle des pellicules de cellulose régénérée comme matériaux et objets destinés à être mis en contact avec les denrées alimentaires, sauf s’ils sont, de par leur nature, destinés à cet usage.
(11)
Les pellicules de cellulose régénérée doivent être soumises à des règles spécifiques selon la nature de la couche en contact avec les denrées alimentaires. Dès lors, les exigences imposées aux pellicules de cellulose régénérée recouvertes d’un vernis composé de matière plastique doivent différer de celles relatives aux pellicules de cellulose régénérée non vernies ou vernies au moyen d’un vernis dérivé de cellulose.
(12)
Seules des substances autorisées doivent être utilisées dans la fabrication de tous les types de pellicules de cellulose régénérée, y compris celles revêtues de matière plastique.
(13)
Dans le cas de pellicules de cellulose régénérée recouvertes d’un vernis composé de matière plastique, la couche en contact avec les denrées alimentaires se compose d’une matière semblable aux matériaux et objets en plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires. Par conséquent, il est opportun que les règles prévues à la directive 2002/72/CE de la Commission du 6 août 2002 concernant les matériaux et objets en matière plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (4) s’appliquent également aux pellicules de ce type.
(14)
Dans l’intérêt de la cohérence de la législation communautaire, la vérification de la conformité des pellicules de cellulose régénérée recouvertes d’un vernis en matière plastique aux limites de migration fixées par la directive 2002/72/CE doit être réalisée dans le respect des règles arrêtées par la directive 82/711/CEE du Conseil du 18 octobre 1982 établissant les règles de base nécessaires à la vérification de la migration des constituants des matériaux et objets en matière plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (5), et par la directive 85/572/CEE du Conseil du 19 décembre 1985 fixant la liste des simulants à utiliser pour vérifier la migration des constituants des matériaux et objets en matière plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (6).
(15)
Les mesures prévues à la présente directive sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale.
(16)
La présente directive ne doit pas porter atteinte aux obligations des États membres concernant les délais de transposition en droit national et d’application des directives indiqués à l’annexe III, partie B,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
1. La présente directive est une directive spécifique au sens de l’article 5 du règlement (CE) no 1935/2004.
2. La présente directive s’applique aux pellicules de cellulose régénérée au sens de la description figurant à l’annexe I qui sont destinées à être mises en contact ou sont mises en contact, conformément à leur destination, avec les denrées alimentaires et qui:
a)
soit constituent à elles seules un produit fini;
b)
soit sont une partie d’un produit fini comportant d’autres matériaux.
3. La présente directive ne s’applique pas aux boyaux synthétiques de cellulose régénérée.
Article 2
Les pellicules de cellulose régénérée visées à l’article 1er, paragraphe 2, appartiennent à l’une des catégories suivantes:
a)
pellicules de cellulose régénérée non vernies;
b)
pellicules de cellulose régénérée vernies au moyen d’un vernis dérivé de cellulose, ou
c)
pellicules de cellulose régénérée vernies au moyen d’un vernis composé de matière plastique.
Article 3
1. Les pellicules de cellulose régénérée visées aux points a) et b) de l’article 2 sont fabriquées uniquement à l’aide des substances ou groupes de substances énumérés à l’annexe II, en tenant compte des restrictions qui y sont fixées.
2. Par dérogation au paragraphe 1, l’emploi de substances autres que celles énumérées à l’annexe II est autorisé lorsque ces substances sont utilisées comme matières colorantes (colorants et pigments) ou comme adhésifs à condition qu’il n’y ait pas de traces de migration desdites substances dans ou sur des denrées alimentaires détectables par une méthode validée.
Article 4
1. Les pellicules de cellulose régénérée visées au point c) de l’article 2 sont fabriquées, avant l’application du vernis, uniquement à l’aide des substances ou groupes de substances énumérés dans la première partie de l’annexe II, en tenant compte des restrictions qui y sont fixées.
2. Le vernis à appliquer aux pellicules de cellulose régénérée visées au paragraphe 1 est fabriqué uniquement à l’aide des substances ou groupes de substances énumérés aux annexes II à VI de la directive 2002/72/CE, en tenant compte des restrictions qui y sont fixées.
3. Sans préjudice du paragraphe 1, les matériaux et objets en pellicule de cellulose régénérée visés au point c) de l’article 2 sont conformes aux articles 2, 7 et 8 de la directive 2002/72/CE.
Article 5
La face imprimée des pellicules de cellulose régénérée ne doit pas être mise en contact avec les denrées alimentaires.
Article 6
1. Aux stades de la commercialisation autres que la vente au détail, les matériaux et objets en pellicule de cellulose régénérée qui sont destinés à être mis en contact avec les denrées alimentaires doivent être accompagnés d’une déclaration écrite conformément à l’article 16, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique pas aux matériaux et objets en pellicule de cellulose régénérée, qui, de par leur nature, sont manifestement destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires.
3. Lorsque des conditions d’utilisation particulières sont indiquées, les matériaux ou objets en pellicule de cellulose régénérée sont étiquetés en conséquence.
Article 7
La directive 93/10/CEE, telle que modifiée par les directives visées à l’annexe III, partie A, est abrogée, sans préjudice des obligations des États membres en ce qui concerne les délais de transposition en droit national et d’application des directives indiqués à l’annexe III, partie B.
Les références faites à la directive abrogée s’entendent comme faites à la présente directive et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe IV.
Article 8
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 9
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 29 juin 2007.