РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2008 година
за създаване на Комитет от експерти по въпросите на командироването на работници
(2009/17/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като има предвид, че:
(1)
Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (1), и по-специално член 4 от нея, налага ясни задължения по отношение на сътрудничеството между националните администрации и задължава държавите-членки да създадат необходимите условия за такова сътрудничество. Освен това в посочената директива се определя ясно задължение за държавите-членки да вземат необходимите мерки, за да направят информацията за условията за наемане на работа общодостъпна не само за чуждестранните доставчици на услуги, но и за съответните командировани работници.
(2)
В съобщението си от 13 юни 2007 г. до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги: да увеличим максимално ползите от него и неговия потенциал при едновременно гарантиране на закрилата на работниците“ (2), Комисията оповести намерението си да учреди комитет на високо равнище с оглед оказване на подкрепа и съдействие на държавите-членки при определянето и обмена на добри практики, да институционализира съществуващата неформална група от правителствени експерти и официално да включи социалните партньори за редовно участие в работата му.
(3)
В Препоръката си от 3 април 2008 г. за разширяване на административното сътрудничество в контекста на командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (3) Комисията посочва, че държавите-членки следва да вземат активно участие в системен и официален процес на определяне и обмен на добри практики в областта на командироването на работници в рамките на всеки един форум за сътрудничество, създаден от Комисията за тази цел.
(4)
В заключенията си от 9 юни 2008 г. Съветът прикани Комисията да институционализира неформалната група по командироването на работници чрез създаването на комитет от експерти.
(5)
Съгласно споменатите по-горе заключения на Съвета комитетът, който трябва да бъде създаден, следва да създаде контакти с публичните структури, натоварени с контролни функции, като например трудовите инспекторати, а също и на подходящи нива и в съответствие с националното право и практика, официално и редовно да включва в работата си социалните партньори, и по-специално представители на социалните партньори в секторите, където често се използва трудът на командировани работници.
(6)
Поради това е необходимо да се учреди комитет от експерти в областта на командироването на работници и да се определят неговите задачи, отговорности и структура.
(7)
Комитетът на експертите следва, inter alia, да подкрепя и подпомага държавите-членки при идентифицирането и обмяната на опит и добри практики, да насърчава обмена на подходяща информация, да разглежда всички въпроси и трудности, които биха могли да възникнат при практическото прилагане на законодателството, отнасящо се до командироването на работници, както и при неговото спазване на практика, и да следи отблизо напредъка, постигнат в подобряването както на достъпа до информация, така и на административното сътрудничество, включително и при разработването на евентуална електронна система за обмен на информация.
(8)
Комитетът следва да бъде съставен от експерти, представляващи националните органи, които във всяка държава-членка са отговорни, на които е възложено или които участват в изпълнението, прилагането и следят за спазването на правилата, приложими спрямо командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги. Тези експерти трябва да разполагат с пълния спектър от знания, умения и опит в различните области на политиката, които са обект на внимание. В съответствие с националното законодателство и практика специализираните органи, отговарящи за контрола над законодателството, като например инспекциите по труда, както и социалните партньори, биха могли да бъдат представлявани в рамките на комитета.
(9)
Комитетът следва официално и редовно да включва в работата си социалните партньори на европейско равнище, по-специално тези, които представляват секторите с по-висока честота на използване на труда на командировани работници, като например строителство, работа по временно заместване, хотелиерство и ресторантьорство, селско стопанство и транспорт. Той също следва да може да разчита на опита на специалисти със специфична компетентност по даден въпрос, включен като точка от дневния му ред.
(10)
Представители на държавите от ЕИП/ЕАСТ, на надзорния орган на ЕАСТ, на присъединяващите се страни и страните кандидатки и Швейцария следва да получат възможност да участват като наблюдатели.
(11)
Следва да бъдат предвидени правила за оповестяването на информация от страна на членовете на комитета, без да се накърняват правилата на Комисията относно сигурността, изложени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (4).
(12)
Личните данни, свързани с членовете на комитета, следва да бъдат обработвани в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (5).
(13)
Възникналите разходи следва да бъдат финансирани по силата на Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за създаване на програма на Общността за заетост и социална солидарност - „Прогрес“ (6),
РЕШИ:
Член 1
Създаване се експертен комитет, чието наименование е „Комитет от експерти по командироването на работници“, наричан по-долу „комитетът“.
Член 2
Задачи
Задачите на комитета са да:
1.
подкрепя и подпомага държавите-членки при идентифицирането и насърчаването на обмяната на опит и добри практики;
2.
насърчава обмена на полезна информация, включително информация относно съществуващите форми на (двустранно) административно сътрудничество между държавите-членки и/или социалните партньори;
3.
разглежда всякакви въпроси, трудности и специфични въпроси, които могат да възникнат във връзка с изпълнението и практическото прилагане на Директива 96/71/ЕО или националните мерки по изпълнението, а също и във връзка с контрола по практическото прилагане на директивата;
4.
разглежда всякакви евентуални трудности, които могат да възникнат при прилагането на член 3, параграф 10 от Директива 96/71/ЕО;
5.
следи постигнатия напредък при подобряване както на достъпа до информация, така и на административното сътрудничество, и в този контекст, inter alia, да оцени различните варианти на подходяща техническа подкрепа за информационния обмен, необходим за подобряване на административното сътрудничество, включително електронна система за обмен на информация;
6.
разглежда възможностите за подобряване на ефективното зачитане и прилагане на правата на работниците и при необходимост, за защита на положението им;
7.
пристъпва към задълбочен анализ на практически проблеми на трансграничния контрол по прилагането на законодателството, с цел решаване на съществуващите проблеми, подобряване на практическото прилагане на съществуващите правни инструменти, а също и за подобряване на взаимопомощта между държавите-членки в случай на необходимост.
Член 3
Членство - назначаване
1. Всяка държава-членка определя двама свои представители в комитета. Те могат да посочат и по двама заместници.
При назначаването на свои представители държавите-членки следва да включат публичните органи, като инспекциите по труда, които отговарят за контрола на законодателството, приложимо към командировани работници. Те могат също така, в съответствие с националното законодателство и/или практика, да включат в работата си и социалните партньори.
2. Представители на социалните партньори на общностно равнище, както и представители на социалните партньори в областите с висока честота на използване на труда на командировани работници, могат да присъстват на заседанията на комитета като наблюдатели съгласно процедурите, определени от техните организации и Комисията.
Представителите се назначават от Комисията по предложение на съответните социални партньори на общностно или отраслово равнище.
Тази група от наблюдатели е в състав от максимум 20 членове, разпределени както следва:
-
петима членове, представляващи организациите на работодателите на общностно равнище;
-
петима членове, представляващи организациите на работниците на общностно равнище;
-
не повече от 10 представители на социалните партньори (разпределени поравно между организациите на работодателите и на работниците) в секторите с висока честота на използване на труда на командировани работници.
3. Представители на държавите от ЕИП/ЕАСТ, на надзорния орган на ЕАСТ, на присъединяващите се страни и страните кандидатки и Швейцария могат също да присъстват на заседанията на комитета като наблюдатели.
4. Имената на членовете се събират, обработват и публикуват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 4
Функциониране
1. Председателството на комитета се осигурява от Комисията.
2. Със съгласието на Комисията могат да бъдат създавани подгрупи за разглеждане на отделни въпроси съгласно мандат, определен от комитета. Тези подгрупи се разпускат веднага след като бъде изпълнен мандатът им.
3. Със съгласието на Комисията за участие в работата на комитета или подгрупите могат да бъдат канени експерти поотделно за всеки конкретен случай, които може да включват представители на международни организации със специфична компетентност по конкретна точка от дневния ред, ако това е полезно и/или необходимо.
4. Комитетът и неговите подгрупи заседават по правило в помещенията на Комисията в съответствие с определената процедура и график. Той може да проведе свои заседания и на други места, в частност по предложение на държава-членка, която желае да бъде домакин на заседанието на комитета или на някоя от неговите подгрупи във връзка със събитие от особен интерес за комитета, за неговата/ите подгрупа/и) или за посочената държава-членка.
Комисията осигурява секретариата на комитета. Други длъжностни лица от Комисията, които имат специален интерес към работата на комитета, могат да присъстват на заседанията на комитета и на неговите подгрупи.
5. Комитетът приема свой процедурен правилник въз основа на стандартния процедурен правилник, приет от Комисията.
6. Информацията, получена в резултат на участието в обсъжданията в комитета или в дадена негова подгрупа, не се разпространява, ако по мнението на Комисията тази информация засяга въпроси от поверителен характер.
7. Комисията може да публикува в Интернет на оригиналния език на съответния документ резюме, заключение или частично заключение или работен документ на комитета.
Член 5
Възстановяване на разходи
Комисията възстановява пътните, а когато е необходимо и дневните разноски на членовете, наблюдателите и поканените експерти във връзка с дейностите на комитета в съответствие с правилата на Комисията за възстановяване на разходите на външни експерти.
Членовете, наблюдателите и експертите не получават възнаграждение за предоставяните от тях услуги.
Нуждите от човешки и административни ресурси се покриват със средствата, които могат да бъдат предоставени на управляващата генерална дирекция в рамките на годишната процедура за отпускане на средства при отчитане на бюджетните ограничения.
Член 6
Влизане в сила
Настоящото решение поражда действие от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2008 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 19 décembre 2008
instituant le comité d’experts en matière de détachement de travailleurs
(2009/17/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 96/71/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 1996 concernant le détachement de travailleurs effectué dans le cadre d’une prestation de services (1), et notamment son article 4, impose des obligations claires en matière de coopération entre les administrations nationales, et prévoit qu’il incombe aux États membres de créer les conditions nécessaires à celle-ci. La directive dispose en outre clairement que les États membres doivent prendre les mesures appropriées pour que les informations concernant les conditions de travail et d’emploi soient généralement accessibles non seulement aux prestataires de services étrangers, mais également aux travailleurs détachés concernés.
(2)
Dans sa communication du 13 juin 2007 au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions intitulée «Détachement de travailleurs dans le cadre de la prestation de services: en tirer les avantages et les potentialités maximum tout en garantissant la protection des travailleurs» (2), la Commission a annoncé son intention de mettre en place un comité à haut niveau, afin de soutenir les États membres et de les aider à identifier et échanger les bonnes pratiques, d’institutionnaliser le groupe d’experts gouvernementaux aujourd’hui informel et de développer la participation formelle régulière des partenaires sociaux.
(3)
Dans sa recommandation du 3 avril 2008 relative à l’amélioration de la coopération administrative dans le contexte du détachement de travailleurs effectué dans le cadre d’une prestation de services (3), la Commission a indiqué que les États membres devraient participer activement à un processus formel et systématique d’identification et d’échange de bonnes pratiques dans le domaine du détachement de travailleurs dans le cadre de tout forum de coopération établi par la Commission à cette fin.
(4)
Dans ses conclusions du 9 juin 2008, le Conseil a invité la Commission à institutionnaliser le groupe informel sur le détachement de travailleurs en créant un comité d’experts.
(5)
Aux termes des conclusions du Conseil précitées, le comité à créer devrait nouer des contacts avec les instances publiques chargées des opérations de contrôle, telles que les inspections du travail, et, aux niveaux appropriés et dans le respect de la législation et de la pratique nationales, associer officiellement et régulièrement les partenaires sociaux, en particulier des représentants des partenaires sociaux dans les secteurs où le recours aux travailleurs détachés est fréquent.
(6)
Il convient par conséquent d’instituer un comité d’experts dans le domaine du détachement de travailleurs et de définir ses missions, responsabilités et structure.
(7)
Il y a lieu, entre autres, que le comité d’experts soutienne les États membres et les aide à identifier et échanger leurs expériences et bonnes pratiques, qu’il promeuve l’échange d’informations pertinentes, qu’il examine toute question ou difficulté susceptible de se poser dans l’application concrète de la législation relative au détachement de travailleurs ainsi que dans son respect dans la pratique et qu’il suive de près les progrès accomplis dans l’amélioration de l’accès à l’information et de la coopération administrative, y compris la mise au point d’un éventuel système électronique d’échange d’informations.
(8)
Il convient que le comité soit composé d’experts représentant les autorités nationales, chargées, dans chaque État membre, de l’exécution, de l’application et du suivi de la réglementation applicable au détachement de travailleurs dans le cadre de la prestation de services, ou associées à ces missions. Il importe que ces experts disposent, ensemble, de toutes les connaissances, compétences et expérience utiles dans les différents domaines d’action concernés. Dans le respect de la législation et de la pratique nationales, des instances spécialisées chargées du contrôle de la législation, telles que les inspections du travail, ainsi que les partenaires sociaux, pourraient être représentés au comité.
(9)
Il convient également que le comité associe officiellement et régulièrement les partenaires sociaux à l’échelle européenne, en particulier les représentants des secteurs dans lesquels le recours aux travailleurs détachés est fréquent, comme la construction, le travail intérimaire, l’hôtellerie et la restauration, l’agriculture et les transports. Il est aussi nécessaire que le comité puisse s’appuyer sur l’expérience de professionnels disposant de compétences particulières concernant certains sujets inscrits à son ordre du jour.
(10)
Il y a lieu de permettre la participation, en qualité d’observateurs, de représentants des États de l’EEE/AELE, de l’Autorité de surveillance de l’AELE, des pays en voie d’adhésion, des pays candidats et de la Suisse.
(11)
Il convient de prévoir des règles applicables à la divulgation d’informations par les membres du comité, sans préjudice de la réglementation de la Commission en matière de sécurité définie à l’annexe de la décision 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Commission (4).
(12)
Il y a lieu que les données à caractère personnel relatives aux membres du comité soient traitées conformément au règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (5).
(13)
Il y a lieu que les dépenses encourues soient financées au titre de la décision no 1672/2006/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 octobre 2006 établissant un programme communautaire pour l’emploi et la solidarité sociale - Progress (6),
DÉCIDE:
Article premier
Il est créé un comité d’experts intitulé «Comité d’experts en matière de détachement de travailleurs», ci-après «le comité».
Article 2
Missions
Le comité a pour missions:
1)
de soutenir les États membres et de les aider à identifier leurs expériences et bonnes pratiques et à en promouvoir l’échange;
2)
de promouvoir l’échange d’informations pertinentes, y compris celles concernant les formes existantes de coopération administrative (bilatérale) entre les États membres et/ou les partenaires sociaux;
3)
d’examiner toute question, difficulté ou enjeu particulier susceptible de se faire jour concernant l’exécution et l’application pratique de la directive 96/71/CE ou les mesures nationales d’exécution, ainsi que le contrôle de l’application de la directive dans la pratique;
4)
d’examiner toute difficulté éventuelle consécutive à l’application de l’article 3, paragraphe 10, de la directive 96/71/CE;
5)
de suivre les progrès accomplis pour améliorer l’accès aux informations et la coopération administrative et, dans ce contexte, d’évaluer notamment les différentes options permettant de fournir un appui technique adéquat pour la mise en place des échanges d’informations requis pour améliorer la coopération administrative, y compris un système électronique d’échange d’informations;
6)
d’examiner les possibilités d’améliorer le respect effectif des droits des travailleurs et le contrôle du respect de ces droits, ainsi que la protection de la situation des travailleurs, si nécessaire;
7)
de procéder à un examen approfondi des problèmes concrets de contrôle transfrontalier de l’application de la législation afin de résoudre les problèmes existants, d’améliorer l’application pratique des instruments juridiques existants et, le cas échéant, l’assistance mutuelle que se portent les États membres.
Article 3
Composition - Nomination
1. Les États membres désignent chacun deux représentants au comité. Ils peuvent aussi nommer deux membres suppléants.
Lorsqu’ils nomment leurs représentants, les États membres devraient associer les instances publiques chargées du contrôle de la législation applicable aux travailleurs détachés, telles que les inspections du travail. Ils peuvent aussi, conformément à la législation et/ou à la pratique nationales, associer les partenaires sociaux.
2. Des représentants des partenaires sociaux au niveau communautaire ainsi que des partenaires sociaux de secteurs dans lesquels le recours à des travailleurs détachés est fréquent peuvent participer aux réunions du comité en qualité d’observateurs, selon les modalités définies entre leurs organisations et la Commission.
Ces représentants sont nommés par la Commission sur proposition des partenaires sociaux concernés au niveau communautaire ou au niveau sectoriel.
Ce groupe est composé de vingt observateurs au plus, représentant respectivement
-
les organisations d’employeurs au niveau communautaire, pour cinq d’entre eux,
-
les organisations de travailleurs au niveau communautaire, pour cinq d’entre eux,
-
les partenaires sociaux (répartis à parité entre les organisations d’employeurs et celles de travailleurs) de secteurs dans lesquels le recours au détachement de travailleurs est fréquent, pour dix d’entre eux au plus.
3. Des représentants des États de l’EEE/AELE, de l’Autorité de surveillance de l’AELE, des pays en voie d’adhésion, des pays candidats et de la Suisse peuvent également assister à des réunions du comité en qualité d’observateurs.
4. La collecte, la gestion et la publication des noms des membres sont effectuées conformément aux dispositions du règlement (CE) no 45/2001.
Article 4
Fonctionnement
1. La présidence du comité est assurée par la Commission.
2. En accord avec la Commission, des sous-groupes peuvent être formés pour examiner des questions spécifiques sur la base d’un mandat défini par le comité. Ils sont dissous aussitôt leur mandat rempli.
3. En accord avec la Commission, des experts - notamment des représentants d’organismes internationaux ayant une compétence particulière dans un sujet en cours d’examen - peuvent être invités au cas par cas à participer aux travaux du comité ou des sous-groupes lorsque cela s’avère utile et/ou nécessaire.
4. Le comité et ses sous-groupes se réunissent normalement dans des locaux de la Commission, selon les modalités et le calendrier fixés par celle-ci. Il peut être appelé à se réunir en d’autres lieux, notamment sur proposition d’un État membre souhaitant accueillir le comité ou un de ses sous-groupes à l’occasion d’un événement d’intérêt particulier pour le comité, les sous-groupes concernés ou l’État membre invitant.
Le secrétariat est assuré par les services de la Commission. D’autres fonctionnaires de la Commission ayant un intérêt particulier pour les travaux peuvent participer à des réunions du comité et de ses sous-groupes.
5. Le comité adopte son règlement intérieur sur la base du règlement intérieur type adopté par la Commission.
6. Les informations obtenues dans le cadre de la participation aux travaux du comité ou d’un de ses sous-groupes ne sont pas divulguées si la Commission estime qu’elles portent sur des questions confidentielles.
7. La Commission peut publier sur l’internet, dans la langue d’origine du document concerné, tout résumé, toute conclusion ou partie de conclusion ou tout document de travail du comité.
Article 5
Remboursement des dépenses
Les frais de voyage et, le cas échéant, de séjour supportés par les membres, les observateurs et les experts invités dans le cadre des activités du comité sont remboursés par la Commission conformément à ses règles sur le défraiement des experts externes.
Les membres, les observateurs et les experts invités ne sont pas rémunérés pour les services qu’ils rendent.
Les ressources humaines et administratives nécessaires sont financées au titre des fonds pouvant être alloués à la direction générale gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle en fonction des contraintes budgétaires.
Article 6
Entrée en vigueur
La présente décision prend effet le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 19 décembre 2008.