32006L0025
L 114/38
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2006/25/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 април 2006 година
относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти (изкуствени оптични лъчения) (Деветнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 137, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1), представено след консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 31 януари 2006 г.,
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно Договора Съветът може да приема посредством директиви минимални изисквания за насърчаване на подобрения по-специално на работната среда за гарантиране на по-добро равнище на опазване на здравето и безопасността на работниците. Тези директиви следва да избягват налагането на административни, финансови и правни ограничения, които да възпрепятстват създаването и развитието на малки и средни предприятия (МСП).
(2)
Съобщението на Комисията относно нейната програма за действие относно прилагането на Хартата на Общността за основните социални права на работниците предвижда въвеждането на минимални изисквания за здравето и безопасността, свързани с експозицията на работниците на рисковете, които се дължат на физически агенти. През септември 1990 г. Европейският парламент е приел резолюция във връзка с тази програма за действие (4), с която приканва по-специално Комисията да изготви специална директива в областта на рисковете, свързани с шума, вибрациите и всички други физически агенти на работното място.
(3)
Като първа стъпка Европейският парламент и Съветът приеха Директива 2002/44/ЕО от 25 юни 2002 г. относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове от физически агенти (вибрации) (Шестнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (5). След това Европейският парламент и Съветът приеха на 6 февруари 2003 г. Директива 2003/10/ЕО относно минималните изисквания за опазване на здравето и безопасността, свързани с експозицията на работниците на рискове от физически агенти (шум) (Седемнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (6). Впоследствие, на 29 април 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Директива 2004/40/ЕО относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти (електромагнитни полета) (Осемнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (7).
(4)
Сега е преценено за необходимо да се въведат мерки за защита на работниците от рискове, свързани с оптични лъчения, вследствие на тяхното въздействие върху здравето и безопасността на работниците, по-специално увреждането на очите и кожата. Тези мерки са насочени не само към осигуряване на здравето и безопасността на всеки работник на индивидуална основа, но също така и към създаване на минимална основа за защита на всички работници в Общността с цел избягване на нарушения на конкуренцията.
(5)
Една от целите на настоящата директива е навременното откриване на неблагоприятни последици за здравето в резултат на експозиция на оптични лъчения.
(6)
Настоящата директива определя минималните изисквания, като по такъв начин предоставя на държавите-членки възможността да запазят или приемат по-строги разпоредби за защита на работниците, по-специално като определят по-ниски гранични стойности на експозиция. Прилагането на настоящата директива не трябва да служи за оправдаване на всякакво влошаване на положението, което вече съществува във всяка една държава-членка.
(7)
Системата за защита срещу рисковете в резултат на оптично лъчение следва да бъде ограничена до определяне, без излишни подробности, на целите, които трябва да бъдат постигнати; на принципите, които трябва да се спазват, както и на основните ценности, които трябва се прилагат, за да се позволи на държавите-членки да прилагат минималните изисквания по еднакъв начин.
(8)
Равнището на експозиция на оптични лъчения може да бъде намалено по-ефективно чрез включване на превантивни мерки в устройството на индивидуалните работни места и чрез подбиране на работно оборудване, процеси и методи, които дават приоритет на намаляването на риска при източника. Разпоредбите, свързани с работното оборудване и методите, допринасят по такъв начин за защита на засегнатите работници. В съответствие с общите принципи на превенция, предвидени в член 6, параграф 2 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (8), колективните защитни мерки са с приоритет над личните защитни мерки.
(9)
Работодателите следва да правят подобрения в светлината на техническия прогрес и научните познания по отношение на рисковете, свързани с експозицията на оптични лъчения, с оглед подобряване на безопасността и здравето на работниците.
(10)
Тъй като настоящата директива е специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, посочената директива се прилага към експозицията на работници на оптични лъчения, без да се накърняват по-строгите и/или по-специфичните разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.
(11)
Настоящата директива представлява практическа стъпка към създаването на социалното измерение на вътрешния пазар.
(12)
Допълващият подход, който едновременно насърчава принципа на по-добро регулиране и осигурява високо равнище на защита, може да бъде постигнат, когато продуктите, направени от производителите на източници на оптични лъчения и свързаното с тях оборудване, са съобразени с хармонизираните стандартни, създадени за защита на здравето и безопасността на ползвателите от рисковете, присъщи на такива продукти; съответно, работодателите не са длъжни да повтарят измерванията или изчисленията, които вече са извършени от производителя за определяне на съответствието с основните изисквания за безопасност на такова оборудване, определени в приложимите директиви на Общността, при условие че оборудването се поддържа правилно и редовно.
(13)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (9).
(14)
Спазването на граничните стойности на експозиция осигурява високо равнище на защита по отношение на последиците за здравето, които могат да се появят в резултат от експозиция на оптични лъчения.
(15)
Комисията следва да разработи практическо ръководство в помощ на работодателите, по-специално управителите на МСП, за да разберат по-добре техническите разпоредби на настоящата директива. Комисията следва да положи усилия за завършване на това ръководство възможно най-бързо, за да улесни приемането от страна на държавите-членки на мерките, необходими за прилагането на настоящата директива.
(16)
В съответствие с параграф 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законодателство (10) държавите-членки се насърчават да разработват за собствено използване и в интерес на Общността, таблици, показващи, доколкото това е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги направят публично достояние,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел и обхват
1. Настоящата директива, която е деветнадесетата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, определя минималните изисквания за защита на работниците от рискове за тяхното здраве и безопасност, които произтичат или могат да произтичат от експозиция на изкуствени оптични лъчения по време на тяхната работа.
2. Настоящата директива се отнася до рискове за здравето и безопасността на работниците в резултат на неблагоприятни последици, причинени от експозиция на изкуствени оптични лъчения на очите и на кожата.
3. Директива 89/391/ЕИО се прилага напълно към цялата област, посочена в параграф 1, без да се засягат по-строгите и/или по-специфичните разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
оптични лъчения: всички електромагнитни лъчения с дължина на вълната между 100 nm и 1 mm. Спектърът на оптичните лъчения се разделя на ултравиолетови лъчения, видими лъчения и инфрачервени лъчения:
i)
ултравиолетови лъчения: оптични лъчения с дължина на вълната между 100 nm и 400 nm. Ултравиолетовият диапазон се разделя на: UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) и UVC (100-280 nm);
ii)
видими лъчения: оптични лъчения с дължина на вълната между 380 nm и 780 nm;
iii)
инфрачервени лъчения: оптични лъчения с дължина на вълната между 780 nm и 1 mm. Инфрачервеният диапазон се разделя на: IRA (780-1 400 nm), IRB (1 400-3 000 nm) и IRC (3 000 nm-1 mm);
б)
лазер (усилване на светлината чрез стимулирана емисия на лъчения): всяко устройство, което може да произвежда или усилва електромагнитни лъчения в оптичния обхват с дължина на вълната предимно чрез процес на контролирана стимулирана емисия;
в)
лазерни лъчения: оптични лъчения от лазер;
г)
некохерентни лъчения: всички оптични лъчения извън лазерните лъчения;
д)
гранични стойности на експозиция: граници на експозиция на оптични лъчения, които се основават пряко на установените последици за здравето и биологични съображения. Спазването на тези граници гарантира това, работниците, изложени на изкуствени източници на оптични лъчения, да са защитени срещу всички известни неблагоприятни последици за здравето;
е)
излъчване (E) или плътност на мощността: лъчиста мощност за единица площ от повърхността, изразена във ватове на квадратен метър (W m-2);
ж)
лъчиста експозиция (H): времеви интеграл на излъчването, изразен в джаули на квадратен метър (J m-2);
з)
блясък (L): лъчист поток или резултатна мощност на единица пространствен ъгъл на единица повърхност, изразена във ватове на квадратен метър по стерадиан (W m-2 sr-1);
и)
равнище: комбинация от излъчване, лъчиста експозиция и блясък, на която е изложен работникът.
Член 3
Гранични стойности на експозиция
1. Граничните стойности на експозиция на некохерентни лъчения, различни от тези, излъчвани от естествени източници на оптични лъчения, са изложени в приложение I.
2. Граничните стойности на експозиция на лазерни лъчения са изложени в приложение II.
РАЗДЕЛ II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕ
Член 4
Определяне на експозицията и оценка на рисковете
1. При изпълнение на задълженията си, предвидени в член 6, параграф 3 и член 9, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят, в случай на експозиция на работници на изкуствени източници на оптични лъчения, оценява и при необходимост измерва и/или изчислява равнищата на експозиция, на които е вероятно да бъдат изложени работниците, с цел да могат да бъдат определени и въведени в действие мерките, необходими за ограничаване на експозицията до приложимите граници. Методологията, прилагана при оценката, измерването и/или изчисленията, следва стандартите на Международната електротехническа комисия (IEC) по отношение на лазерните лъчения и препоръките на Международната комисия по осветление (CIE) и на Европейския комитет по стандартизация (CEN) по отношение на некохерентните лъчения. В случаи на експозиция, които не са обхванати от тези стандарти и препоръки, и до появата на съответни стандарти или препоръки на ЕС, оценката, измерването и/или изчисленията се извършват при използване на наличните национални или международни научни насоки. И в двата случая на експозиция оценката може да взема предвид данните, предоставени от производителите на оборудването, когато то е обхванато от съответните директиви на Общността.
2. Оценката, измерването и/или изчисленията по параграф 1 се планират и извършват от компетентните служби или лица на подходящи интервали, като се обърне особено внимание на разпоредбите на членове 7 и 11 от Директива 89/391/ЕИО, свързани с необходимите компетентни служби или лица и участието на работниците. Получените данни от оценката, включително тези, получени от измерване и/или изчисляване на равнището на експозиция по параграф 1, се съхраняват в подходяща форма, за да могат впоследствие да бъдат правени справки.
3. Съгласно член 6, параграф 3 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят обръща особено внимание при извършването на оценката на риска на следното:
а)
равнището, дължината на вълната и продължителността на експозиция на изкуствени източници на оптични лъчения;
б)
граничните стойности на експозиция, посочени в член 3 от настоящата директива;
в)
всички последици за здравето и безопасността на работниците, спадащи към особено чувствителни рискови групи;
г)
всички възможни последици за здравето и безопасността на работниците в резултат от взаимодействие между оптични лъчения и фоточувствителни вещества на работното място;
д)
всички косвени последици, като: временно ослепяване, взрив или пожар;
е)
наличието на заместващо оборудване, предназначено за намаляване на равнищата на експозиция на изкуствени оптични лъчения;
ж)
подходящата информация, получена от здравното наблюдение, включително публикувана информация, по възможност;
з)
множествените източници на експозиция на изкуствени оптични лъчения;
и)
класификацията, прилагана към лазерите, съгласно определеното по съответния стандарт на IEC, и във връзка с всеки изкуствен източник, който е възможно да причини увреждане, подобно на това от лазер от клас 3Б или 4 - всяка сходна класификация;
й)
информацията, предоставена от производителите на източниците на оптични лъчения и свързаното с тях работно оборудване по съответните директиви на Общността.
4. Работодателят пази на разположение оценката на риска в съответствие с член 9, параграф 1, буква а) от Директива 89/391/ЕИО и определя мерките, които трябва да бъдат предприети в съответствие с членове 5 и 6 от настоящата директива. Оценката на риска се регистрира на подходящо средство, съгласно националното законодателство и практика; тя може да включва обосновката на работодателя, че характера и мащаба на рисковете, свързани с оптичните лъчения, не налагат по-нататъшна подробна оценка на риска. Оценката на риска се актуализира регулярно, особено ако са били извършени значителни изменения, които могат да доведат до нейната неактуалност, или ако резултатите от наблюдението на здравето разкрият необходимостта от извършването ѝ.
Член 5
Разпоредби, насочени към избягване или намаляване на рисковете
1. Като се вземат предвид техническият прогрес и наличието на мерки за контролиране на риска при източника, рисковете в резултат на експозиция на изкуствени оптични лъчения се премахват или намаляват до минимум.
Намаляването на рисковете в резултат на експозиция на изкуствени оптични лъчения се основава на общите принципи на превенция, изложени в Директива 89/391/ЕИО.
2. Когато оценката на риска, извършена в съответствие с член 4, параграф 1, по отношение на работници, изложени на изкуствени източници на оптични лъчения, разкрие възможност за надвишаване на граничните стойности на експозиция, работодателят разработва и прилага план за действие, включващ технически и/или организационни мерки, насочени към предотвратяване на експозиция, надвишаваща граничните стойности, като се вземат предвид по-специално:
а)
други работни методи, които намаляват риска от оптични лъчения;
б)
избор на оборудване, излъчващо по-малки количества оптични лъчения, като се отчете работата, която трябва да бъде извършена;
в)
технически мерки за намаляване на емисии на оптични лъчения, включително, при необходимост, устройства за блокиране, екраниране или подобни механизми за защита на здравето;
г)
подходящи програми за поддържане на работното оборудване, работните места и системите на индивидуалните работни места;
д)
устройство и организация на работните места и индивидуалните работни места;
е)
ограничаване на продължителността и равнището на експозиция;
ж)
наличие на подходящи лични предпазни средства;
з)
инструкции на производителя на оборудването, когато то е обхванато от съответни директиви на Общността.
3. Въз основа на оценката на риска, извършена в съответствие с член 4, работните места, където работниците биха могли да бъдат изложени на равнища на оптични лъчения от изкуствени източници, които надвишават граничните стойности на експозиция, се обозначават с подходящи знаци в съответствие с Директива 92/58/ЕИО на Съвета от 24 юни 1992 г. относно минималните изисквания за осигуряване на знаци за безопасност и/или здраве при работа (Девета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (11). Въпросните места се определят, като достъпът до тях се ограничава, когато това е технически възможно и когато е налице риск от надвишаване на граничните стойности на експозиция.
4. Работниците не трябва да бъдат подлагани на експозиция над граничните стойности. Във всеки случай, ако независимо от предприетите от работодателя мерки за съобразяване с настоящата директива по отношение на изкуствени източници на оптични лъчения, граничните стойности на експозиция са надвишени, работодателят предприема незабавни мерки за намаляване на експозицията под граничните стойности на експозиция. Работодателят установява причините за надвишаване на граничните стойности на експозиция и адаптира съответно защитните и превантивните мерки с цел предотвратяване на повторното им надвишаване.
5. В съответствие с член 15 от Директива 89/391/ЕИО работодателят адаптира мерките по този член към изискванията на работници, спадащи към изключително чувствителни рискови групи.
Член 6
Информиране и обучение на работниците
Без да се засягат разпоредбите на членове 10 и 12 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят гарантира, че работниците, които са изложени на риск от изкуствени оптични лъчения при работа и/или техните представители, ще получат всяка необходима информация и обучение, свързани с резултата от оценката на риска, предвидена в член 4 от настоящата директива, по отношение по-специално на следното:
а)
мерките, предприети за изпълнение на настоящата директива;
б)
граничните стойности на експозиция и свързаните с тях потенциални рискове;
в)
резултатите от оценката, измерването и/или изчисленията на равнищата на експозиция на изкуствени оптични лъчения, извършени в съответствие с член 4 от настоящата директива, заедно с обяснение на тяхната значимост и потенциалните рискове;
г)
как да се установят неблагоприятни последици за здравето в резултат на експозиция и как те да бъдат докладвани;
д)
обстоятелствата, при които работниците имат право на наблюдение на здравето;
е)
безопасните работни практики за свеждане до минимум на риска от експозиция;
ж)
правилното използване на личните предпазни средства.
Член 7
Консултиране и участие на работниците
Консултирането и участието на работниците и/или на техните представители се извършва в съответствие с член 11 от Директива 89/391/ЕИО по въпросите, обхванати от настоящата директива.
РАЗДЕЛ III
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Здравно наблюдение
1. С цел превенция и навременно откриване на всички неблагоприятни последици за здравето, както и с цел превенция на всички дългосрочни рискове за здравето и рискове от хронични заболявания в резултат на експозиция на оптични лъчения, държавите-членки приемат разпоредби за осигуряване на подходящо здравно наблюдение на работниците съгласно член 14 от Директива 89/391/ЕИО.
2. Държавите-членки гарантират, че всяко здравно наблюдение се извършва от лекар, специалист по трудова медицина или медицински орган, отговарящ за здравното наблюдение, в съответствие с националното законодателство и практика.
3. Държавите-членки приемат разпоредби, за да гарантират, че за всеки работещ, който подлежи на здравно наблюдение в съответствие с параграф 1, е съставено здравно досие, което се актуализира. Здравните досиета съдържат резюме на резултатите от осъществяваното здравно наблюдение. Те се съставят в подходяща форма, която дава възможност за последващи справки при спазване на изискванията за поверителност. Копия от съответните досиета се предоставят на компетентния орган при поискване при спазване на изискванията за поверителност. Работодателят предприема съответни мерки за гарантиране, че докторът, специалистът по трудова медицина или медицинският орган, отговарящ за здравното наблюдение, съгласно определеното от държавите-членки като подходящо, има достъп до резултатите от оценката на риска по член 4, когато такива резултати могат да бъдат от значение за здравното наблюдение. Отделните работници, при искане от тяхна страна, разполагат с достъп до своите лични здравни досиета.
4. Във всеки случай, когато се установи експозиция над граничните стойности, на засегнатия/те работник/ци се осигурява медицински преглед в съответствие с националното законодателство и/или практика. Такъв медицински преглед се извършва също така и в случаите, когато се установи, че работник страда от установено заболяване или неблагоприятни последици за здравето, които според лекаря или специалиста по трудова медицина се дължат на експозиция на изкуствени оптични лъчения при работа. И в двата случая, когато се установи надвишаване на граничните стойности или неблагоприятни последици за здравето (включително заболявания):
а)
работникът следва да бъде уведомен от лекаря или от друго лице, притежаващо подходяща квалификация, за резултата, който лично го засяга. По-специално той получава информация и съвети за здравно наблюдение, на което трябва да се подложи след края на експозицията;
б)
работодателят следва да бъде уведомен за всяко важно заключение, произтичащо от здравното наблюдение, при спазване на лекарската тайна;
в)
работодателят:
-
преразглежда оценката на риска, направена съгласно член 4,
-
преразглежда предвидените мерки за отстраняване или намаляване на рисковете съгласно член 5,
-
взема предвид становището на специалиста по трудова медицина или на всяко друго надлежно квалифицирано лице или на компетентния орган за въвеждането на всяка мярка, преценена като необходима, с цел отстраняване или намаляване на рисковете, съгласно член 5, и
-
организира постоянно здравно наблюдение и взема мерки за преразглеждане на здравословното състояние на работниците с подобна експозиция. В такива случаи компетентният лекар или специалистът по трудова медицина или компетентният орган може да предложи експонираните работници да бъдат подложени на медицински преглед.
Член 9
Санкции
Държавите-членки предвиждат подходящи санкции, които се прилагат в случай на нарушаване на националното законодателство, прието в съответствие с настоящата директива. Тези санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
Член 10
Технически изменения
1. Всяко изменение на граничните стойности на експозиция, определено в приложенията, се приема от Европейския парламент и от Съвета съгласно процедурата, предвидена в член 137, параграф 2 от Договора.
2. Изменения на приложенията от чисто техническо естество, свързани с:
а)
приемането на директиви в областта на техническото хармонизиране и стандартизиране по отношение на проектирането, изграждането, производството или изпълнението на работно оборудване и на работните места;
б)
техническия прогрес, промените в най-съществените хармонизирани европейски стандарти и спецификации и новите научни познания относно експозиция на оптични лъчения при работа,
се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 11, параграф 2.
Член 11
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, посочен в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
РАЗДЕЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Доклади
На всеки пет години държавите-членки представят на Комисията доклад за практическото прилагане на настоящата директива, в който се посочват гледните точки на социалните партньори.
На всеки пет години Комисията уведомява Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Консултативния комитет по безопасност и опазване на здравето на работното място, за съдържанието на тези доклади, както и за нейната оценка на развитието, настъпило във въпросната област, и за всяка инициатива, която би могла да бъде оправдана в светлината на новите научни познания.
Член 13
Практическо ръководство
С цел улесняване на прилагането на настоящата директива Комисията съставя практическо ръководство към разпоредбите на членове 4 и 5 и приложения I и II.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 27 април 2010 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат или вече са приели в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 16
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 5 април 2006 година.
DIRECTIVE 2006/25/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 5 avril 2006
relative aux prescriptions minimales de sécurité et de santé relatives à l'exposition des travailleurs aux risques dus aux agents physiques (rayonnements optiques artificiels) (dix-neuvième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 137, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission (1), présentée après consultation du comité consultatif pour la sécurité et la santé sur le lieu de travail,
vu l'avis du Comité économique et social européen (2),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité (3), au vu du projet commun approuvé par le comité de conciliation le 31 janvier 2006,
considérant ce qui suit:
(1)
Selon le traité, le Conseil peut arrêter, par voie de directives, des prescriptions minimales afin de promouvoir l'amélioration, en particulier, du milieu de travail, pour garantir un meilleur niveau de protection de la santé et de la sécurité des travailleurs. Ces directives doivent éviter d'imposer des contraintes administratives, financières et juridiques telles qu'elles contrarieraient la création et le développement de petites et moyennes entreprises (PME).
(2)
La communication de la Commission sur son programme d'action relatif à la mise en œuvre de la charte communautaire des droits sociaux fondamentaux des travailleurs prévoit l'établissement de prescriptions minimales de santé et de sécurité relatives à l'exposition des travailleurs aux risques dus à des agents physiques. En septembre 1990, le Parlement européen a adopté une résolution sur ce programme d'action (4), qui invitait notamment la Commission à élaborer une directive spécifique dans le domaine des risques liés au bruit et aux vibrations ainsi qu'à tout autre agent physique sur le lieu de travail.
(3)
Dans un premier temps, le Parlement européen et le Conseil ont adopté la directive 2002/44/CE du 25 juin 2002 concernant les prescriptions minimales de sécurité et de santé relatives à l'exposition des travailleurs aux risques dus aux agents physiques (vibrations) (seizième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE) (5). Ensuite, le Parlement européen et le Conseil ont adopté, le 6 février 2003, la directive 2003/10/CE concernant les prescriptions minimales de sécurité et de santé relatives à l'exposition des travailleurs aux risques dus aux agents physiques (bruit) (dix-septième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE) (6). Par la suite, le Parlement européen et le Conseil ont adopté, le 29 avril 2004, la directive 2004/40/CE concernant les prescriptions minimales de sécurité et de santé relatives à l'exposition des travailleurs aux risques dus aux agents physiques (champs électromagnétiques) (dix-huitième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE) (7).
(4)
Il est actuellement nécessaire d'introduire des mesures protégeant les travailleurs des risques liés aux rayonnements optiques en raison de leurs incidences sur la santé et la sécurité des travailleurs, et notamment des atteintes aux yeux et à la peau qu'ils provoquent. Ces mesures visent non seulement à protéger la santé et la sécurité de chaque travailleur pris isolément, mais également à créer pour l'ensemble des travailleurs de la Communauté un socle minimal de protection afin d'éviter des distorsions éventuelles de la concurrence.
(5)
L'un des objectifs de la présente directive est la détection en temps utile des effets nocifs sur la santé résultant de l'exposition aux rayonnements optiques.
(6)
La présente directive établit des prescriptions minimales; elle laisse donc aux États membres la possibilité de maintenir ou d'adopter des dispositions plus strictes en faveur de la protection des travailleurs, notamment en fixant des valeurs limites d'exposition plus basses. La mise en œuvre de la présente directive ne doit pas servir à justifier une détérioration de la situation prévalant dans chaque État membre.
(7)
Un système de protection contre les dangers des rayonnements optiques devrait se borner à définir, sans détail inutile, les objectifs à atteindre, les principes à respecter et les valeurs de base à utiliser afin de permettre aux États membres d'appliquer les prescriptions minimales de façon équivalente.
(8)
Le niveau d'exposition aux rayonnements optiques peut être plus efficacement réduit par l'introduction de mesures préventives dès le stade de la conception des postes de travail, ainsi qu'en donnant la priorité, lors du choix des équipements, procédés et méthodes de travail, à la réduction des risques à la source. Des dispositions sur les équipements et les méthodes de travail contribuent dès lors à la protection des travailleurs qui les utilisent. Conformément aux principes généraux de prévention édictés à l'article 6, paragraphe 2, de la directive 89/391/CEE du Conseil du 12 juin 1989 concernant la mise en œuvre de mesures visant à promouvoir l'amélioration de la sécurité et de la santé des travailleurs au travail (8), les mesures de protection collective sont prioritaires par rapport aux mesures de protection individuelle.
(9)
Il importe que les employeurs s'adaptent aux progrès techniques et aux connaissances scientifiques en matière de risques liés à l'exposition aux rayonnements optiques, en vue d'améliorer la sécurité et la protection de la santé des travailleurs.
(10)
La présente directive étant une directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE, cette dernière s'applique à l'exposition des travailleurs aux rayonnements optiques, sans préjudice des dispositions plus contraignantes et/ou plus spécifiques contenues dans la présente directive.
(11)
La présente directive constitue une étape concrète en vue de la création de la dimension sociale du marché intérieur.
(12)
Une approche complémentaire pour promouvoir les principes d'amélioration de la réglementation et pour assurer un niveau élevé de protection peut être réalisée au cas où les produits fabriqués par les fabricants de sources de rayonnement optique et d'équipements associés sont conformes aux normes harmonisées conçues pour protéger la santé et la sécurité des utilisateurs contre les risques inhérents à ces produits; en conséquence, il n'est pas nécessaire que les employeurs répètent les mesures ou calculs déjà effectués par le fabricant pour déterminer la conformité aux prescriptions essentielles de sécurité de ces équipements, qui sont précisées dans les directives communautaires applicables, à condition que les équipements aient été dûment et régulièrement entretenus.
(13)
Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires à la mise en œuvre de la présente directive en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (9).
(14)
La conformité aux valeurs limites d'exposition devrait fournir un niveau élevé de protection par rapport aux effets sur la santé qui peuvent résulter de l'exposition à des rayonnements optiques.
(15)
La Commission devrait établir un guide pratique destiné à aider les employeurs, notamment les responsables de PME, à mieux comprendre les dispositions techniques de la présente directive. La Commission devrait s'efforcer de compléter ledit guide aussi vite que possible afin de faciliter l'adoption par les États membres des mesures nécessaires à la mise en œuvre de la présente directive.
(16)
Conformément au point 34 de l'accord interinstitutionnel «Mieux légiférer» (10), les États membres sont encouragés à établir, pour eux-mêmes et dans l'intérêt de la Communauté, leurs propres tableaux, qui illustrent, dans la mesure du possible, la concordance entre la présente directive et les mesures de transposition, et à les rendre publics,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
SECTION I
GÉNÉRALITÉS
Article premier
Objectif et champ d'application
1. La présente directive, qui est la dix-neuvième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE, fixe des prescriptions minimales en matière de protection des travailleurs contre les risques pour leur santé et leur sécurité résultant ou susceptibles de résulter d'une exposition à des rayonnements optiques artificiels durant leur travail.
2. La présente directive porte sur les risques qu'entraînent, pour la santé et la sécurité des travailleurs, les effets nocifs sur les yeux et sur la peau de l'exposition à des rayonnements optiques artificiels.
3. La directive 89/391/CEE s'applique intégralement à l'ensemble du domaine visé au paragraphe 1, sans préjudice de dispositions plus contraignantes et/ou plus spécifiques figurant dans la présente directive.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
a)
rayonnements optiques: tous les rayonnements électromagnétiques d'une longueur d'onde comprise entre 100 nm et 1 mm. Le spectre des rayonnements optiques se subdivise en rayonnements ultraviolets, en rayonnements visibles et en rayonnements infrarouges:
i)
rayonnements ultraviolets: rayonnements optiques d'une longueur d'onde comprise entre 100 nm et 400 nm. Le domaine de l'ultraviolet se subdivise en rayonnements UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) et UVC (100-280 nm);
ii)
rayonnements visibles: les rayonnements optiques d'une longueur d'onde comprise entre 380 nm et 780 nm;
iii)
rayonnements infrarouges: les rayonnements optiques d'une longueur d'onde comprise entre 780 nm et 1 mm. Le domaine de l'infrarouge se subdivise en rayonnements IRA (780-1 400 nm), IRB ((1 400 -3 000 nm) et IRC (3 000 nm-1 mm);
b)
laser (amplification de lumière par une émission stimulée de rayonnements): tout dispositif susceptible de produire ou d'amplifier des rayonnements électromagnétiques de longueur d'onde correspondant aux rayonnements optiques, essentiellement par le procédé de l'émission stimulée contrôlée;
c)
rayonnements laser: les rayonnements optiques provenant d'un laser;
d)
rayonnements incohérents: tous les rayonnements optiques autres que les rayonnements laser;
e)
valeurs limites d'exposition: les limites d'exposition aux rayonnements optiques qui sont fondées directement sur des effets avérés sur la santé et des considérations biologiques. Le respect de ces limites garantira que les travailleurs exposés à des sources artificielles de rayonnement optique sont protégés de tout effet nocif connu sur la santé;
f)
éclairement énergétique (E) ou densité de puissance: puissance rayonnée incidente par superficie unitaire sur une surface, exprimée en watts par mètre carré (W m-2);
g)
exposition énergétique (H): l'intégrale de l'éclairement énergétique par rapport au temps, exprimée en joules par mètre carré (J m-2);
h)
luminance énergétique (L): le flux énergétique ou la puissance par unité d'angle solide et par unité de surface, exprimé en watts par mètre carré par stéradian (W m-2 sr-1);
i)
niveau: la combinaison d'éclairement énergétique, d'exposition énergétique et de luminance énergétique à laquelle est exposé un travailleur.
Article 3
Valeurs limites d'exposition
1. Les valeurs limites d'exposition pour les rayonnements incohérents autres que ceux émis par les sources naturelles de rayonnement optique sont fixées à l'annexe I.
2. Les valeurs limites d'exposition pour les rayonnements laser sont fixées à l'annexe II.
SECTION II
OBLIGATIONS DES EMPLOYEURS
Article 4
Détermination de l'exposition et évaluation des risques
1. En exécutant les obligations définies à l'article 6, paragraphe 3, et à l'article 9, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE, l'employeur, dans le cas des travailleurs exposés à des sources artificielles de rayonnement optique, évalue et, si nécessaire, mesure et/ou calcule les niveaux de rayonnement optique auxquels les travailleurs sont susceptibles d'être exposés, afin que les mesures nécessaires pour réduire l'exposition aux limites applicables puissent être définies et mises en œuvre. La méthodologie employée dans l'évaluation, la mesure et/ou les calculs est conforme aux normes de la Commission électrotechnique internationale (CEI) en ce qui concerne les rayonnements laser et aux recommandations de la Commission internationale de l'éclairage (CIE) et du Comité européen de normalisation (CEN) en ce qui concerne les rayonnements incohérents. Lorsque se présentent des situations d'exposition qui ne sont pas couvertes par ces normes et recommandations, et jusqu'à ce que des normes ou recommandations appropriées au niveau de l'Union européenne soient disponibles, l'évaluation, la mesure et/ou les calculs sont effectués selon des lignes directrices d'ordre scientifique établies au niveau national ou international. Dans les deux situations d'exposition, l'évaluation peut tenir compte des données fournies par les fabricants des équipements lorsque ces derniers font l'objet de directives communautaires pertinentes.
2. L'évaluation, la mesure et/ou les calculs visés au paragraphe 1 sont programmés et effectués par des services ou personnes compétents à des intervalles appropriés, compte tenu, notamment, des dispositions des articles 7 et 11 de la directive 89/391/CEE concernant les personnes ou services compétents nécessaires ainsi que la consultation et la participation des travailleurs. Les données issues de l'évaluation, y compris celles issues de la mesure et/ou du calcul du niveau d'exposition visé au paragraphe 1 sont conservées sous une forme susceptible de permettre leur consultation à une date ultérieure.
3. Conformément à l'article 6, paragraphe 3, de la directive 89/391/CEE, l'employeur prête une attention particulière, au moment de procéder à l'évaluation des risques, aux éléments suivants:
a)
le niveau, le domaine des longueurs d'onde et la durée de l'exposition à des sources artificielles de rayonnement optique;
b)
les valeurs limites d'exposition visées à l'article 3 de la présente directive;
c)
toute incidence sur la santé et la sécurité des travailleurs appartenant à des groupes à risques particulièrement sensibles;
d)
toute incidence éventuelle sur la santé et la sécurité des travailleurs résultant d'interactions, sur le lieu de travail, entre des rayonnements optiques et des substances chimiques photosensibilisantes;
e)
tout effet indirect tel qu'un aveuglement temporaire, une explosion ou un incendie;
f)
l'existence d'équipements de remplacement conçus pour réduire les niveaux d'exposition à des rayonnements optiques artificiels;
g)
des informations appropriées obtenues de la surveillance de la santé, y compris les informations publiées, dans la mesure du possible;
h)
l'exposition à plusieurs sources de rayonnements optiques artificiels;
i)
le classement d'un laser conformément à la norme pertinente de la CEI et, en ce qui concerne les sources artificielles susceptibles de provoquer des lésions similaires à celles provoquées par les lasers de classe 3B ou 4, tout classement analogue;
j)
l'information fournie par les fabricants de sources de rayonnement optique et d'équipements de travail associés conformément aux directives communautaires applicables.
4. L'employeur dispose d'une évaluation des risques conformément à l'article 9, paragraphe 1, point a), de la directive 89/391/CEE, et il identifie les mesures à prendre conformément aux articles 5 et 6 de la présente directive. L'évaluation des risques est enregistrée sur un support approprié, conformément à la législation et aux pratiques nationales; elle peut comporter des éléments apportés par l'employeur pour faire valoir que la nature et l'ampleur des risques liés aux rayonnements optiques ne justifient pas une évaluation plus complète des risques. L'évaluation des risques est régulièrement mise à jour, notamment lorsque des changements importants, susceptibles de la rendre caduque, sont intervenus ou lorsque les résultats de la surveillance de la santé en démontrent la nécessité.
Article 5
Dispositions visant à éviter ou à réduire les risques
1. En tenant compte des progrès techniques et de la disponibilité de mesures de maîtrise du risque à la source, les risques résultant de l'exposition à des rayonnements optiques artificiels sont éliminés ou réduits au minimum.
La réduction des risques résultant de l'exposition à des rayonnements optiques artificiels repose sur les principes généraux de prévention figurant dans la directive 89/391/CEE.
2. Lorsque l'évaluation des risques effectuée conformément à l'article 4, paragraphe 1, pour les travailleurs exposés à des sources artificielles de rayonnement optique indique la moindre possibilité que les valeurs limites d'exposition peuvent être dépassées, l'employeur établit et met en œuvre un programme comportant des mesures techniques et/ou organisationnelles destinées à prévenir l'exposition excédant les valeurs limites, tenant compte notamment des éléments suivants:
a)
autres méthodes de travail réduisant le risque dû aux rayonnements optiques;
b)
choix d'équipements émettant moins de rayonnements optiques, compte tenu du travail à effectuer;
c)
mesures techniques visant à réduire l'émission de rayonnements optiques, y compris, lorsque c'est nécessaire, le recours à des mécanismes de verrouillage, de blindage ou des mécanismes similaires de protection de la santé;
d)
programmes appropriés de maintenance des équipements de travail, du lieu de travail et des postes de travail;
e)
conception et agencement des lieux et postes de travail;
f)
limitation de la durée et du niveau de l'exposition;
g)
disponibilité d'équipements appropriés de protection individuelle:
h)
instructions fournies par le fabricant des équipements lorsque ces derniers font l'objet de directives communautaires pertinentes.
3. Sur la base de l'évaluation des risques effectuée conformément à l'article 4, les lieux de travail où les travailleurs pourraient être exposés à des niveaux de rayonnement optique provenant de sources artificielles et dépassant les valeurs limites d'exposition font l'objet d'une signalisation adéquate, conformément à la directive 92/58/CEE du 24 juin 1992 concernant les prescriptions minimales pour la signalisation de sécurité et/ou de santé au travail (neuvième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE) (11). Ces lieux sont circonscrits et leur accès est limité lorsque cela est techniquement possible et qu'existe un risque de dépassement des valeurs limites d'exposition.
4. L'exposition des travailleurs ne doit en aucun cas dépasser les valeurs limites d'exposition. Si, en dépit des mesures prises par l'employeur pour se conformer à la présente directive en ce qui concerne les sources artificielles de rayonnement optique, l'exposition dépasse les valeurs limites, l'employeur prend immédiatement des mesures pour réduire l'exposition à un niveau inférieur aux valeurs limites. L'employeur détermine les causes du dépassement des valeurs limites d'exposition et adapte en conséquence les mesures de protection et de prévention afin d'éviter tout nouveau dépassement.
5. En application de l'article 15 de la directive 89/391/CEE, l'employeur adapte les mesures prévues au présent article aux besoins des travailleurs appartenant à des groupes à risques particulièrement sensibles.
Article 6
Information et formation des travailleurs
Sans préjudice des articles 10 et 12 de la directive 89/391/CEE, l'employeur veille à ce que les travailleurs qui sont exposés aux risques dus à des rayonnements optiques artificiels sur leur lieu de travail, et/ou leurs représentants, reçoivent les informations et la formation nécessaires en rapport avec les résultats de l'évaluation des risques prévue à l'article 4 de la présente directive, notamment en ce qui concerne:
a)
les mesures prises en application de la présente directive;
b)
les valeurs limites d'exposition et risques potentiels associés;
c)
les résultats de l'évaluation, de la mesure et/ou des calculs des niveaux d'exposition aux rayonnements optiques artificiels effectués en application de l'article 4 de la présente directive, ainsi que les explications sur leur signification et sur les risques potentiels;
d)
la manière de dépister les effets nocifs d'une exposition sur la santé et de les signaler;
e)
les conditions dans lesquelles les travailleurs ont droit à une surveillance de la santé;
f)
les pratiques professionnelles sûres permettant de réduire au minimum les risques résultant d'une exposition;
g)
l'utilisation adéquate des équipements de protection personnelle appropriés.
Article 7
Consultation et participation des travailleurs
La consultation et la participation des travailleurs et/ou de leurs représentants ont lieu conformément à l'article 11 de la directive 89/391/CEE en ce qui concerne les matières couvertes par la présente directive.
SECTION III
DISPOSITIONS DIVERSES
Article 8
Surveillance de la santé
1. En vue de la prévention et de la détection en temps utile de tout effet préjudiciable à la santé, ainsi que de la prévention de tout risque pour la santé à long terme et de tout risque de maladie chronique, résultant de l'exposition aux rayonnements optiques, les États membres adoptent des dispositions destinées à garantir une surveillance adéquate de la santé des travailleurs conformément à l'article 14 de la directive 89/391/CEE.
2. Les États membres veillent à ce que la surveillance de la santé soit réalisée par un docteur, un spécialiste de la médecine du travail ou une autorité médicale responsable de la surveillance de la santé conformément à la loi et aux pratiques nationales.
3. Les États membres prennent les dispositions nécessaires pour garantir qu'un dossier de santé individuel soit ouvert et mis à jour pour chaque travailleur dont la santé fait l'objet d'une mesure de surveillance conformément au paragraphe 1. Les dossiers médicaux contiennent un résumé des résultats de la surveillance ainsi réalisée. Ils sont conservés sous une forme appropriée qui permet des consultations ultérieures, dans le respect des exigences de confidentialité. L'autorité compétente obtient à sa demande copie des dossiers en question, dans le respect des exigences de confidentialité. L'employeur prend les mesures adéquates afin de garantir que le docteur, le spécialiste de la médecine du travail ou l'autorité médicale responsable de la surveillance de la santé, tels que déterminés par les États membres le cas échéant, a accès aux résultats de l'évaluation des risques visée à l'article 4 lorsque ces résultats peuvent être utiles à la surveillance de la santé. Chaque travailleur a individuellement accès, à sa demande, aux dossiers de santé qui le concernent personnellement.
4. Dans tous les cas, lorsque l'exposition au-delà des valeurs limites est détectée, un examen médical est proposé au(x) travailleur(s) concerné(s) conformément à la loi et aux pratiques nationales. Cet examen médical est également effectué lorsqu'il ressort de la surveillance dont sa santé a fait l'objet qu'un travailleur souffre d'une maladie identifiable ou d'effets préjudiciables à sa santé et qu'un médecin ou un spécialiste de la médecine du travail estime que cette maladie ou ces effets résultent d'une exposition à des rayonnements optiques artificiels sur le lieu du travail. Dans les deux cas, lorsque les valeurs limites sont dépassées ou que des effets préjudiciables à la santé (y compris des maladies) sont détectés:
a)
le travailleur est informé par le médecin ou toute autre personne dûment qualifiée des résultats qui le concernent personnellement. Il bénéficie notamment d'informations et de conseils relatifs à toute mesure de surveillance de la santé à laquelle il conviendrait qu'il se soumette à l'issue de l'exposition;
b)
l'employeur est informé des éléments significatifs qui ressortent de la surveillance de la santé, dans le respect des exigences en matière de secret médical;
c)
l'employeur:
-
réexamine l'évaluation des risques effectuée en vertu de l'article 4,
-
réexamine les mesures qu'il a adoptées en vertu de l'article 5 pour éliminer ou réduire les risques,
-
prend en compte les conseils du spécialiste de la médecine du travail, de toute autre personne dûment qualifiée ou de l'autorité compétente lorsqu'il met en œuvre toute mesure nécessaire pour éliminer ou réduire le risque conformément à l'article 5, et
-
met en place une surveillance médicale continue et prévoit un réexamen de l'état de santé de tout autre travailleur qui a subi une exposition analogue. Dans de tels cas, le médecin ou spécialiste de la médecine du travail compétent ou l'autorité compétente peuvent proposer que les personnes exposées soient soumises à un examen médical.
Article 9
Sanctions
Les États membres prévoient des sanctions appropriées qui s'appliquent dans le cas de violation de la législation nationale adoptée conformément à la présente directive. Ces sanctions doivent être effectives, proportionnées et dissuasives.
Article 10
Modifications techniques
1. Toute modification des valeurs limites d'exposition qui figurent dans les annexes est adoptée par le Parlement européen et le Conseil conformément à la procédure prévue à l'article 137, paragraphe 2, du traité.
2. Des modifications des annexes, de nature purement technique en tenant compte:
a)
de l'adoption de directives en matière d'harmonisation technique et de normalisation relatives à la conception, à la construction, à la fabrication ou à la réalisation d'équipements et/ou de lieux de travail;
b)
du progrès technique, des modifications des normes européennes harmonisées ou des spécifications internationales les plus pertinentes et des nouvelles connaissances scientifiques concernant l'exposition aux rayonnements optiques dans le cadre du travail,
sont arrêtées conformément à la procédure prévue à l'article 11, paragraphe 2.
Article 11
Comité
1. La Commission est assistée par le comité visé à l'article 17 de la directive 89/391/CEE.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent, dans le respect des dispositions de l'article 8 de celle-ci.
La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur.
SECTION IV
DISPOSITIONS FINALES
Article 12
Rapports
Tous les cinq ans, les États membres soumettent à la Commission un rapport sur la mise en œuvre pratique de la présente directive, indiquant le point de vue des partenaires sociaux.
Tous les cinq ans, la Commission informe le Parlement européen, le Conseil, le Comité économique et social européen et le comité consultatif pour la sécurité et la santé sur le lieu du travail du contenu de ces rapports, de l'évaluation qu'elle fait de ces rapports, des développements intervenus dans le domaine en question et de toute action qui pourrait être justifiée au vu des nouvelles connaissances scientifiques.
Article 13
Guide pratique
Afin de faciliter la mise en œuvre de la présente directive, la Commission établit un guide pratique relatif aux dispositions des articles 4 et 5 et des annexes I et II.
Article 14
Transposition
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 27 avril 2010. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions de droit interne qu'ils ont déjà adoptées ou qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
Article 15
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 16
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 5 avril 2006.